Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №0827/2-2341/2011 Головуючий у 1 інстанції: Дмитрюк О.В.
Провадження №22ц/778/597/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, суддіОСОБА_2
суддів:ОСОБА_3
ОСОБА_1
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права на спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги, -

ВСТАНОВИЛА:

20 червня 2011 року ОСОБА_6 звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 1994 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з померлим ОСОБА_7, з яким вели спільне господарство, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, за спільні кошти здійснювали капітальний та поточний ремонт будинку 25 по вул.. Фонтанній в м. Запоріжжі, сплачували комунальні платежі. У звязку з хворобою ОСОБА_7 потребував сторонньої допомоги. Вона доглядала за ним, турбувалась про стан його здоровя. 08 листопада 2010 року ОСОБА_7 помер. Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_7 є син померлого ОСОБА_5, який на час смерті батька постійно мешкав в Росії, тривалий час з батьком не спілкувався, про стан його здоровя не турбувався.

Посилаючись на ст.ст. 1259, 1261, 1264 ЦК України та ст..256 ЦПК України, просила суд встановити факт проживання позивача однією сімєю з ОСОБА_7 понад пять років до часу відкриття спадщини та визнати за нею право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, разом зі спадкоємцем першої черги ОСОБА_5

Заочним рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2012 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та в позові новим рішенням відмовити.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно ч. 1 п. 4, ч. 2 ст. 309 ЦПК України підставами для зміни рішення суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини.

Судом встановлено, що 8 листопада 2010 року помер ОСОБА_7 (а.с. 50), не залишивши заповіту, який доводився батьком відповідачу, та є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, що на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, в установлений законом строк і спосіб, звернувся до нотаріуса 20 грудня 2010 року (а.с. 46 зворот), від прийняття спадщини не відмовився, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 1269 ЦК України, ця обставина підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с. 46-59).

До складу спадщини, як заявлено відповідачем нотаріусу, на його думку, входить частина будинку 25 по вул. Фонтанній в м. Запоріжжі.

Позивач ОСОБА_6 у встановлений законом спосіб та строк своє бажання на визнання за нею права на спадкування, як спадкоємцем четвертої черги, що виявив бажання одержати право на спадкування разом із спадкоємцем першої черги не виявляла, до нотаріуса не звернулась, вперше звернулась до суду з вимогами про визнання права 20 червня 2011 року.

За ч. та ч. 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

За ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини

Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Веховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Задовольняючи позов, фактично суд виходив лише з факту реєстрації позивачки за адресою померлого, та наявності в останнього хвороб.

Однак такий висновок суду є невірним.

Окрім реєстрації позивачки за адресою будинок 25 по вул. Фонтанній в м. Запоріжжі, довідки квартального про проживання позивачки спільно з померлим за цією адресою, та медичних довідок в яких відсутнє посилання на безпорадний стан ОСОБА_7, жодні інші допустимі докази відсутні.

Позивачем суду не було надано жодних документальних доказів, зокрема, чеків на придбання ліків, продуктів, речей, інші документальні підтвердження, тощо, які б підтвердили взаємні права та обов'язки позивачів в розумінні ст. 3 СК України та обовязки передбачені ч. 2 ст. 1259 ЦК України.

Зазначена довідка голови квартального комітету (а.с. 23) не вказує, що позивач проживала однією сімєю з померлим. Письмові заяви сусідів (а.с. 113-118), ніким не завірені, вказані особи судом не допитувались в якості свідків, а тому ці заяви взагалі не є допустимими доказами в розумінні ст. 59 ЦПК України.

Відповідно до медичних довідок за життя ОСОБА_7 перебував на обліку в звязку з хронічним алкоголізмом, в звязку з чим перебував на лікуванні також за декілька днів перед самою смертю, лікарню покинув самовільно. В медичних документах, не зазначається безпорадний стан ОСОБА_7, і необхідність йому сторонньої допомоги (а.с. 7-11).

Відповідно до п. 5.2. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч. 1 ст. 1259 ЦК), або на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 1259 ЦК).

Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин.

В зазначеній категорії справ підлягає встановленню судом також факт належності сторін до спадкоємців за законом різних черг.

Як вбачається з вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, оскільки, під час судового розгляду справи не знайшов свого підтвердження факт проживання позивача з померлим однією сім'єю понад 5 років, і як наслідок позивач не являється спадкоємцем за законом четвертої черги, а позовні вимоги позивача про визнання права на спадкування за законом в першій черзі спадкоємців є похідними від встановлення факту проживання однією сім'єю, то колегія суддів вважає за необхідне рішення суду попередньої інстанції скасувати та новим рішенням відмовити в позові повністю.

Позивач не надала достатніх та допустимих доказів не тільки проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини так і надання нею спадкодавцю протягом тривалого часу допомоги і його безпорадного стану.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2012 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права на спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення, проте воно може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: