Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Подрєзова Г. О. ,

при секретарі - Александрова А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Поправської сільської ради Білоцерківського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину спадкового майна, відшкодування витрат на поховання;

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його батько ОСОБА_4, який за життя проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1. Після смерті батька відкрилася спадщина на зазначений житловий будинок, яку він прийняв своєчасно звернувся з заявою до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори. На підставі його заяви була заведена спадкова справа № 82/2015. Але, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено з тих підстав, що померлий батько не оформив право власності на спадкове майно, яке належало його матері - ОСОБА_5, померлій в 1996 році. Крім цього, відсутні правовстановлюючі документи на будинок, які необхідні для оформлення спадщини. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд позов задовольнити, визнати за ним право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4

В судовому засіданні позивач та його представник за довіреністю позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник за довіреністю позовні вимоги не визнали повністю, надали зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/ 2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та стягнення витрат на поховання ОСОБА_4 в сумі 12000грн., а також пояснили, що дійсно житловий будинок за вказаною адресою належав батькам померлого ОСОБА_4 та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2

В 1988 році помер їх батько - ОСОБА_6, а в 1996 році померла їх мати ОСОБА_5

За життя батькам належав житловий будинок АДРЕСА_1 в якому також був зареєстрований брат позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_4,який дійсно помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Спадщину після смерті матері брат не прийняв, фактично в цьому будинку він не проживав, власником спадкового майна не був. Єдиним спадкоємцем після смерті матері є ОСОБА_2, який подав заяву до нотаріальної контори, сплачував страхові платежі за будинок, обробляв земельну ділянку, здійснював ремонт будинку. А тому, вважав, що оскільки позивач за первісним позовом не поставив вимоги про встановлення факту прийняття спадщини його батьком, а тому він не має права вимагати визнання права власності на спадщину після смерті свого батька, який спадкове майно не прийняв. Крім цього, просив суд стягнути на його користь понесені витрати на поховання ОСОБА_4, оскільки саме він здійснив поховання брата, що підтвердив письмовими доказами.

Відповідач Поправська сільська рада Білоцерківського району Київської області в судове засідання представника не направила, хоч про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала письмову заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги просила задовольнити частково як первісний, так і зустрічний позови. Визнати право власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/ 2 частині житлового будинку в порядку спадкування за законом.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, покази свідків, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами підлягають до часткового задоволення.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 належав за життя ОСОБА_5, яка була головою домогосподарства, що підтверджується витягом з по господарської книги Поправської сільської ради Білоцерківського району №2 за 1996-2000роки, номер об»єкта по господарського обліку 166. В будинку були зареєстровані ОСОБА_5 до дня смерті (померла ІНФОРМАЦІЯ_3) та її син ОСОБА_4 Згідно з витягом з по господарської книги Поправської сільської ради Білоцерківського району № 3 за 2011 - 2015 роки, номер об»єкта по господарського обліку 0214-1 головою домогосподарства був ОСОБА_4, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Відповідно до довідки КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» від 19.11.2015року № 2693 до 01.01.2013 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не було зареєстровано.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що він своєчасно звернувся до нотаріуса, але у оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого батька - ОСОБА_4 йому відмовив державний нотаріус Білоцерківської районної державної нотаріальної контори, згідно з постановою від 24.10.2015року, якою передбачено : відмовити ОСОБА_1 в оформленні спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно.

Як роз»яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в листі від 16.05.2013року № 24-753/0/4-13 про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування - державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими як : Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966року, яка втратила чинність 13.12.1995року №56.

Зазначена Інструкція передбачала державну реєстрацію будівель і споруд, державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Оскільки відповідно до Закону України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування » від 07.12.1990 року передбачений по господарський облік в сільських радах народних депутатів, Поправська сільська рада Білоцерківського району Київської області повністю підтвердила обставини щодо виникнення права власності у ОСОБА_5 на житловий будинок, що підтвердила в витягу з погосподарської книги №3 на 1996- 2000р..

Таким чином, суд приходить до висновку, що на час виникнення правовідносин, щодо відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5, необхідно керуватися діючим на той час законодавством, а тому є підстави вважати, що після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1, яку фактично прийняв ОСОБА_4, який був зареєстрований разом зі спадкодавцем та його брат ОСОБА_2 шляхом подачі заяви до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори в 2000році та отриманням свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) за №1-1051 від 21.03.2000року та свідоцтво про право на спадщину за законом на право на майновий пай пайовому фонді КСП «Промінь» від 01.03.2006 року № 1-221, що підтверджується копіями спадкових справ № 185/2000року та №82/ 2015року, які приєднані до матеріалів цивільної справи № 2/357/2853/15, 357/7839/15-ц.

Суд вважає не обґрунтованими твердження представника відповідача ОСОБА_2 щодо відсутності у позивача права на спадкування за законом після смерті його батька, з тих підстав, що ним не доведений факт прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті матері ОСОБА_5, померлої в 1996 році.

Так, відповідно до роз»яснень постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення », яка була чинною на час виникнення правовідносин щодо спадкування після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 - передбачено : При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини

і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549

ЦК, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє

постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме -

місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що

свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в

управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного

строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього

строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття

спадщини заяви про її прийняття.

А згідно з роз»ясненнями постанови Пленуму ВСУ « Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від від 24.06.83 №4 п4. - Передбачений ст.549 ЦК шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

Таким чином, суд вважає, що позивач та відповідач довели ті обставини, що кожний із них має право на спадщину у вигляді житлового будинку, в рівних частинах, оскільки спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняли, як спадкоємці першої черги в рівних частинах, сини спадкодавці, а крім цього позивач прийняв частину спадкового майна, яка належала його батькові - ОСОБА_4, тобто половину житлового будинку.

Крім цього, позивач за зустрічним позовом просив стягнути з відповідача на його користь витрати на поховання ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, послався на письмові докази : товарний чек від 05.11.2014 року на суму 3557грн., на придбання труни, вінків, інших ритуальних товарів та на ресторанний рахунок від 06.11.2014року на суму 4200грн. - поминальний обід.

Представник позивача заперечував ці обставини, послався на те, що дані докази не містять відомостей ким були оплачені витрати.

При вирішенні спору в цій частині, судом враховується те, що відповідно до ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Витрати на утримання, догляд, лікування спадкодавця можуть бути стягнені не більш як за три роки до його смерті.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання - діяльність відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у межах повноважень, визначених цим Законом, а також суб'єктів господарювання, спрямована, зокрема, на: забезпечення належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого; надання ритуальних послуг. Поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які

здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом

або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та

утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не

суперечать законодавству.

На думку суду, позивач за зустрічним позовом довів ті обставини, що саме ним було здійснено поховання свого брата ОСОБА_4, але також він не заперечував, що отримав державну допомогу на поховання - 2200грн. та кошти громадян, які збиралися на поховання ОСОБА_4

Ці обставини підтверджені показами свідків. Так, свідок ОСОБА_7 показав, що сусіди збирали по 100грн. на поховання ОСОБА_4, а вона особисто здала 200грн.

Свідок ОСОБА_8 показала, що вона працювала пошта льоном, розносила пенсію пенсіонерам с. Однорог, але пенсію ОСОБА_4 забирав - його брат ОСОБА_2

Аналогічні покази надав свідок ОСОБА_9

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на поховання не має, а тому в цій частині позовні вимоги до задоволення не підлягають повністю.

Керуючись ст..ст. 15,60,212-215,223 ЦПК України, ст..ст. 526,549 ЦК України в редакції 1963року, ст. 1232 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Первісний та зустрічний позови задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину спадкового майна у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину спадкового майна у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Г. О. Подрєзова