12.02.2016 року м. Житомир
Богунський районний суд м.Житомира в складі:
головуючого судді Кузнєцова Д.В.
при секретарі с/з ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Богунського районного суду м. Житомира цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину, -
Позивач звернулася до суду із указаним позовом про стягнення з відповідача на її користь 50% додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_4, повязаних зі сплатою коштів на проживання в гуртожитку Харківського НЮУ в 2015-2016 роках в сумі 1 836 грн. 06 коп.В обґрунтування позовних вимог вказує, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину ОСОБА_4 За словами позивача, із 2005 року ОСОБА_3 окрім аліментів, не дав жодної копійки додаткових витрат для доньки та після вступу останньої до Харківського КЮУ з 01.09.2014 року (стаціонар) батько перестав спілкуватися з донькою та позивачем, категорично відмовився приймати участь у додаткових матеріальних витратах на дитину. Посилаючись на положення ст. 185 СК України гр. ОСОБА_2 вважає, що відповідач зобовязаний прийняти участь у додаткових витратах, повязаних із платою за проживання доньки ОСОБА_4 в гуртожитку у розмірі половини від понесених позивачем витрат, тобто 1 836,06 грн.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.
Враховуючи не заперечення позивача, керуючись ст.224 ЦПК України, судом ухвалено проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖС №317553.
Як вбачається з довідки №4758 від 25.12.2015 року ОСОБА_4 є студентом ІІ курсу 9 групи денної форми навчання Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого.
Із наявних в матеріалах справи копій заяв на переказ готівки №353 та №169 слідує, гр. ОСОБА_4 було сплачено за проживання в гуртожитку за 2015-2016 роки 3 630 грн.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 11.08.2015, ухваленому у справі №295/6626/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на час навчання, вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 30.04.2015 року і до закінчення дочкою навчання, тобто до 30.06.2018 року.

Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України).

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Тобто норми глави 16 Сімейного кодексу України не поширюють дію положень ст. 185 Сімейного кодексу України на правовідносини, які виникають між батьками з приводу їх участі в утриманні повнолітніх дочки, сина.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України по справі № 6-186ц14 від 24 грудня 2014 року та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні подібних норм права, згідно положень ст. 360-7 ЦПК України.

З огляду на те, що судом вирішене питання у справі №295/6626/15-ц про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки на період її навчання, а положення статті 185 СК України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, так як гр. ОСОБА_4 на час звернення її матері до суду із позовом досягла повноліття, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 185, 199, 200 СК України та ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226, 360-7 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Богунським районним судом м. Житомира за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити дане заочне рішення до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м.Житомира протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Д.В. Кузнєцов