Справа № 495/4853/16-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

20 жовтня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого судді Шевчук Ю.В.

при секретарі Мамончик К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з уточненим позовом про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на: земельну ділянку площею 2,93 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, колишнє КСП «Розквіт», масив № 25, ділянка № 439, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право власності на землю серії III-ОД № 003157 від 31.01.2003 року, акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4679 та належить ОСОБА_2, вказуючи, що він являється єдиним спадкоємцем майна, що відкрилося після смерті його матері ОСОБА_2, яка померла 14 червня 2008 року, оскільки спадкоємців інших черг за законом, заповітом або спадкоємців які б мали право на обовязкову спадкову частку, не має, так як його сестра ОСОБА_3 та брат ОСОБА_4 відмовилися від спадщини на його користь. Оформити свої спадкові права нотаріально позивач на даний час не може через те, що при зборі документів до нотаріуса було втрачено оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, у зв'язку з чим звертається до суду з зазначеним позовом.

Позивач в судове засідання не зявився, представив заяву згідно якої уточнені позовні вимоги підтримує, просить задовольнити та розглядати справу за його відсутністю.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву згідно якої просив розглянути справу за його відсутністю, не заперечуючи проти позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 14 червня 2008 року померла рідна мати позивача ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 147577, актовий запис № 26. Після смерті матері відкрилась спадщина на: земельну ділянку площею 2,93 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, колишнє КСП «Розквіт», масив № 25, ділянка № 439, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право власності на землю серії III-ОД № 003157 від 31.01.2003 року, акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4679 та належить ОСОБА_2. У встановлений законом шестимісячний термін позивач звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але йому було відмовлено у звязку з тим, було втрачено оригінал державного акту на земельну ділянку.

Позивачем було зроблено оголошення у газеті «Aviso» за 18.07.2016 року, згідно якого втрачений державний акт на право приватної власності землю серії III-ОД № 003157 від 31.01.2003 року на земельну ділянку площею 2,93 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, колишнє КСП «Розквіт», масив № 25, ділянка № 439, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4679 та належить ОСОБА_2 вважається недійсним, яке знаходиться у матеріалах справи.

Згідно з п. 6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем часом народження цієї особи. На даний час позивач фактично прийняв відкриту після смерті матері вищезазначену спадщину, оскільки постійно проживав разом з нею, допомагаючи підтримувати господарство і до теперішнього часу продовжує здійснювати діяльність повязану з користуванням та володінням спадкового майна та прийняв на зберігання правовстановлюючі документи.

У відповідності зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець, що постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмовлення від неї.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування по черзі. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно ст. 1261 ЦК України в першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з чоловіка і жінки, що пережив і батьки.

Факт, підтверджуючий, що позивач являється сином померлої спадкодавеці підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯИ № 147577 від 03.09.1952 року.

Згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Позивач від спадщини не відмовлявся, заяв не подавав, тому є єдиним спадкоємцем спірного майна, оскільки його сестра ОСОБА_3 та брат ОСОБА_4 відмовилися від спадщини на користь позивача.

Згідно відповіді Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори № 1481/01-16 від 01.08.2016 року повідомлено, що спадкова справа № 16/2011 до майна померлої 14.06.2008 року ОСОБА_2 заводилась за заявою ОСОБА_1. Також а матеріалах справи є заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відмову від спадщини.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки спадкодавця, а тому прийняття спадщини частинами не можливе.

Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст, 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Відповідно до ст. 81 Земельного Кодексу України передбачено, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України - захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Враховуючи, що позивач являється єдиним спадкоємцем спадкового майна, інших спадкоємців за законом та заповіту не має, те, що позивач фактично прийняв у своє володіння спадщину, суд вважає, позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на: земельну ділянку площею 2,93 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, колишнє КСП «Розквіт», масив № 25, ділянка № 439, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право власності на землю серії III-ОД № 003157 від 31.01.2003 року, акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4679 та належить ОСОБА_2, яка померла 14.1072008 року обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню попередньо встановивши факт приналежності земельної ділянки померлій та визнавши державний акт втраченим.

Керуючись ст.ст.1233 1235, 1258, 1261, 1268, 1274 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 130, 174, 209, 213, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на майно - задовольнити.

Встановити факт приналежності земельної ділянки площею 2,93 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, колишнє КСП «Розквіт», масив № 25, ділянка № 439, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4679 ОСОБА_2, яка померла 14 червня 2008 року.

Визнати державний акт на право приватної власності серії III-ОД № 003157 від 31.01.2003 року на земельну ділянку 2,93 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, колишнє КСП «Розквіт», масив № 25, ділянка № 439, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4679 та належить ОСОБА_2 - втраченим.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини, що відкрилась за законом після смерті його матері ОСОБА_2, яка померла 14 червня 2008 року, та складається з: земельної ділянки площею 2,93 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, колишнє КСП «Розквіт», масив № 25, ділянка № 439, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4679 та належить ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на: земельну ділянку площею 2,93 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, колишнє КСП «Розквіт», масив № 25, ділянка № 439, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4679 та належить ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: