Справа №461/5432/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

16 листопада 2016 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р

при секретарі Аніловській Буалю Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод користування квартирою, шляхом виселення, -

В С Т А Н О В И В :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод користуванні квартирою № 4, що знаходиться в будинку № 39 на вул. Братів Рогатинців у м. Львові, шляхом визнання таким, що втратив право користування та виселення ОСОБА_2 Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.04.2014 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно з яким відповідач отримав у позику 332704,00 грн. З метою забезпечення виконання зобовязань договору позики, його сторони 03.04.2014 року уклали договір іпотеки, предметом якого стала квартира № 4, що знаходиться в будинку № 39 на вул. Братів Рогатинців у м. Львові. ОСОБА_2 зобовязань договору позики не виконав, тому позивач звертався до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, ОСОБА_1 на підставі судового рішення набув право власності на квартиру. Однак, незважаючи на те, що ОСОБА_2 не має жодних прав на зазначену квартиру, він створює перешкоди у користуванні квартирою проживаючи в ній. Позивач вважає, що належним способом захисту його прав в усуненні перешкод користування квартирою є виселення та визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою.

Представник позивача подав клопотання про заочний розгляд справи, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін та на підставі ст.224 ЦПК України провести заочний розгляд справи.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Судом встановлено, що 03.04.2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір позики, згідно з яким останній отримав у позику 332704,00 грн. З метою забезпечення виконання зобовязань договору позики, сторони 03.04.2014 року уклали договір іпотеки. Відповідно до договору іпотеки іпотекодавець (ОСОБА_2Р.) передає в іпотеку іпотеко- держателю (ОСОБА_1Р.) належну йому на праві власності квартиру № 4, що знаходиться в будинку № 39 на вул. Братів Рогатинців у м. Львові.

ОСОБА_2 зобовязання договору позики виконав частково. ОСОБА_1 звернувся до Галицького районного суду м. Львова за захистом прав.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 17.09.2015 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 14.07.2016 року, позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Звернуто стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання за ОСОБА_1 право власності на квартиру № 4, що знаходиться в будинку № 39 на вул. Братів Рогатинців у м. Львові (квартира складається з однієї житлової кімнати та кухні, загальною площею 30,2 кв.м., житловою площею 20,8 кв.м, комора в підвалі 1,5 кв.м. та яка належить на праві власності ОСОБА_2 В рахунок часткового погашення заборгованості в сумі 444096,00 грн. за договором позики б/н від 03.04.2014 року, що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Судове рішення від 17.09.2015 року набрало законної сили.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності квартира, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Братів Рогатинців, 39/4, загальною площею 30,2 кв.м. зареєстрована на ОСОБА_1 на праві власності.

Таким чином, судом встановлено, що право власності позивача на зазначений обєкт нерухомості не оспорюється відповідачем.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1,2 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Суд приходить до переконання, що оскільки позивач на законних підставах набув право власності на квартиру № 4, що знаходиться в будинку № 39 на вул. Братів Рогатинців у м. Львові та здійснив його державну реєстрацію, він володіє усіма правами власності на зазначений обєкт.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності.

За змістом статті 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ч.3 ст. 116 ЖК України , осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Заявлений позивачем спосіб захисту права власності, на підставі ст. 391 ЦК України та ст. 116 ЖК України, шляхом виселення ОСОБА_2 та інших осіб з квартири, що є усуненням перешкод у здійсненні власником своїх прав щодо майна, підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Спосіб захисту права власності шляхом визнання таким, що втратив право користування в спірних правовідносинах не потребує застосування оскільки захист порушеного права забезпечується шляхом виселення. Виселення відповідача належить вчинити особисто оскільки членів сімї судом не встановлено.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 169, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 109, 116 ЖК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1) у користуванні квартирою № 4 у будинку № 39, що знаходиться у м. Львові на вул. Братів Рогатинців.

Виселити ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) із житлового приміщення кв. 4 на вул. Братів Рогатинців 39 у м. Львові без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1104,00 гривень судового збору.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з часу отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О.Р.Юрків