№ 0827/8121/2012
пр. № 2/336/725/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

15 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., за участі представника відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, вказавши, що 17.09.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 був укладені кредитний договір № 030-06/К-07, за умовами якого ОСОБА_2 надані кредитні кошти в сумі 15000 гривень під 19,5% річних строком до 16.09.2009 року. На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором з ОСОБА_3 17.09.2007 року був укладений договір поруки, за яким поручитель несе солідарну відповідальність перед банком за зобовязаннями боржника за кредитним договором.

30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України укладений договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк», за яким позивач набув право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором.

Оскільки ОСОБА_2 зобов'язання за кредитним договором не виконує, позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 15182,45 гривень та судові витрати.

Представник позивача в судове засіданні не зявився, в позовній заяві просять про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не зявлялась, про місце та час розгляду справи повідомлялась в установленому порядку за зареєстрованим місцем проживання.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 в судовому засіданні проти заявлених до ОСОБА_3 вимог заперечував повністю. Посилаючись, що строк для звернення з вимогами до поручителя сплив, договір поруки припинив свою дію, а позивачем не доведено право вимоги за кредитним договором, просив у позові до ОСОБА_3 відмовити.

При дослідженні письмових доказів судом встановлено наступне.

17.09.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 030-06/К-07 (а.с. 6-11), відповідно до якого ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 15000 гривень, зобовязавшись щомісяця до 10 числа кожного місяця сплачувати банку грошові кошти в сумі не менше 625 гривень для погашення заборгованості за кредитом, відсотків за користування кредитом у розмірі 19,5% на рік, з кінцевим терміном повернення 16.09.2009 року.

17.09.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк», ОСОБА_3 на ОСОБА_2 укладено договір поруки № 030-06/П-07, за яким ОСОБА_3 поручилась перед ТОВ «Укрпромбанк» за виконання зобовязань ОСОБА_2 за кредитним договором № 030-06/К-07 в солідарному порядку.

Відповідно до довідки ПАТ «Дельта Банк» від 24.07.2012 року (а.с. 18) заборгованість за кредитним договором станом на 24.07.2012 року заборгованість за договором становить 15182,45 гривень, з яких 8692,18 гривень заборгованість за кредитом, 6490,27 гривень заборгованість по відсоткам.

З виписки з особового рахунку (а.с. 53-56) вбачається, що останнє погашення заборгованості за тілом кредиту відбувалось у серпні 2008 року, за відсотками у грудні 2009 року.

30.06.2010 року між ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Український промисловий банк» та Національним банком України укладено договір про передачу активів та кредитних зобовязань, відповідно до пункту 4.1 якого Укропромбанк в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, передає ОСОБА_4 права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами.

Як вказує п. 4.3 цього договору ОСОБА_5 у власність переходять права вимоги за зобовязаннями, визначеними в пунктах 1.7, 4.1 договору в обсязі і на умовах, що існували на момент передачі.

Зазначений договір позивачем доданий до суду не повністю, а лише три аркуша з шести, та без додатків, тож встановити як його умови, так і перелік договорів, за якими ТОВ «Укрпромбанк» передав, а ПАТ «Дельта Банк» набув прав вимоги не виявляється можливим.

Статті 10, 60 ЦПК України вказують, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

У відповідності до ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України).

Стаття 512 ч. 1 ЦК України вказує, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

2) правонаступництва;

3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);

4) виконання обов'язку боржника третьою особою.

Як вказує ст. 513 ч. 1 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Тож єдиним доказом існування правочину щодо передання права вимоги за такими договорами та, відповідно, набуття ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є відповідний письмових договір щодо заміни кредитора.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вказує ст. 27 ч. 2, 3 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Однією з підстав скасування рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2012 року та ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 28.01.2015 року, зазначеною в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 18.11.2015 року, стала неналежність перевірки права позивача вимагати від відповідачів виконання зобовязань за кредитним договором.

Натомість, отримавши копію цієї ухвали та завідомо знаючи про підстави скасування попередніх рішень суду по цій справі позивач не надав будь-яких додаткових доказів на підтвердження наявності у нього законних підстав заявляти вимоги за кредитним договором до відповідачів.

Судом також враховується, що як вказує ст. 517 ч. 2 ЦК України боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитору прав у зобовязанні.

Доказів належного повідомлення ОСОБА_3 про зміну кредитора у зобовязанні позивачем не надано, оскільки про таку зміну ПАТ ОСОБА_5» повідомляв лише ОСОБА_2

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем належним чином не доведено отримання права вимоги за кредитним договором, укладеним між ТОВ «Українським промисловим банком» та ОСОБА_2, у зв'язку з чим не вбачає законних підстав для задоволення позову.

В частині вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_3 суд враховує також, що відповідно до ст. 559 ч. 4 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до правової позиції, висловленої в Постанові Верховного Суду України від 17.09.2014 року № 6-53цс14, який є обовязковим відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Термін виконання зобовязань з повернення кредиту та сплати відсотків за кредитним договором № 030-06/К-07 сплив 16.09.2009 року, а з позовом до боржника та поручителя ПАТ «Дельта Банк» звернувся у серпні 2012 року, тож порука ОСОБА_3 за кредитним договором є припиненою, що є додатковою підставою для відмови у позові про стягнення заборгованості з ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У позові Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.І. Дацюк