Номер провадження 2/289/243/16
Справа № 289/117/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2016 м.Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого Свінцицький Л. В.

при секретарі: Глущенко Я.В.

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Радомишльському районному суді Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Осичківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права на спадкове майно за заповітом посилаючись на те, що помер його дядько ОСОБА_3, який ще при житті склав заповіт, в якому все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, взагалі все те, що йому буде належати і на що він за законом матиме право заповів позивачу. Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8764 га, яка розташована на території Осичківської сільської ради, яка їй належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 093518. Позивач зазначає, що в даному Державному акті була допущена помилка, а саме, неправильно вказано площу земельної ділянки - 1,8764 га, в той час як по даним Державного земельного кадастру площа ділянки - 1,8511 га., у звязку з чим позивач змушений звернутись до суду із позовною заявою як спадкоємець за заповітом.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду клопотання про розгляд справи у відсутність його представника, позовні вимоги просив задовольнити.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

12 вересня 2006 р. ОСОБА_3 зробив заповіт (зареєстрований в реєстрі за № 46, с. Осички) в якому все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, взагалі все те, що йому буде належати і на що він за законом матиме право заповів на ім"я позивача.

23.03.2015 року в селі Осички, Радомишльського району помер у віці 77 років ОСОБА_3

Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина , до складу якої входить земельна ділянка площею 1,8764 га, яка розташована на території Осичківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, для ведення товарного сільськогосподарського товариства, яка належала ОСОБА_3 згідно Державного акта серії ЖТ № 093518 від 02 червня 2003 року.

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку №34-619-0.3-3784/0/2-15 від 14.08.2015 року вартість земельної ділянки, площею 1,8764 га, яка розташована на території Осичківської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області, складає 48661,12 гривень.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як роз»яснив Пленум Веховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «... у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги».

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 10-11, 15, 57-60, 88, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 327, 392, 1216-1218, 1223, 1261, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, суд -

Керуючись ст.ст. 3, 10-11, 15, 57-60, 88, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 327, 392, 1216-1218, 1223, 1261, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 1,8511 га (кадастровий номер :07:000:0046) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розтошавана за адресою: Житомирська обл., Радомишльський р-н, Осичківська сільська рада, яка належала ОСОБА_3 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 093518 від 02.06.2003 року, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 23.03.2015 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Л. В. Свінцицький