Справа № 473/4382/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"16" лютого 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Ротар М.М., при секретарі Фінько О.П.

за участю заявника ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2 , представника заінтересованої особи Роїк В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенськ цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління пенсійного фонду України в м. Вознесенську та Вознесенському районі Миколаївської області про встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою відповідно до якої просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що він працював водієм в Автобазі №2 Тресту "Миколаївводстрой" та був зайнятий повний робочий день з 21.12.1977 року по 12.12.1997 року на виробництві Микитівського гранкар'єру, та здійснював перевезення горної маси.

Обгрунтовуючи вказану заяву, він зазначив, що в липні 2015 року він звернувся до УПФ в м. Вознесенську та Вознесенському районі з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення". Однак, 18 вересня 2015 року отримав відповідь, якою йому відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв'язку відсутністю необхідного спеціального стажу роботи, а саме через те, що заявником не було надано документів, що підтверджують його роботу водієм великовагового автомобіля, зайнятого у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв. Враховуючи, те, що документи, які повинні підтверджувати вказані обставини відсутні, заявник просив заяву задовольнити.

В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали у повному обсязі, просили суд її задовольнити з підстав наведених у заяві.

Представник заінтересованої особи - Управління пенсійного фонду України в м. Вознесенську та Вознесенському районі в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, вказуючи на те, що первинні документи, які повинні підтверджувати вказані обставини відсутні, підприємства, які повинні буди видати відповідні довідки існують.

Заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно трудової книжки від 19 листопада 1973 року ОСОБА_1 був прийнятий 22 грудня 1977 року водієм на Автобазу №2 треста "Миколаївводстрой". З 08 лютого 1996 року Автобаза №2 була перейменована у Відкрите акціонерне товариство "Автотрансервис", де заявник працював до 01 грудня 2003 року. (а.с.5-7), був звільнений за власним бажанням.

19.06.2015 року заявник звернувся до Управління Пенсійного Фонду України в м. Вознесенську та Вознесенському районі із заявою про призначення йому пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до п. "з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" .

За результатами розгляду вищезазначеної заяви та доданих до неї документів, УПФ України в м. Вознесенську та Вознесенському районі було відмовлено, оскільки заявником не було надано документів підтверджуючих роботу водієм великовагового автомобіля, зайнятого у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, що давало б йому право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку. На підставі зазначеного управлінням винесено рішення про відмову у призначені пенсії від 18.09.2015 року. (а.с.9-10)

Згідно пункту "з" статті 13 Закону "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком на пільгових умовах мають водії великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

Статтею 62 Закону передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 затверджено порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).

Пунктом 1 та 2 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно пункту 3 зазначеного Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністра праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст..234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У статті 256 ЦПК України наведений перелік фактів, які встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов'язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження.

Відповідно до діючого законодавства юридичний факт встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Встановлення факту того, що ОСОБА_1 працював повний робочий день з 22.12.1977 року по 12.12.1997 року водієм великовагового автомобіля та здійснював перевезення на "Микитівському гранкар'єрі" гірської маси із забою на дробілку підтверджується отриманими під час судового засідання показаннями свідків.

Так, свідок ОСОБА_4 суду показав, що він разом з заявником працювали водіями на одному автомобілі позмінно на підприємстві Автобаза №2 Тресту "Миколаївводстрой", в подальшому назва була змінена на ВАТ "Автотрансервис", та здійснювали перевезення горної маси на Микитівському гранкар'єрі в період з 1977 року до моменту виходу свідка на пенсію, а саме по 1992 рік. На підтвердження його слів в судовому засіданні була досліджена довідка № 3 від 1993 року, що була видана директором Автобази № 2, відповідно до якої ОСОБА_4 працював повний робочий день водієм автомобіля МАЗ на виробництві Олександрівського гранкар'єру.

Свідок ОСОБА_6 показав суду, що він разом з ОСОБА_1 працював у Автобазі № 2 Тресту "Миколаївводстрой" водієм автомобіля МАЗ з 1977 року по 2001 рік та здійснювали перевезення горної маси з Микитівського гранкар'єру. На підтвердженні його слів також в судовому засіданні була досліджена довідка № 44 від 23.05.2001 року, що була видана ВАТ "Автотрансервис".

Також в судовому засіданні було встановлено, що Олександровський гранкар'єр був перейменований в Микитівський гранкар'єр (приказ №61 від 13.06.1991 року), в подальшому Микитівський гранкар'єр був перетворений у ВАТ " Микитівський гранкар'єр" (наказ № 18 від 26.06.1996 року), який в свою чергу був перейменований у Приватне акціонерне товариство "Микитівський гранкар'єр"( наказ № 73 від 14.07.2011 р.) Вказане підтверджується довідкою від 05.02.2016 року №3. (а.с.66).

Відповідно до довідки № 10 від квітня 2001 року (а.с.38) ВАТ "Микитівський гранкар'єр" відноситься до підприємства з шкідливими умовами праці.

Також в судовому засіданні було підтверджено довідкою № 1376 від 30.12.2015 року (а.с.59), що водії Автобази №2 Тресту "Миколаївводстрой" залучалися на виробництві Микитівського гранкар'єру згідно договору. Однак договір відсутній через закінчення строку на зберігання. З цих же підстав не можливо і підтвердити про залучення водія ОСОБА_1 до вказаних робіт оскільки відсутні документи через закінчення строку на їх зберігання.

Крім того ВАТ "Автотрансервис" з 18.02.2011 року знаходиться в стані припинення за судовим рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.07.2010 року, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. (а.с.41-46).

Відповідно до відповіді Державного архіву Миколаївської області від 17.12.2015 року (а.с.58) документи з особового складу Автобази №2 Тресту "Миколаївводбуд" на зберігання до архіву не надходили, тому підтвердити трудовий стаж ОСОБА_1 за 1977-2003 роки неможливо.

Відповідно до довідки від 16.12.2015 року, що була видана Об'єднаним трудовим архівом Вознесенського району Миколаївської області документи з особового складу ВАТ "Автотрансервис до архіву на зберігання не передавалися. (а.с.56) . Також іншими письмовими доказами підтверджується та обставина, що документально підтвердити наявність пільгового стажу роботи заявника не можливо.

Відповідно до ст.259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Таким чином, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази підтверджують викладені в заяві обставини справи та вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209,213-215,256,259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець смт. Олександрівка Вознесенського району, перебуваючи в трудових відносинах з Автобазою № 2 Тресту "Миколаївводстрой" на посаді водія, працював з 22 грудня 1977 року по 12 грудня 1997 року повний робочий день на виробництві Нікітінського гранкар'єру водієм вантажного автомобіля та був зайнятий у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя М.М. Ротар