Справа № 203/5249/15-ц
Провадження № 8/0203/8/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

при секретарі Давіденко Ю.А.,

за участю заявника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» в особі Дніпропетровських міських електричних мереж про відкликання акту про порушення, скасування нарахувань, стягнення коштів та інфляційних витрат, відшкодування моральної шкоди, зобов?язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2015 року за нововиявленими обставинами у звязку з виявленням істотних обставин для справи, які не були і не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи та зясувалися лише після проведення перевірки у березні-квітні 2016 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах електроенергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) та надання роз?яснень щодо виконання Правил користування електричною енергією для населення позивачем та відповідачем по складанню Акту про порушення від 19 листопада 2012 року №Д016668, в яких НКРЕКП установила, що у ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» відсутні документи, які б підтверджували факт втручання споживача в роботу приладу обліку, зокрема, результати експертних досліджень, проведених спеціалізованою організацією, що підтверджували б факт заниження показів приладу обліку шляхом впливу на прилад обліку предметом (магнітом), у зв?язку з чим НКРЕКП вважає, що енергопостачальник не мав підстав для застосування положень Методики для здійснення розрахунку обсягу та вартості не облікованої електричної енергії на підставі Акта №Д 016668Ю, а відключення квартири споживача від електричної мережі було з порушенням вимог ПКЕЕН, зокрема п. 53 і енергопостачальник мав безкоштовно відновити електропостачання на об?єкт споживача, тому заявник просив суд скасувати рішення суду від 30 листопада 2015 року та призначити справу до нового розгляду.

Заявник позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свою заяву підтримав, наполягаючи на її задоволенні з наведених у ній підстав.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, відповідач в судове засідання представника не направив, про відкладення розгляду справи не клопотав, причин неявки суду не повідомив, що за вимогами ч.1 ст. 365 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви у його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали заяви, матеріали цивільної справи №203/5249/15-ц, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2016 року, задоволено частково позов ОСОБА_1 до ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» в особі Дніпропетровських електричних мереж про відкликання акту про порушення, скасування нарахувань, стягнення коштів та інфляційних витрат, відшкодування моральної шкоди, зобов?язання вчинити певні дії; стягнуто з ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 7339,06 грн.; в іншій частині позову відмовлено; стягнуто з ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 487,20 грн. (а.с.71-75, 101-105).

Статтею 362 ЦПК України строк подання заяв про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами для сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, визначений в однин місяць з дня встановлення обставин, що є підставою для перегляду, та який обчислюється з дня встановлення обставин, що мають істотне значення для справи.

Відповідно до ч.1, п.1, п.2 ч.2 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами з тих підстав, що виявились істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, а також, якщо вироком суду, що набрав законної сили, встановлені завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення.

Слідуючи розясненням Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданим у п.п. 3, 4, 5, 7 своєї постанови №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», суд виходить з того, що необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 ч.2 ст. 361 ЦПК, зокрема, є те, що є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі, мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

При цьому суд приймає до уваги, що нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Обставини, які відповідно до п. 1 ч.2 ст. 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Так, ухвалюючи рішення 30 листопада 2015 року суд згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України поклав в основу, окрім іншого, юридичні факти, встановлені судовими рішеннями, які набрали законної сили, зокрема, рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2014 року, яким встановлений факт порушення ОСОБА_2 Правил користування електричною енергією для населення згідно обставин, зафіксованих в акті про порушення №016668 від 19 листопада 2012 року шляхом встановлення магніту на прилад обліку, що призвело до безоблікового споживання електричної енергії, та оскільки порушення не носило приховуваного характеру і могло бути виявлено представниками електропостачальника під час контрольного огляду слід застосовувати п.п.2.6, 2.7, пп.2 а.3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, та обчислювати збитки за період з 04 вересня 2012 року по 19 листопада 2012 року на суму 1930,46 грн. Таким чином, посилання позивача на те, що НКРЕКП при розгляді звернення ОСОБА_1ІВ, від 03 березня 2016 року в листі від 18 квітня 2016 року за вих. №1944/20.3/9-16 повідомила про те, що оскільки енергопостачальником не було в установленому законодавством порядку підтверджено факт здійснення споживачем розкрадання електричної енергії, НКРЕКП вважає, що енергопостачальник не мав підстав для застосування положень Методики для здійснення розрахунку обсягу, не є нововиявленими обставинами для рішення від 10 листопада 2015 року у цивільній справі № 203/5249/15-ц, зважаючи на те, що в основу цього рішення покладені обставини встановлені іншим судовим рішенням від 16 грудня 2014 року, яке не скасовано і набрало законної сили, а саме: факт наявності вини позивача в порушенні ПКЕЕН та період нарахування збитків в сумі 1930,46 грн. з 04 вересня 2012 року по 19 листопада 2012 року.

Так само, не є нововиявленою обставиною і лист Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (КРЕКП) від 18 квітня 2016 року за №1944/20.3/9-16, оскільки обставини, викладені у даному листі стосовно застосування Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією не є нововиявленими, а само по собі викладення у листі позиції НКРЕКП не створює юридичного факту, і висновки, викладені у листі не є обовязковими для суду, не є нормативно-правовим актом та розвязуючи спір суд оцінює усі наявні докази у їх сукупності і логічному взаємозвязку на їх належність, допустимість згідно ст. 212 ЦПК України, а жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення, при цьому, нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, та крім того, питання наявності або відсутності вини ОСОБА_1 в порушенні ПКЕЕН вже вирішено судом та ці факти встановленні рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2014 року.

Таким чином, наведені заявником обставини, як підстави перегляду судового рішення не містять за своєю суттю необхідних ознак нововиявлених обставин та не спростовують факти, покладені в основу рішення місцевого суду, а відтак, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами зі скасуванням цього судового рішення та розгляду справи по суті наново.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 361, 365 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» в особі Дніпропетровських міських електричних мереж про відкликання акту про порушення, скасування нарахувань, стягнення коштів та інфляційних витрат, відшкодування моральної шкоди, зобов?язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її оголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд міста Дніпропетровська. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Колесніченко