_________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/5846/15-ц
Провадження № 2/520/407/16
УХВАЛА

18.02.2016 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

за участю секретаря Єгорової Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2,

третя особа ОСОБА_3,

про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

24.04.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду міста ОСОБА_4 з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про стягнення боргу, в якому позивач просить суд:

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі: 327931,53 грн., з яких 181640,93 грн. - сума основного боргу (першого платежу); 45046,95 грн. - сума штрафу; 93181,78 грн. - сума інфляційних збитків, 8061, 87 грн. - сума трьох процентів річних;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3279,32 грн.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 08.05.0216 року відкрито провадження по справі, та було призначено попереднє судове засідання.

Надалі 09.06.2015 року в судовому засіданні було ухвалено закінчити проведення попереднього судового засідання та призначено справу до судового засідання на 07.07.2015 року о 10 годині 00 хвилин, дата якого узгоджувалась з представником позивача ОСОБА_4 особисто (30-31).

В судове засідання призначене на 07.07.2015 року о 10 годині 00 хвилин, позивач або його представник у судове засідання не зявились, про дату, час та місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені, що підтверджується розпискою про сповіщення про дату, час та місце судового засідання (а.с.32), про причини неявки суд не повідомили, у звязку з чим судове засідання було відкладено на 10 серпня 2015 року о 10 годині 00 хвилин.

Судове засідання призначене на 10 серпня 2015 року о 10 годині 00 хвилин, було відкладено у звязку з перебуванням судді у щорічній основній відпустці з 10.08.2015 року по 14.08.2015 року, та відкладено на 16 вересня 2015 року о 11 годині 00 хвилин. Однак суд зазначає, що позивач та представник позивача у дату судового засідання також не зявились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями з конвертом повернуті з зазначенням за закінченням терміну зберігання.

У судове засідання призначене на 16 вересня 2015 року о 11 годині 00 хвилин, позивач та його представник не зявились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки на імя позивача ОСОБА_1 (а.с.41).

Представником позивача ОСОБА_4 було надано до суду клопотання про відкладення судового засідання (а.с.45), у звязку з тим, що він та позивач перебувають на лікарняному та не мають можливості зявитись до суду.

На підтвердження викладеного представником до клопотання не було наданого жодного доказу. У звязку з чим, судом було відкладено судове засідання на 20 жовтня 2015 року о 11 годині 30 хвилин.

У судове засідання призначене на 20 жовтня 2015 року о 11 годині 30 хвилин, позивач та його представник не зявились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням з конвертом, повернуте з зазначенням за закінченням терміну зберігання на імя позивача ОСОБА_1 (а.с.48-49).

Позивачем ОСОБА_1 було надано до суду клопотання про відкладення судового засідання (а.с.52), у звязку з тим, що він не може зявитись до міста ОСОБА_4 у звязку з поганим самопочуттям, а його представник перебуває у відрядження до м. Дніпропетровська. На підтвердження викладеного позивачем до клопотання не було наданого жодного доказу.

Дані обставини свідчать, що ОСОБА_1 не отримуючи судові повістки знав про дату, час та місце судового засідання.

У звязку з тим, що позивачем не було надано жодного підтвердження до вищевикладеного клопотання, судом було визнано неявку позивача та його представника до судового засідання без поважних причини та відкладено судове засідання для повторного виклику на 02 грудня 2015 року о 10 годині 30 хвилин.

У судове засідання призначене на 02 грудня 2015 року о 10 годині 30 хвилин позивач та його представник знов не зявились, повідомлялись належним чином, однак у звязку з неповерненням поштових повідомлень про вручення судових повісток, судом було відкладено судове засідання на 21 січня 2016 року о 14 годині 00 хвилин.

У судове засідання призначене на 21 січня 2016 року о 14 годині 00 хвилин позивач та його представник не зявились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки на імя позивача ОСОБА_1 (а.с.56).

Однак позивачем знову було надано клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку з тим, що з причини складних погодних умов та оскільки він має бажання особисто приймати участь по справі, прибути до Київського районного суду міста ОСОБА_4 немає можливості (а.с.59).

У звязку з тим, що позивачем не було надано жодного підтвердження до вищевикладеного клопотання, судом було визнано неявку позивача до судового засідання без поважних причин, судове засідання було відкладено на 18 лютого 2016 року о 12 годині 00 хвилин.

У судове засідання призначене на 18 лютого 2016 року о 12 годині 00 хвилин, позивач та його представник не зявились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням з конвертом повернуте з зазначенням за закінченням терміну зберігання на імя позивача ОСОБА_1 (а.с.63-64), про причини неявки позивач та його представник суд не повідомляли.

Відповідно до ст.74 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Частиною 3 ст. 76 ЦПК України передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею.

Судова повістка на імя позивача ОСОБА_1 надсилалась за адресою вказаною ним у позові, а саме: АДРЕСА_1 (а.с.2), яка також є адресою його реєстрації, що встановленим нотаріусом при посвідченні довіреності (а.с.23).

Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Позивач та його представник повідомлялись належним чином, за адресами вказаними ними у позові, про зміну адреси мешкання позивач суд не повідомляв, клопотання про відкладення розгляду справи подавав до суду систематично без підтвердження викладених у ньому обставин жодним доказом, в останні судові засіданні про причини неявки суд не повідомляв.

Відповідно до ст. 207 ч.1 п.3 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з п.33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суд зупиняє або закриває провадження у справі чи залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених відповідно статтями 201, 202, 205, 207 ЦПК України (1618-15), перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Крім того, відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Внаслідок неналежного здійснення своїх процесуальних прав і виконання обовязків заявником не отримано судову повістку.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач та його представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце проведення судових засідань, повторно не зявлялись в судові засідання без поважних причин, не повідомивши суд про причини неявки, не надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про стягнення боргупідлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. 207 ч.1 п.3 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про стягнення боргу- залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, а особи, які не були присутні у судовому засідання протягом пяти днів з дня отримання ухвали суду.

Головуючий Калініченко Л. В.