У Х В А Л А

8 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Закропивний О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору за подання касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 22 квітня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 травня 2016 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 22 квітня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

У серпні 2016 року ОСОБА_1, звернулася до суду касаційної інстанції із заявою про повернення різниці суми судового збору, зайво сплаченої заявником за подання зазначеної касаційної скарги. У заяві заявник посилається на те, що розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги фізичною особою на ухвалу становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та становить 275 грн 60 коп., а оскільки ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 2 920 грн 80 коп., тому просила повернути різницю зайво сплаченого судового збору.

Заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги;

відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки ОСОБА_1 оскаржує рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 березня 2016 року, яке ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 22 квітня 2016 року залишено без змін, тому розмір ставки судового збору слід визначати виходячи з п. п. 7 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а не з п. п. 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 зазначеного закону.

Таким чином, у суду касаційної інстанції відсутні підстави для задоволення заяви про повернення зайво сплаченої суми судового збору.

Керуючись ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»,

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору за подання касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 22 квітня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ О.В. Закропивний