25.05.2016 Єдиний унікальний номер 205/1721/16-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
25 травня 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді - Басової Н.В.,
при секретарі - Сахончик Я.О.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод, шляхом виселення,-
Позивач 29 лютого 2016 року звернувся до суду з позовом, в якому згідно уточнень вказав, що відповідно до договору міни від 09 грудня 1994 року позивач є власником квартири АДРЕСА_1. Тривалий час позивач разом зі своєю родиною: дружиною - ОСОБА_3, матір`ю ОСОБА_4, донькою ОСОБА_5, онукою ОСОБА_6, сином - ОСОБА_7, невісткою ОСОБА_8, онуком ОСОБА_9 мешкає за адресою: АДРЕСА_2. Право власності на вказане домоволодіння зареєстровано на ОСОБА_3, на підставі договору дарування. В 1994 році за усною домовленістю позивач дозволив відповідачу тимчасово проживати в спірній квартирі до того часу як у власника не з`явиться потреба у користуванні своїм майном, при обов`язковій умові, що відповідач негайно звільнить житло. Чоловіком доньки відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_10 є ОСОБА_11, який є власником домоволодіння, котре знаходиться за адресою: АДРЕСА_3. В останній час понад три роки позивач разом зі своєю дружиною мають бажання переїхати до квартири АДРЕСА_1, оскільки вся їх родина не може нормально проживати в одному будинку, оскільки побутові умови вкрай не відповідають всім потребам, безпосередньо житлова площа не відповідає кількості осіб, що проживають за даною адресою. Крім того, відповідачка не дотримується умов проживання у багатоквартирну будинку, за комунальні послуги вже тривалий час не сплачує, квартира постійно перебуває в антисанітарному стані. Позивач просив усунути йому перешкоди в користуванні майном, а саме, квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири без надання іншого житлового приміщення; стягнути судові витрати.
Від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, через засоби масової інформації газету «Вісті Придніпров'я», про причини неявки не повідомив, письмових заяв не надходило. З письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах.
Матеріалами справи встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1, на підставі дублікату договору міни, виданий 04.07.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гуніною В.І. (а.с.10-11).
Встановлено, що у спірній квартирі на теперішній час проживає відповідач, яка у 1994 році за усною домовленістю та згодою позивача на тимчасове проживання, вселилася до спірної квартири до того часу як у власника не з`явиться потреба у користуванні своїм майном, при обов`язковій умові, що відповідач негайно звільнить житло.
На теперішній час відповідач не бажає виселятись з квартири, чим порушує права позивача, як власника житла, який бажає проживати в квартирі зі своєю дружиною, оскільки в домоволодінні в якому він проживає побутові умови вкрай не відповідають всім потребам, безпосередньо житлова площа не відповідає кількості осіб, які проживають в будинку.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу у спосіб, визначений договором або законом.
Конституцією України ст.41 та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне право користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316,317,319,321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Об'єктом власності особи може бути, зокрема житло, житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379,382 ЦК України).
Враховуючи те, що відповідач проживає в спірній квартирі без законних підстав, суд вважає, що таке проживання є перешкодою для позивача в користуванні власним майном, позивач має право вимагати усунення такої перешкоди і вимагати виселення відповідача з належної йому на праві власності квартири без надання іншого житлового приміщення.
Таким чином, аналізуючи здобуті по справі докази, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню та відповідач має бути виселений з квартири АДРЕСА_1.
На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, понесені ним по оплаті судового збору у розмірі 551,20 грн.
Керуючись ст.ст. 321, 391 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 11, 57-60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод, шляхом виселення - задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження його власністю, а саме, квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 коп.).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.В. Басова