Справа № 591/7040/15-ц
Провадження № 2/591/207/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2016 року

Зарічний районний суд міста Суми

в складі головуючого судді - Прокудіної Н.Г.

при секретарі - Різниченко Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки співвласників у спільному нерухомому майні, визнання права власності на 1/2 частину квартири, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з позовом до суду та остаточно уточнивши позовні вимоги, мотивує тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. В період спільного життя ними було придбано квартиру АДРЕСА_1. Вважає, що спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбана за спільні кошти під час шлюбу. Просить визначити частки співвласників у спільному нерухомому майні, встановивши, що їм належить на праві власності по ? частині квартири кожному, визнати за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, стягнути з відповідача на її користь судові витрати .

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Суд, заслухав учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного .

Згідно зі ст.ст. 10-11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Як було встановлено в судовому засіданні сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.06.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.8).

В цей період згідно договору купівлі-продажу квартири та кладової площею 2,6 кв.м, сторони як подружжя, купили квартиру АДРЕСА_1. Договір був оформлений на ОСОБА_2 (а.с. 10).

Згідно звіту про оцінку нерухомого майна від 2013 року вартість квартири АДРЕСА_1 складає 283800 грн. (а.с.27-28).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо ) самостійного заробітку ( доходу ).

Статтею 63 цього Кодексу передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч. 1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

На підставі ч. 1 ст. 66 СК України подружжя має право домовитися між собою про порядок користування майном, що йому належить на праві спільної сумісної власності.

Статтею 68 СК України визначено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Ч. 1 ст. 369 ЦК України передбачає, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Ст. 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Тому необхідно визначити визначити частки в квартирі № АДРЕСА_2, за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2часткі за кожним з них в вищезазначеній квартирі.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на ? частину в квартирі № АДРЕСА_2

Окрім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, відповідач повинен відшкодувати позивачу і понесені ним судові витрати, пов'язані з розглядом даної справи, а саме: 1906 грн. 20 коп. в рахунок відшкодування судового збору, тому необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1906,20 грн., судові витрати.

Керуючись ст.11, 88 213-215, 218 ЦПК України, ст. 372, 392 ЦК УКраїни, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити .

Визначити частки в квартирі № АДРЕСА_2, за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2часткі за кожним з них в вищезазначеній квартирі.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на ? частину в квартирі № АДРЕСА_2

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1906,20 грн., судові витрати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст виготовлено та підписано 19 лютого 2016 року.

Суддя Н Г.Прокудіна