У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

ЗакропивногоО.В., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 2 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 він є власником автомобіля РеноМастер, державний номерний знак НОМЕР_1.

5 червня 2015 року, приблизно о 17 год. 15 хв, ОСОБА_4, керуючи автомобілем Дєу Ланос, державний номерний знак НОМЕР_2, виїжджаючи з вул. Південно-Кільцевої на вул. Головну у м. Чернівці не надав дорогу автомобілю Рено Мастер, державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував позивач, що на автомобілі рухався по вул. Головній. Внаслідок удару вказаний транспортний засіб відкинуло у бік автобуса «Богдан», державний номерний знак НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_7

В результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), всі транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

На момент ДТП у позивача був наявний поліс АІ № 4688574 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 червня 2015 року ОСОБА_4 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України, за порушення вимог п. п. 16.11 Правил дорожнього руху України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 22 липня 2015 року, матеріальні збитки, завдані власнику автомобіля Рено Мастер, державний номерний знак НОМЕР_1, в результаті його пошкодження внаслідок ДТП, яке мало місце 5 червня 2015 року, складають 134 348 грн 5 коп.; ремонт автомобіля економічно недоцільний.

9 червня 2015 року позивач звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТ СБУ) із заявою про настання страхового випадку та відшкодування шкоди.

Відповідача повідомлено про настання ДТП, однак МТ СБУ ДТП, яка мала місце 5 червня 2015 року, страховим випадком не визнано, страховий акт не складено, аварійного комісара чи експерта у встановлений термін не направлено, рішення про відшкодування шкоди не прийнято шкоду не відшкодовано.

Вважає, що також є наявні підстави для відшкодування моральної шкоди, оскільки транспортний засіб Рено Мастер слугував джерелом доходу позивача, який є приватним підприємцем.

Крім того, позивач переніс значний стрес через ДТП та необхідність звернення до відповідних державних органів з метою захисту його прав.

Також на тривалий час після ДТП позивачеві та його близьким довелося користуватися громадським транспортом, що викликає суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом йому довелося відкласти, а від інших відмовитись, що спричинило проблеми з роботою, зокрема відсутність доходу взагалі. Таким чином, просив позов задовольнити та відшкодувати шкоду.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 2 березня 2016 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_3 50 тис. грн матеріальної шкоди, як страхове відшкодування внаслідок ДТП, що мала місце 5 червня 2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_4, на користь ОСОБА_3 84 348 грн 5 коп. матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, що мала місце 5 червня 2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_4, на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 3 тис. грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі МТ СБУ просить скасувати судові рішення, в частині стягнення з МТ СБУ матеріальної шкоди та судових витрат, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і закрити провадження у справі у цій частині.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги, з урахуванням положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виходив із того, що страхове відшкодування підлягає виплаті, а також наявні правові підстави для стягнення моральної шкоди.

Колегія суддів вважає, що такі висновки є правильними, ґрунтуються на нормах матеріального права та узгоджуються з нормами процесуального права.

Судами установлено, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_3 є власником автомобіля Рено Мастер, державний номерний знак НОМЕР_1. 5 червня 2015 року, приблизно о 17 год. 15 хв, ОСОБА_4, керуючи автомобілем Дєу Ланос, державний номерний знак НОМЕР_2 виїжджаючи з вул. Південно-Кільцевої на вул. Головну у м. Чернівці, не надав дорогу автомобілю Рено Мастер, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, який рухався по вул. Головній, в результаті чого, від удару, вказаний транспортний засіб відкинуло в бік автобуса «Богдан», державний номерний знак НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_7 У результаті ДТП, всі транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 червня 2015 року ОСОБА_4 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України за порушення вимог п. п. 16.11 Правил дорожнього руху України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн в дохід держави.

На момент ДТП позивач мав поліс АІ № 4688574 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідач ОСОБА_4 не застрахував цивільну відповідальність перед третіми особами, здійснював експлуатацію транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 22 липня 2015 року, матеріальні збитки, завдані власнику автомобіля Рено Мастер, державний номерний знак НОМЕР_1, в результаті його пошкодження внаслідок ДТП, яке мало місце 5 червня 2015 року, складають 134 348 грн 5 коп., ремонт автомобіля економічно недоцільний.

Підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33, підпунктом «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) установлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлено законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

Отже, з огляду на зміст наведених правових норм можна зробити висновок, що в разі, якщо страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, не повідомив у встановлені строки страховика про настання такої події, внаслідок чого в останнього виникли необґрунтовані виплати, то після виплати страхового відшкодування страховик має підстави для регресного позову до страхувальника.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016 року у справі № 6-186цс16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

З матеріалів справи убачається, що до позовної заяви долучено копію повідомлення, подане ОСОБА_3 до МТСБУ 9 червня 2015 року поштовим зв'язком. Крім того, у разі, якщо страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, не повідомив у встановлені строки страховика про настання такої події, внаслідок чого в останнього виникли необґрунтовані виплати, то після виплати страхового відшкодування страховик має підстави для регресного позову до страхувальника.

Таким чином, правильним є висновок судів про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги висновків суду першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законні й обґрунтовані рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 2 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.П. Штелик