Справа №442/5420/16-ц
Провадження №2/442/1902/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2016 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М.

розглянувши в судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стебницької міської ради, третьої особи - Виконавчого комітету Стебницької міської ради про визнання права власності,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про визнання за ним права власності на нежитлове приміщення (гараж літ. « Г-1») по АДРЕСА_1 площею 22,2 кв.м.

В підтвердження позовних вимог посилаються на те, що Рішенням виконавчого комітету Стебницької міської Ради народних депутатів Дрогобицької міської ради від 16.05.1988 року №128 зобов»язано адміністрацію калійного зводу, зокрема йому, ОСОБА_1 передати в особисту власність збудовані боксові гаражі по АДРЕСА_1 такий гараж відповідно закріплено за ним під АДРЕСА_1. Разом з тим, його поряд з ОСОБА_2, ОСОБА_3.. ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6 до 17.05.1988 року зобов'язано звільнити і передати калійному заводу, що підлягають знесенню, в зв»язку з будівництвом 90- квартирного будинку №47 на вул. Калініна. Таке рішення виконано. З урахуванням наведеного, гаражем (нежитловим приміщенням) літ. «Г-1». під АДРЕСА_1 загальною площею, 22,2 кв.м. він користується, володіє з 1988 року по даний час, утримує його, здійснює поточний ремонт, виготовив технічний паспорт. Однак, реалізувати своє право власності на нього позбавлений можливості шляхом приватизації, як це зробили інші особи, у зв'язку із зміною норм. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Разом з тим, за змістом ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі га на умовах, встановлених для попередньою землевласника (землекористувача). Таким чином, його права, як власника придбаного нерухомого майна, порушені, це виражається у тому, що фактично право власності не визнається, не можливо завершити процедуру реєстрації права власності.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явився, однак від нього надійшла заява, в якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги повністю підтримує та просить їх задоволити.

Представник Стебницької міської ради Львівської області Львівської області Слободян М.В. в судове засідання не з»явився, надіславши на адресу суду заяву в якій просить слухати справу за його відсутності, щодо задоволення позову не заперечують.

Представник третьої особи - Виконавчого комітету Стебницької міської ради в судове засідання не з»явився, а тому суд розглянув справу у відсутності третьої особи на підставі наявних доказів по справі.

Оскільли сторони в судове засідання не з»явилися то відповідно до ст.197 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для задоволення позову.

Відповідно змістом ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі га на умовах, встановлених для попередньою землевласника (землекористувача).

Згідно із ст.177 ЦК України до об»єктів цивільних прав відносяться речі, майнові права та інше.

Статтями 181 та 182 ЦК України визначено, щодо нерухомих речей (нерухомості) належать об»єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення, а право власності та інші речові права на нерухомі речі, зокрема, їх виникнення підлягають державній реєстрації, а відтак виходячи з аналізу зазначених вище положень закону, майнові (речові) права на об»єкти нерухомого майна виникають з передбачених законом підстав та підлягають державній реєстрації.

Згідно зі ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майне та їх обтяжень" підставою для державної реєстрації прав є:

а)договори. укладені в порядку, встановленому законом (купівлі-продажу, зокрема при приватизації майна державних підприємств довічного утримання; дарування та ін.);

б)свідоцтво про право власності на нерухоме майно;

в)свідоцтво про право власності, видане органами приватизації при приватизації житла;

г)державні акти на право власності або постійного користування на земельну ділянку; рішення суду (зокрема, про право власності на об'єкт незавершеного будівництва, на самочинне будівництво тощо):

д) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно (наприклад свідоцтво про право на спадщину, свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів та ін.

Право на звернення з даним позовом передбачено ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Згідно з якими власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Відповідно до ст.ст.319, 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Як передбачено ст.392 ЦК України, власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності насувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що Рішенням виконавчого комітету Стебницької міської Ради народних депутатів Дрогобицької міської ради від 16.05.1988 року №128 зобов»язано адміністрацію калійного зводу, передати ОСОБА_1 в особисту власність збудовані боксові гаражі по АДРЕСА_1

Як вбачається із Витягу з рішення від 13.03.1975р., №44 «Про виділення площадки під будівництво гаражів для індивідуальних автомобілів і надання дозволу на будівництво гаражів на будівництво гаражів в районі вулиці ім.Калініна», ОСОБА_1 дозволено побудувати гараж для власного автомобіля на площадці в районі вулиці ім.Калініна розміром 3,8 х5,5м. із дотриманням вказаних розмірів, а також вказівок головного архітектора міста щодо проекту гаража і благоустрію території коло нього. А тому є підстави для визнання за позивачем права власності на нежитлове приміщення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10,60, 213-215, 328, 392 ЦПК України, ст. 386, 391 ЦК України суд,

Вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення (гараж літ.»Г-1») по АДРЕСА_1 площею 22,2 кв.м.

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільних справах Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя Гарасимків Л.І.