АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Желепа О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Іваченка М.М., Рубан С.М.

при секретарі Гарматюк О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1в інтересах ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства « Банк «Форум» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач у жовтні 2014 року звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості в сумі 1 955 061 грн. 76 коп. за кредитним договором № 2-0063/13/11-КL від 09 жовтня 2013 року.

Ухвалою суду від 31 травня 2016 року справа в частині вимог до ТОВ «Хімбудпластмас» та ТОВ «Експресдеталь» була закрита на підставі ч.1 ст. 205 ЦПК України.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк» Форум» 1 955 061 грн. 76 коп. та 3654 грн. судового збору на користь держави.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач ОСОБА_2 через свого представника оскаржив вказане рішення, в якому просив про його скасування з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову. В скарзі посилався на не повне з 'ясування судом обставин справи, які мали правове значення для її вирішення та не відповідність висновків суду встановленим обставинам. Зокрема на те, що у позивача в заставі перебували грошові кошти відповідача, які знаходились на банківському вкладі. Договором застави було передбачено відступлення відповідачем в даній справі майнових прав за договором банківського вкладу в разі не сплати боржником ТОВ «Хімбудпластмас» процентів. Так як не сплата процентів відбулася в квітні 2014 року, право вимоги вважається таким що відступлене з 01 травня 2014 року. Позивач в даній справі не скористався своїм правом отримати погашення заборгованості за рахунок коштів відповідача, а тому відповідач вважав припиненими його зобов'язання за кредитним договором.

Суд також не вірно застосував п.8 ст. 46 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до якої заборона на зарахування однорідних вимог не поширюється, якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобов'язань за кредитом цього боржника перед цим банком та або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами.

У вересні 2015 року відповідач, ТОВ «Хімбудпластмас» та ТОВ «Експресдеталь» звернулись до позивача з заявами про зарахування однорідних вимог, а тому зобов'язання за кредитним договором на підставі ст. 601 ЦК України та п.8 ч.22 ст. 46 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб є припиненими.

Позивач провів зарахування однорідних вимог ТОВ «Хімбудпластмас» на суму 13001,50 грн., а тому на вказану суму зобов'язання безумовно є припиненими.

В судовому засіданні апеляційного суду представники відповідача доводи скарги підтримали.

Представник позивача доводи скарги заперечував.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч.ч.І, 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За правилами ч.ч.І, 2 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що наявні правові підстави для стягнення з відповідача, як з поручителя заборгованості за кредитним договором, укладеним з ТОВ «Хімбудпластмас».

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду, так як він в повній мірі відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону.

Судом встановлено, що 9 жовтня 2013 року між ПАТ «Банк»Форум» та ТОВ «Хімбудпластмас» був укладений Кредитний договір №2-0063/13/11-KL, за умовами якого банк відкрив відновлювальну кредитну лінію, в рамках якої позичальнику був наданий кредит окремими частинами, а позичальник зобов'язався вчасно погашати кредитору заборгованість за кредитом, а також сплачувати на користь кредитора проценти та комісії в розмірі, в строки (терміни) та на умовах, визначених цим договором.

За умовами п. 1.2 кредитного договору протягом всього періоду дії цього договору максимальна заборгованість позичальника не може перевищувати кредитний ліміт в сумі 5 000 000 грн. 00 коп.

Строк дії кредитного договору сторонами визначено до 8 вересня 2014 року.

Згідно з п. 3.2 ст. 3 Кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти за фіксованою процентною ставкою в розмірі 21,5 % річних.

На виконання умов договору за заявками позичальника, поданими протягом 12 листопада 2013 року - 26 листопада 2013 року , та меморіальних ордерів позичальнику були надані кредитні кошти. / т.1, а. с. 5 - 23 /

В забезпечення виконання зобов»язань позичальника за Кредитним договором 09 жовтня 2013 року між ПАТ «БАНК «ФОРУМ» та відповідачем був укладений Договір поруки №1-0410/13/11-ZS, відповідно до п. 1.1 якого поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники, а кредитор, відповідно, має право звернутися з вимогою про повне або часткове виконання будь-якого із забезпечених порукою зобов'язань як до боржника та поручителя разом, так і до будь- кого з них окремо.

Відповідно до п.п. 2.1, 3.1. Договору поруки поручитель зобов 'язується в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобовязань перед кредитором, погасити заборгованість по Кредитному договору.

У випадку невиконання зобовязань по Кредитному договору та цьому Договору, боржник і поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

Крім того, 9 жовтня 2013 року між ПАТ «Банк»Форум» та відповідачем був укладений Договір застави (майнових прав вимоги за договором банківського вкладу) №1-0399/13/11-ZS, пунком 1.1 якого передбачено, що даний договір забезпечує виконання ТОВ «Хімбудпластмас», як позичальником, зобов'язань, що випливають з укладеного із заставодержателем кредитного договору №2-0063/13/11-KL від 9 жовтня 2013 року та додаткових угод (договорів про внесення змін та доповнень) до нього, які укладені чи можуть бути укладені в майбутньому, в тому числі щодо зміни суми зобов'язань, строків їх виконання, розміру процентів, комісій та інших умов, за умовами якого позичальник зобов'язаний:

повернути заставодержателю кредит в сумі 5 000 000 гривень 00 коп. з порядком погашення відповідно до умов кредитного договору та з кінцевим терміном повернення 8 вересня 2014 року (включно) або достроково у випадках, передбачених кредитним договором;

сплатити проценти за користування кредитними коштами за процентною ставкою 21,5 % річних з можливим збільшенням їх розміру на 2 % річних без укладення відповідної додаткової угоди (договору про внесення змін) до кредитного договору у випадках, передбачених останнім, зокрема, внаслідок порушення позичальником відповідних своїх обов'язків за кредитним договором, а також комісії у строки та в порядку, передбаченому кредитним договором;

- сплатити можливу неустойку (штраф, пеню) у розмірах та у випадках, передбачених кредитним договором;

- сплатити/відшкодувати інші витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги.

Предметом застави за цим договором визначено право вимоги отримання грошових коштів у розмірі 1 500 000 грн. 00 коп., які розміщені на рахунку №4432 в банку за Договором банківського вкладу №263L/1103/640681 від 30 вересня 2013 року, укладеним між банком та відповідачем.

Судом першої інстанції встановлено, що умови Кредитного договору ТОВ »Хімбудпластмас», як позичальником, не виконані, в зв'язку з чим станом на 16 вересня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 1 955 061 грн. 76 коп.

Виходячи з викладеного вище, солідарного обов»язку відповідача, як поручителя, перед банком, невиконання ТОВ »Хімбудпластмас», як позичальником, умов Кредитного договору, суд прийшов до висновку про обгрунтованість вимог позивача.

Вищенаведені обставини справи, окрім встановлення розміру заборгованості, які суд вважав встановленими є доведеними, висновок суду про наявність підстав для притягнення до цивільної відповідальності поручителя, та відсутності підстав вважати зобов'язання за кредитним договором та договором поруки припиненими відповідає цим обставинам та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги з приводу укладення відповідачем договору відступлення прав вимоги та безпідставного не проведення позивачем зарахування однорідних вимог, колегія суддів не приймає з огляду на наступне.

Припинення зобов'язань за кредитним договором , за виконання якого поручився ОСОБА_2 вже було предметом судового розгляду в господарському судочинстві.

Остаточним рішенням Господарського суду м. Києва від 04 червня 2015 року, яке було залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19 серпня 2015 року та постановою Вищого Господарського Суду України від 04 листопада 2015 року в задоволенні позовних вимог ТОВ «Хімбудпластмас» до ПАТ «Банк Форум» про визнання припиненими зобов'язань за кредитним договором « 2-0063/13/11- KL від 9 жовтня 2013 року відмовлено.

Постановою правління Національного банку України №355 від 13 червня 2014 року « Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ »Банк »Форум».

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №49 від 16 червня 2014 року розпочата процедура ліквідації банку.

Частиною 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку.

Згідно з ч.5 ст.45 Закону протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

Встановлено та не спростовується сторонами, що відповідач 03 липня 2014 року звернувся до банку з заявою про включення його до реєстру кредиторів та повернення грошових коштів, розміщених у банку на підставі Договору банківського вкладу № 263L/1103/640681 від 30 вересня 2013 року.

На підставі даної заяви його включено до реєстру вимог кредиторів.

В вересні 2015 року відповідач звернувся до банку з заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог, які виникли з Кредитного договору, укладеного з ТОВ »Хімбудпластмас», та Договору депозиту.

Заявою від 16 грудня 2014 року, тобто уже після рішення НБУ про відкликання банківської ліцензії та початку ліквідації банку, заява про визнання його кредитором банку відповідачем була відкликана./ т.1, а.с.105 - 111; 156 - 157; т.2, а.с. 73 - 74 /

Відповідно до ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема: зарахуванням (ст. 601 ЦК України).

Відповідно дост. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін за одночасної наявності 3-х умов: вимога про зарахування є зустрічною; вимога є однорідною;строк виконання за зустрічною вимогою або настав, або невстановлений договором, або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Відповідно до п.8 ч.5 ст.46 Закону / в редакції , яка діяла на час подачі відповідачем заяви про зарахування однорідних вимог, згідно із Законом № 629-УІП від 16.07.2015 року/ з дня початку процедури ліквідації банку: забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін.

Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на зобов'язання банку щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, крім обмежень, прямо передбачених законом, у разі, якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобов'язань за кредитом цього боржника перед цим банком за кредитними договорами та/або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами, виключно з урахуванням того, що:

-за кредитним договором не було здійснено заміни застави, а саме не відбувалося зміни будь-якого з предметів застави на предмет застави, яким виступають майнові права на отримання коштів боржника, які розміщені на відповідних рахунках у неплатоспроможному банку, протягом одного року, що передує даті початку процедури виведення Фондом банку з ринку;

-кошти перебували на поточних та/або депозитних рахунках такого боржника на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку та договірне списання з цих рахунків передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком.

Так, як ОСОБА_2 не отримував кредит у банку (позивача), і грошові кошти, що перебували в нього на рахунку, він не просив спрямувати на погашення його кредиту , відсутні підстави вважати, що позивач безпідставно не провів зарахування однорідних вимог під час ліквідації.

Суд також обґрунтовано зважив на те, що відповідно до п.1 ч.І ст.602 ЦК України не допускається зарахування зустрічних вимог у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з ч. 4 ст. 110 ЦК України особливості ліквідації банків встановлюються законом про банки і банківську діяльність.

Статтею 93 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено порядок здійснення ліквідатором заходів щодо підготовки задоволення вимог кредиторів, якою передбачено, зокрема, складання переліку акцептованих банком вимог кредиторів для затвердження Національним банком України.

Після затвердження переліку вимог кредиторів їх задоволення здійснюється в порядку, встановленому ст. 96 вищевказаного Закону.

Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним законом, який має пріоритет перед іншими нормами законодавства під час тимчасової адміністрації та ліквідації банків та в питаннях регулювання правовідносин у сфері гарантування вкладів фізичних осіб.

Цим Законом передбачено особливий порядок задоволення вимог кредиторів згідно встановленої черговості та неприпустимість задоволення вимог кредиторів поза межами ліквідаційної процедури та не передбачено способу задоволення вимог кредиторів до банку шляхом поєднання боржника та кредитора в одній особі.

Відповідно до ст.34 Закону під час тимчасової адміністрації Фонд гарантування вкладів фізичних осіб має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

У п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено, що при вирішенні спорів про зарахування однорідних зустрічних вимог, коли боржник банку одночасно є кредитором банку, під час процедури ліквідації банку суди повинні виходити із вимог ст. ст. 601 - 602 ЦК України, ст. ст. 92 - 96 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та враховувати, що цим Законом встановлено чіткий порядок задоволення вимог кредиторів, визнаних ліквідатором, який не передбачає можливості індивідуального задоволення вимог конкретного кредитора .

За змістом ч. 5 ст. 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів); зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим законом.

Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів передбачено ст. 52 Закону, зокрема ч. 1 передбачено, що кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян; грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі щодо повернення цільової позики банку, наданої протягом здійснення тимчасової адміністрації з метою забезпечення виплат відповідно до пункту 1 частини шостої статті 36 цього Закону та щодо покриття витрат Фонду, передбачених у пункті 17 частини п'ятої статті 12 цього Закону; вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності); інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; вимоги за субординованим боргом.

Таким чином, даним Законом встановлений певний порядок погашення вимог до банку, який ліквідується, а тому можливе зарахування зустрічних вимог у процедурі ліквідації банку з посиланням на ст. 601 ЦК України призведе до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого Законом України «Про банки і банківську діяльність».

Таким чином, висновок суду про не припинення зобов'язань відповідача в даній справі на підставі ст. 601 ЦК України, та наявність підстав для стягнення заборгованості з поручителя, зроблений судом при повному і об'єктивному з'ясуванні дійсних обставин справи, без порушення норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги в повному обсязі, відсутні.

Разом з тим, визначаючи розмір заборгованості, який був стягнутий судом з поручителя, суд не повно встановив обставини справи, які мали правове значення для її вирішення та не врахував, що на підставі заяви боржника ТОВ «Хімбудпластмас» від 04 вересня 2015 року було проведено зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 13 001, 50 грн., які знаходились на банківському рахунку в ПАТ «Банк Форум»

Вказана обставина була визнана представником позивача в судовому засіданні апеляційного суду м. Києва.

Тобто розмір простроченої заборгованості за відсотками, який був встановлений судом першої інстанції становить суму 187 330 грн. 61 коп., замість 200 332 грн. 11 коп., як помилково встановив суд першої інстанції.

Відповідно, загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню, складає суму 1 942 060 грн. 26 коп., а не 1 955 061 грн. 76 коп., як визначив суд першої інстанції.

Враховуючи, що визначаючи розмір заборгованості, суд не повно встановив обставини справі, які мали значення для її вирішення, рішення суду в цій частині відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підлягає зміні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк» Форум» 1 942 060, 26 грн. (один мільйон дев'ятсот сорок дві тисячі шістдесят грн., двадцять шість коп.)

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді: