Справа № 372/696/16-ц Головуючий у І інстанції Потабенко Л. В.
Провадження № 22-ц/780/5450/16 Доповідач у 2 інстанції Сушко Л. П.
Категорія 33 09.11.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

09 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Кашперської Т.Ц.,

при секретарі: Волинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 17 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: підприємство по обслуговуванню житла виконкому Української міської ради про відшкодування шкоди завданої залиттям квартири,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 20.03.2013 року з вини відповідача була залита його квартира за адресою АДРЕСА_1, внаслідок чого було пошкоджено майно позивача. Зазначена квартира знаходиться на 2 поверсі. Внаслідок недбалого ставлення відповідачем до реконструкції сантехнічного обладнання в своїй квартирі АДРЕСА_2, де здійснювалась заміна трубопроводів холодного та гарячого водопостачання, сталося залиття його квартири, що призвело до спричинення шкоди, пошкодження стелі, стін. У зв'язку з цим просив стягнути з відповідача 17767, 70 грн. матеріальної шкоди та сплачені ним судові витрати.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 17 серпня 2016 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що актом встановлено факт одночасного затоплення квартир №34,№13, яке відбулося відразу після втручання в систему водопостачання відповідачем, тим само доведено причинний зв'язок між неправомірними діями відповідача та заподіяною позивачу шкодою.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позов заявлений не правомірно оскільки в порушення вимог ст. 60 ЦПК України позовні вимоги позивача є недоведеними, та ґрунтуються лише на припущеннях позивача про спричинення йому матеріальної шкоди саме відповідачем. Позивачем дані обставини не спростовані належними та допустимими доказами.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що позивач ОСОБА_2 проживає в квартирі АДРЕСА_1, яка знаходиться на другому поверсі, та є її власником.

Відповідач ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_2. В своїх запереченнях на позовну заяву відповідач не спростовував зазначений факт.

Відповідно до акту про залиття від 21.03.2013 року встановлено, що 20.03.2013 року сталося залиття кв. АДРЕСА_1, в якій проживає позивач.

Позивач звернувся до ПОЖ про складання акту на залиття квартири, і 21.03.2013 року комісія оглянула квартиру позивача, та квартиру відповідача та склала акт, в якому комісія зазначила, що у квартирі №41 проводилась заміна трубопроводів холодного та гарячого водопостачання найманими працівниками. Згідно заяви мешканців квартири №41 працівники ПОЖ 20.03.2013 року відключили стояки. Після обстеження робіт черговим слюсарем ПОЖ стояки були включені о 17 год. 00 хв., а о 17 год. 41 хв. на диспетчерську службу ПОЖ поступила заявка про затоплення кв. №34. Після відключення стояків та обстеження кВ. №34 було встановлено, що під час проведення робіт в кв. №41 було провернуто стояк гарячого водопостачання в нижньому перекритті . Ремонтні роботи рекомендовано провести за рахунок власників квартири 41.(а.с. 8-10).

В доповідній записці працівника ПОЖ від 13.04.2013 року, зазначається, що ним була прийнята заявка від жителя квартири АДРЕСА_1, ОСОБА_2 щодо затоплення його квартири. Також встановлено, що причиною затоплення є проведення ремонтних робіт в кв. №41, і під час ремонтних робіт вирвало обратку між кв.41-34, що й стало причиною затоплення (а.с. 7).

Відповідно до зведеного кошторисного розрахунку виконаного ПОЖ від 02.03.2016 року, зазначається, що ремонт квартири АДРЕСА_1 після затоплення, без урахування вартості матеріалів складає 10319 грн. (а.с. 14-15).

Відповідно до видаткової накладної №221 від 02.03.2016 року вартість матеріалів необхідних для відновлювальних робіт складає 7448, 70 грн. (а.с. 21).

Відповідно до висновку технічного експерта від 08.06.2016 року зазначається, що пошкодження труби відбулось із-за дій хімічної корозії внаслідок потрапляння вологи на незахищену поверхню яка перебувала в недоступному місці на протязі тривалого періоду її використання (а.с. 49-51).

За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано майнову шкоду у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування.

Шкодою є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Майнова шкода відшкодовується у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Умовами для покладення на особу обов`язку відшкодувати шкоду є: протиправна поведінка (дія або бездіяльність) особи; шкода як наслідок такої протиправної поведінки; причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою; вина особи, яка заподіяла шкоду.

Згідно з ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом Української РСР.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, позивач зобов'язаний надати суду докази у підтвердження завданої йому шкоди, а відповідач повинен довести, що дана шкода була завдана не з його вини.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, про те, що акт про залиття є не належним доказом вини відповідача, у зв'язку з відсутністю в ньому посилань на обстеження квартири позивача та відсутній підпис відповідача, оскільки в акті від 21.03.2013 року значаться відомості щодо обстеження квартири №13 та характер пошкодження, а також наявні підписи членів комісію та позивача.

Тобто при вирішенні даного спору суд першої інстанції мав виходити з того, що залиття квартири позивача сталося із-за проведення заміни трубопроводів холодного та гарячого водопостачання належної ОСОБА_3 квартири та з його вини, в результаті чого ОСОБА_2 було завдано майнової шкоди, яка згідно статті 1166 Цивільного кодексу України підлягає відшкодуванню в повному обсязі винною особою.

Доводи відповідача про відсутність його вини в затоплені водою квартири позивача, спростовуються актом про залиття від 21.03.2013 року.

Посилання відповідача на висновок по пошкодженню труби від 9.06.2016року, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки відповідачем не надано доказів того, що експерт ОСОБА_4 внесений до єдиного реєстру експертів, які мають право надавати висновки експертів, крім того на висновку відсутній підпис керівника установи та його печатка з кодом.

Суд апеляційної інстанції вважає не належним доказом - видаткову накладну на підтвердження заподіяння шкоди, оскільки в ньому кількість будівельних матеріалів визначені на власний розсуд позивача.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди в наслідок залиття квартири в розмірі 10319,00 грн. відповідно до ст. 309 ЦПК України.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн. за подання позивачем позову та 606,32 грн. за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 17 серпня 2016 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 10319,00 грн. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1157,52 грн..

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: