Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2016 року Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючого судді: Г.В. Андрієнко

при секретарі: А.П.Новіковій

за участю адвоката: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про захист честі та гідності, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

28.09.2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про захист честі та гідності, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди.

Посилається на те, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися з письмовою заявою до голови наглядової ради ПАТ «Електромотор», голови правління ПАТ «Електромотор», першого заступника начальника регіонального відділення Фонду Держмайна України, директора ДП «Електромотор-побут», в якій ставлять під сумнів рішення про виділення про виділення ОСОБА_2 додаткової кімнати в гуртожитку. При цьому в своєму письмовому зверненні, відповідачі поширили неправдиву, таку що не відповідає дійсності та таку, що принижує честь та гідність позивача,інформацію.

Вказана поширена відповідачами інформація не відповідає дійсності та створює у вказаних посадових осіб негативне відношення до позивача.

Неправомірні дії відповідачів порушують права ОСОБА_2 на повагу честі, гідності та завдає їй моральних страждань.

Прохала визнати викладені в письмовому зверненні на імя голови наглядової ради ПАТ «Електромотор», голови правління ПАТ «Електромотор», першого заступника начальника регіонального відділення Фонду Держмайна України, директора ДП «Електромотор-побут» відомості що , «Григор є скандальною, конфліктною особою, втрачає контроль над собою, ставить свої інтереси вище інтересів інших, високомірна, егоїстична, злобна особа» та « 13 років пропрацювала черговою на посту гуртожитку, де весь наш поверх і не тільки, перед іншими мешканцями обливала брудом та пліткувала, вигадувала різні нісенітниці, не маючи на те ніяких підстав» по відношенню до ОСОБА_2 образливими та таким, що принижуть її честь та гідність.

Зобов*язати відповідачів спростувати вказану інформацію , направивши у вказані державні та приватні установи лист спростування.

Стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 10 000 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні позивачка позов повністю підтримала .

Відповідачі позов не визнали та пояснили , що вони дійсно зверталися із заявами до декількох адресатів . При цьому метою звернення було не поширення щодо позивача будь-якої інформації , а захист права , яке вони вважали порушеним , а саме: незаконне виділення позивачці в одноосібне користування побутової кімнати у гуртожитку , яка знаходилася у спільному користуванні мешканців поверху.

Суд , заслухавши пояснення сторін , свідків , дослідивши матеріали справи , вважає , що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено , що у вересні 2015 р. відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до голови наглядової ради ПАТ « Електромотор» , голови правління ПАТ « Електромотор» , першого заступника начальника регіонального відділення Фонду державного майна , директора ДП « Електромотор-побут» із заявою про виділення на їх думку неправомірно битової кімнати в гуртожитку розташованому по вул. К.Шосе , 58 в м. Полтаві ОСОБА_2 В зверненні вони зазначили про те , що виділ даної кімнати лише ОСОБА_2 порушує права інших мешканців гуртожитку. Також в зверненні була зазначена портретна характеристика ОСОБА_2

Відповідно до ст.40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до цих органів , що зобовязані розглянути звернення і дати обгрунтовану відповідаль у встановлений законом строк.

В даному випадку відповідачі зверталися із заявою до декількох адресатів, серед яких був орган державної влади , а саме : Фонд Держмайна України. При цьому метою звернення було не поширення щодо позивача будь-якої інформації , а захист права , яке відповідачі вважали порушеним , а саме: віділення позивачці в одноосібне користування побутової кімнати у гуртожитку , яка знаходилась у спільному користуванні мешканців поверху.

Відповідно до ст 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова ,на вільне вираження свої поглядів і переконань.

У заяві відповідачів була виражена суб*єктивна оцінка особистих якостей позивача і є оціночним судженням відповідачів з приводу того , що ОСОБА_2 є скандальною , конфліктною особою , втрачає контроль нал собою , ставить свої інтереси вище всього , викомірна , егоїстична та озлоблена особа «.

Згідно ч.1,2 ст 30 ЗУ « Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу , є висловлювання , які не містять фактичних даних , критика , оцінка дій , або висловлювання , що не можуть бути витлумачені як такі , що містять фактичні дані , зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів ( вживання гіпербол , алегорій , сатири ). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином , відповідно до ст 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження , думки , переконання , критична оцінка певних фактів і недоліків , які, будучи вираженням суб*єктивної думки і погляді відповідачів , не можна пееревірити на предмет їх відповідності дійсності ( на відміну від перевірки істинності фактів ) і спростувати , що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Відповідачі у заяві , використовуючи мовно-стилістичні засоби , фразеологізми , вказали , що позивач «поливала брудом «, «плиткувала» ,» вигадувала всяку несенітницю «. При цьому , у заяві не міститься вказівки на конкретні факти , які можна перевірити. В даному випадку мають місце оціночні судження відповідачів.

Як встановленому в судовому засіданні , між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 дійсно відбувалися сварки на битовому грунті та ОСОБА_5 було завдано тілесних ушкоджень середньої тяжкості. З цього приводу у суді на розгляді знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_2

Оскільки між позивачем та відповідачем існує конфліктна ситуація , то ОСОБА_5 оцінила ОСОБА_2Є як скандальну , конфліктну особу, що втрачає контроль над собою.

Аналізуючи вищевикладене , суд вважає, що відповідачі висловлювали свої припущення , критичну оцінку певних фактів щодо ситуації , яка склалася навколо позивача , а не твердження про будь-які фактичні дані , висловлювали свої суб*єктивні думки щодо особистих якостей позивача.

Оскільки судом не здобуто доказів , які б доводили , що висловлювання мотивовані цілеспрямованими діями на приниження честі , гідності позивача , то в задоволенні позову необхідно відмовити.

Також позивачкою не надано доказів , що звернення до компетентних органів завдало їй моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 10, 10, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 297 ч.3 , 277 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про захист честі та гідності, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 діб з моменту проголошення.

Суддя Г.В. Андрієнко