Справа№592/3535/16-ц
Провадження №2/592/1356/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

31 травня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі

головуючого судді Зоріка М. В.,

за участю секретаря судового засідання Білоконь І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду в місті Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг згідно договору позики (розписки) в розмірі 54 165 грн. з яких: 5657 грн. - сума основного боргу, 48390 грн. - сума боргу за договірними штрафними санкціями за кожен день прострочення, 62 грн. -3% річних, 56 грн. - сума інфляційних збитків, а також просить стягнути з відповідача сплачену ним суму судового збору.

В обґрунтування вимог позову зазначає, що він 21 листопада 2015 року надав в борг відповідачеві ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 4500 грн., що підтверджується борговою розпискою від 21 листопада 2015 року. Відповідач зобов'язувався повернути, надані позивачем кошти у сумі 4500 грн. до 25 листопада 2015 року, а також сплатити відсотки за користування грошима в розмірі 13,5% від суми позики. Тобто загальна сума повернутих коштів мала б складати 5107 грн. Окрім вищевказаної суми, ОСОБА_2 24 листопада 2015 року взяв у позивача в борг 500 грн. з умовою повернення цієї суми, а також 10% від неї, що складає 50 грн. до 21год.00хв. того ж дня. Тобто, до 21год.00хв. 24 листопада 2015 року відповідач мав би повернути позивачу 550грн. Даний факт підтверджується борговою розпискою від 24 листопада 2015 року. Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання. Станом на 06.04.2016 року сума позики не повернута, у звязку з чим позивач звернувся за захистом своїх порушених прав до суду.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач до суду не зявився, заперечень проти позову не надав, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином.

Судом ухвалено слухати справу у відсутність відповідача заочно, згідно до ст.224 ЦПК України.

Судом встановлено, що 21 листопада 2015 року позивач надав в борг відповідачеві ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 4500 грн., що підтверджується борговою розпискою від 21 листопада 2015 року. ( а.с.11)

Відповідач зобов'язувався повернути, надані позивачем кошти у сумі 4500 грн. до 25 листопада 2015 року, а також сплатити відсотки за користування грошима в розмірі 13,5% від суми позики. Тобто загальна сума повернутих коштів мала б складати 5107 грн.

24 листопада 2015 року відповідач взяв у позивача в борг 500 грн. з умовою повернення цієї суми, а також 10% від неї, що складає 50 грн. до 21год.00хв. того ж дня, тобто, до 21год.00хв. 24 листопада 2015 року. Вказана сума позики була передана відповідачу про, що була відібрана розписка. Відповідач, зобов'язався повернути позику в зазначений строк, проте цього не зробив.

Станом на 06 квітня 2016 р. сума позики в розмірі 54165 грн. позивачу не повернута.

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь борг в сумі 54165 грн. який складається з 5657 грн. - сума основного боргу, 48390 грн. - сума боргу за договірними штрафними санкціями за кожен день прострочення, 62 грн. -3% річних, 56 грн. - сума інфляційних збитків. На підтвердження зазначених сум, позивачем надано суду довідку-розрахунок (а.с.8-10)

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або невиконання в порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України визначені вимоги до форми договору позики, а саме: Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений, законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У відповідності до вимог ст.1049 ЦКУ Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України передбачено, що у випадку, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, зокрема безпосередньо суму боргу. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вказана правова позиція визначена у постанові Верховного Суду України від 01.10.2014 року по справі №6- 113ц14 і в силу ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися всіма судами України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України встановлений індекс інфляції враховується при обчисленні суми боргу в разі наявності між сторонами грошових зобов'язань у грошовій одиниці України.

Позивачем надано суду довідку-розрахунок заборгованості. Суми інфляційних втрат розраховувалися виходячи з розмірів фактичної непогашеної заборгованості станом на кожен місяць, індексу інфляції у ньому та різниці між сумою боргу з урахуванням індексу інфляції мінус фактичну суму боргу.

Таким чином, загальна сума збитків від інфляції, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача становить 56 грн.

Розрахунок 3% річних здійснюється за кожен день прострочення становить 62 грн., є доведеною і підлягає стягненню з відповідача.

Відповідач не виконав перед позивачем зобов'язань по поверненню боргу, що випливають із цивільно-правових відносин, передбачених ст. 1049 ЦК України.

Вирішуючи позовну вимогу про стягнення пені суд застосовує положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, згідно якого розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи те, що розмір нарахованої пені становить значно більшу суму ніж сам борг, тому суд прийшов до висновку, що розмір пені повинен бути зменшений до 6000 грн. та стягнутий на користь позивача.

На підставі викладеного, суд вважає позов обґрунтованим таким, що підлягає частковому задоволенню, про стягнення з відповідача суми боргу, суми неустойки, індексу інфляції та 3% річних, оскільки дані обставини було встановлено судом під час судового засідання, та підтверджено належними доказами.

Виходячи з викладеного, з ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 суму основного боргу 5657 грн., суму неустойки в розмірі 6000 грн., 3% річних - 62 грн., суму інфляційних збитків 56 грн., а всього - 11775 грн.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 551,20 грн. сплаченого судового збору.

У відповідності зі ст.ст. 526, 551, 610, 615, 625, 1046, 1047, 1049, 1050, 1051, 1052 ЦК України й керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, грошові кошти в сумі 11775 грн., а також судовий збір в сумі 551, 20 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Відповідач має право оскаржити заочне рішення у десятиденний строк з дня отримання копії рішення суду, шляхом подання відповідної письмової заяви до Ковпаківського районного суду м. Суми.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області шляхом подання через Ковпаківський районний суд м. Суми у десятиденний строк з дня проголошення заочного рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на подання апеляційної скарги.

Повний текст рішення викладено 02 червня 2016 року.

Суддя М.В. Зорік