Провадження №2/522/3153/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«30» травня 2016 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

при секретарі Прусс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі відділення №2 «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення банківського вкладу (депозиту),

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі відділення №2 «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит», в якому згідно уточнень просить стягнути суму вкладу за договором №328823/105939/7-14 від 15.12.2014 року у сумі 21 375,11 доларів США, що станом на 17.09.2015 року еквівалентно 466 404,90 гривень.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що 15 грудня 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення № 2 «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 7 міс. в іноземній валюті №328823/105939/7-14. Відповідно до п. 1.1 Договору Позивач передав, а Відповідач прийняв на вкладний рахунок №2630.6.069536.001 грошові кошти в іноземній валюті у сумі 25000 доларів США, на строк з 15 грудня 2014 р. по 15 липня 2015 р., що підтверджується випискою по рахунку №2630.6.069536.001 від 20.08.2015р. Відповідно до п.1.2. Договору за час користування коштами Вкладу протягом строку, визначеного п.1.1. цього Договору, Банк нараховує і виплачує Клієнту проценти за ставкою 11,50 % річних. Позивачка 28.08.2015 р. звернулася до відділення № 2 «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит», із заявою про видачу вкладу від 28.08.2015р. Станом на теперішній час кошти за зазначеним договором позивачка не отримала, в звязку з чим звернулася до суду з зазначеним позовом. В заяві про зменшення розміру позовних вимог позивачка зазначила, що нею 6.11.2015 року через банк-агент отримано 87 290.40 гривень та 28.12.2015 року отримано 112709,60 гривень.

Представник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності та уточнив позовні вимоги, які просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав письмові заперечення проти позову зазначивши, що банк віднесено до категорії неплатоспроможних, а гартована Фондом сума виплачена позивачу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 15 грудня 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення № 2 «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 7 міс. в іноземній валюті №328823/105939/7-14.

Відповідно до п.1.1 Договору Позивач передав, а Відповідач прийняв на вкладний рахунок №2630.6.069536.001 грошові кошти в іноземній валюті у сумі 25000 доларів США, на строк з 15 грудня 2014 р. по 15 липня 2015 р., що підтверджується випискою по рахунку№2630.6.069536.001 від 20.08.2015р.

Відповідно до п.1.2. Договору за час користування коштами Вкладу протягом строку, визначеного п.1.1. цього Договору, Банк нараховує і виплачує Клієнту проценти за ставкою 11,50 % річних.

Окрім цього в судовому засіданні встановлено, що постановою Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 року № 612 відповідно до статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» визнано неплатоспроможним. Рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.09.2015 року № 171 призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Тимчасова адміністрація встановлена строком до 17 грудня 2015 року. Постановою Правління Національного банку України від 17 грудня 2015 року № 898 відповідно до статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківську ліцензію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відкликано та прийнято рішення про ліквідацію банку. Відповідно до Постанови виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18 грудня 2015 року № 230 розпочато процедуру ліквідації банку. Правові засади та порядок ліквідації банку визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Зазначений закон є спеціальним відносно даних правовідносин та встановлює окремий порядок задоволення вимог кредиторів банку. Після віднесення банків до категорії неплатоспроможних діяльність цих банків регулюється в тому числі спеціальним нормативноправовим актом, а саме Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом у розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами 200 000 грн., встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Згідно з ч. 5 п. 1 ст. 36 зазначеного Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку, нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Частиною 2 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

У відповідності з положеннями ч. 6 ст. 49 вказаного закону Фонд не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів. Задоволення вимог кредиторів здійснюється у черговості, встановленій положеннями ст. 52 вищезазначеного закону.

В той же час, відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника є підставою закінчення виконавчих проваджень, відкритих стосовно банку-боржника. Частиною 5 вищезазначеної статті закону встановлено, що постанова про закінчення виконавчого провадження у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника виноситься державним виконавцем не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. При цьому виконавчий документ надсилається до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

Відповідно до ч. 2 ст. 46 вказаного Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду щодо ліквідації банку, зокрема, припиняються всі повноваження органів управління банку та органів контролю, строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав, припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку.

Згідно з ч. 5 ст. 45 Закону протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Також судом встановлено, що гарантована сума у розмірі 200 000 гривень виплачена в повному обсязі 06.11.2015 року 87 290,40 грн. та 28.12.2015 року 112 709,60 грн., що було підтверджено позивачем.

Отже, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, позивачу була повернута сума вкладу в граничних розмірах відшкодування, в порядку та черговості, передбачених ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно з частинами 2, 3 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, чинним законодавством встановлений спеціальний порядок задоволення вимог кредиторів після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, а задоволення таких вимог кредиторів здійснюється за участю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб через відповідні позасудові механізми, передбачені чинним законодавством України.

Таким чином, іншого порядку задоволення вимог кредитора, ніж у встановлений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» спосіб, чинним законодавством не передбачено, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Окрім того, 15.01.2016 р. позивачем було заявлено кредиторську вимогу до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації.

Також суд дійшов висновку про те, що стягнення з ліквідованого банку належних ОСОБА_1 грошових коштів за договором банківського вкладу порушить порядок задоволення вимог кредиторів, встановлений ст. ст. 45, 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В звязку з чим, суд вважає, за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

Керуючись Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.ст. 10, 11, 58-60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі відділення №2 «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення банківського вкладу (депозиту) відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області, через Приморський районний суд міста Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. М. Чернявська

30.05.2016