пр. № 2-п/759/7/16
ун. № 759/4245/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого Морозова М.О.

при секретарі Самчик І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Святошинського РУ ГУ МВС України у м. Києві, Державний Департамент у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб в Святошинському районі м. Києва про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Святошинського РУ ГУ МВС України у м. Києві, Державний Департамент у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб в Святошинському районі м. Києва про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

При цьому, посилаються на те, що заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11.06.2015 р. позов задоволено і вирішено визнати їх такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_3. Вказане заочне рішення суду ними було отримано лише 28.10.2015 р., після чого звернулись до Святошинського районного суду м. Києва з заявою про його перегляд.

Вони, відповідачі по справі, в судові засідання не з'являлися, бо не повідомлялися про слухання справи, тимчасово проживають у квартирі, яка належить його, ОСОБА_1, дружині та сестрі останній за адресою: АДРЕСА_1, і про судовий розгляд нічого не знали. Тому, вони були позбавлені права брати участь в справі та надати докази у підтвердження заперечень на позовні вимоги, поважності не проживання у спірній квартирі, задати питання позивачам щодо предмету позову, щодо фактичного їх знаходження за місцем проживання. При таких обставинах в суді не було досліджено суттєві факти, які прямо впливають на житлові правовідносини, а саме: де і коли вони жили, за якою причиною знаходилися за іншим місцем перебування. Їх було позбавлено можливості звернутися до суду з клопотанням про виклик до суду свідків, які перелічені в актах про те, що вони не проживають за місцем реєстрації, дослідження яких може прямо вплинути на рішення суду, що передбачено законодавством. Усі ці питання можливо вирішити тільки у судовому засіданні з обов'язковою присутністю сторін.

В судовому засіданні відповідач по справі ОСОБА_1, який також представляє інтереси іншого відповідача ОСОБА_2, підтримав заяву про перегляд заочного рішення суду.

Представник позивачів по справі в судовому засіданні заперечує проти перегляду заочного рішення суду, вважаючи заяву безпідставною та не відповідаючою дійсним обставинам справи.

Представники третіх осіб в судові засідання не з'явилися, належним чином про час, місце слухання справи треті особи повідомлялись, тому суд, враховуючи думку відповідача, представника позивачів по справі, матеріали та обставини справи, вважає за можливе розглядати справу у відсутність представників третіх осіб.

Заслухавши пояснення відповідача, представника позивачів по справі, вивчивши та дослідивши заяву, матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ч.3 ст.231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення, скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі при розгляді справи по суті предмету спору в судове засідання повторно не з'явилися, судові повістки поверталися до суду з позначками поштового відділення, що обслуговує зареєстроване місце проживання відповідачів: „за закінченням встановленого строку зберігання", внаслідок чого розгляд справи був проведений у відсутність відповідачів з постановленням заочного рішення.

Суд правомірно провів розгляд справи у відсутність відповідачів, дотримавшись вимог ст.ст. 74, 76, 169, 224 ЦПК України.

Між тим, відповідачі посилаються на те, що вони з поважних причин проживали по іншій адресі - в квартирі їх дружини та матері відповідно за адресою: АДРЕСА_1, про що позивачі знали і могли повідомити суд про цю адресу, чого свідомо не зробили.

Суд приймає до уваги посилання відповідачів на докази та обгрунтування, їх аналіз, що є в матеріалах справи на предмет їх непроживання в спірній квартирі, з врахуванням доводів відповідачів, мають істотне значення для правильного вирішення спору, і суд їх вважає обгрунтованими, оскільки ці обставини та докази при їх належній оцінці в сукупності з фактичними обставинами справи та іншими доказами, які є у справі, вказують на те, що при повторному розгляді справи рішення суду може грунтуватись на всебічності, об'єктивності досліджених фактичних обставин справи та наданих доказах у підтвердження чи заперечення позовних вимог, що має істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, акти про непроживання, надані позивачами при подачі позову до суду, від 20.02.2015 р., від 19.12.2014 р., від 08.10.2014 р., представлені не в оригіналах, а в копіях, у відповідачів є критичні зауваження до складання цих актів на достовірність зазначеної в них інформації.

В судовому засіданні, коли вирішувались по суті позовні вимоги, з боку позивачів по справі приймала участь їх представник, відповідачі ж вказують на те у заяві про перегляд заочного рішення, що мають питання до позивачів по справі щодо предмету позову, щодо фактичного їх проживання за місцем проживання.

Відповідач по справі ОСОБА_1 також представив докази у підтвердження того, що між ним та позивачами по справі існують давні суперечки на предмет проживання в квартирі, які розглядались у судовому порядку, що має важливе значення для правильності вирішення спору.

Відповідно до положень ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З врахуванням наведеного вище, встановлених обставин, аналізу представлених доказів, суд вважає, що є підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Святошинського РУ ГУ МВС України у м. Києві, Державний Департамент у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб в Святошинському районі м. Києва про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

задовольнити.

Заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 червня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Святошинського РУ ГУ МВС України у м. Києві, Державний Департамент у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб в Святошинському районі м. Києва про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, скасувати і призначити справу до розгляду в загальному порядку на 14 годин 00 хвилин 01 липня 2016 року у приміщенні суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя