АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/341/16-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/1102/К/16 Чайкін І.Б.
Категорія № 26 (І) Доповідач Грищенко Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Бондар Я.М., Братіщевої Л.А.,

секретар : Чубіної А.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника відповідача Публічного акціонерного товариства « Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» - Черевика Олександра Миколайовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства « Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 04 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства « Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення моральної шкоди ,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Центральний гірничозбагачувальний комбінат » ( надалі - ПАТ «ЦГЗК») просив стягнути в рахунок відшкодування шкоди у зв'язку зі смертю батька 250 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що тривалий час переносить біль та страждання по вині відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 року при виконанні трудових обов'язків загинув його батько - ОСОБА_6. З 08.04.2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року його батько працював на шахті «Орджонікідзе» вибухівником. Відповідно до акту форми Н-1 «Про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом» № 10 від 16.06.2006 року нещасний випадок, внаслідок якого загинув батько, стався виключно з вини підприємства, зокрема у зв'язку з порушенням трудової та виробничої дисципліни з боку посадових осіб підприємства. Внаслідок смерті батька позивачу ОСОБА_2 завдано моральної шкоди, суттєвих незворотних негативних змін, які відбулися у його особистому житті.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 04 квітня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «ЦГЗК» на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 80000 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб, а також- на користь держави 551,20 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «ЦГЗК» ставить питання про зміну рішення суду першої інстанції та зменшення розміру стягнутої моральної шкоди до 30000грн., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також неповне з'ясування обставин справи.

Вважають, що судом не взято до уваги, що нещасний випадок стався із потерпілим виключно з його вини. Позивачем не доведено моральних страждань та переживань. Визначинеий судом розмір моральної шкоди не вмотивований.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача просить рішення суду, як законне та обґрунтоване залишити без змін, а апеляційну скаргу- без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 14.04.1982року (а.с.14).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 1435, виданого 01 червня 2006 року, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.12).

Згідно Акту №10 від 16 червня 2006 року про нещасний випадок на виробництві ОСОБА_6, працюючи на посаді взривника, загинув у зв'язку з самовільним викидом гірничої маси ( а.с.10-11).

На підставі встановлених обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що моральна шкода, завдана позивачеві смертю його батька ОСОБА_6 під час виконання посадових обовязків, підлягає відшкодуванню роботодавцем на підставі статей 1167, 1168 ЦК України.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноваженого ним органу.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Таким чином, указана норма встановлює загальне правило, відповідно до якого, відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв'язку та вини заподіювача.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю (частина друга статті 1168 ЦК України).

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги відповідача ПАТ «ЦГЗК» про відсутність вини відповідача в заподіюванні шкоди позивачу смертю батька, який помер під час виконання посадових обов'язків підривника.

Колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом з урахування роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, характер отриманого позивачем професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Розмір моральної шкоди, визначений судом першої інстанції відповідає засадам справедливості з урахуванням без зворотності втрати та найвищої цінності людського життя.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства « Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 04 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Н.М.Грищенко

Судді : Я.М. Бондар

Л.А. Братіщева