Справа № 653/2731/16-ц
Провадження № 2/653/849/16
РІШЕННЯ

іменем України

"03" листопада 2016 р. Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді Венглєвської Н.Б.,

секретаря Мустафаєва Ф.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, де зазначає, що її дочка білан ОСОБА_3, батьком якої визнано відповідача ОСОБА_2 на даний час досягла повнолітнього віку та навчається на денній формі навчання на другому курсі денного відділення «Страхова справа» Московського промислово-економічного коледжу Федерального державного бюджетного освітнього закладу вищої профтехосвіти «Російський економічний університет ім.. Г.В. Плєханова», у зв'язку з чим потребує додаткових коштів на оплату навчання, харчування та проживання. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки після досягнення нею повнолітнього віку не надає, хоча має стабільне матеріальне становище, оскільки є само зайнятою особою, працездатний. Сама ж позивачка не має можливості у повній мірі утримувати дитину та забезпечувати належний рівень її проживання.

Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки, визначивши розмір аліментів, що буде стягуватися у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною 23 річного віку, або до закінчення навчання.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_5 позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала повністю, за підставами вказаними у позові, наполягає на їх задоволенні.

Відповідач, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечує проти задоволення позов. Свої заперечення обґрунтовує тим, що ним фактично сплачуються аліменти на утримання дитини у добровільній формі та посилання позивача на те, що він фактично самоусунувся від утримання дитини не відповідають дійсності. Просить суд відмовити в задоволенні позову

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відтак, за змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків.

Як вбачається з пояснень позивача, не заперечується відповідачем та підтверджено матеріалами справи ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_2.

Згідно довідки від 09.09.2015 року №975, ОСОБА_6 є студенткою першого курсу денного відділення «Страхова справа» Московського промислово-економічного коледжу Федерального державного бюджетного освітнього закладу вищої профтехосвіти «Російський економічний університет ім.. Г.В. Плєханова» та навчається на позабюджетній основі. У зв'язку з навчанням дочки, позивачеві необхідно сплачувати вартість навчання, а також витрати на проживання та харчування дитини. Крім того дочка потребує витрат на проїзд до місця навчання, витрат на навчання, щоденних витрат пов'язаних з проїздом по місту. У зв'язку з чим суд вважає доведеним факт потребування додаткових коштів на утримання дитини у зв'язку з навчанням.

Підставою звернення з цим позовом до суду є обставини неможливості позивачу самостійно матеріально утримувати дочку у період навчання, оскільки навчання платне, а дохід, що отримує позивач не дозволяє в достатній мірі забезпечувати навчальний процес дочки.

Статтею 182 СК України, визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Суд бере до уваги посилання відповідача на те, що ним добровільно було декілька разів сплачено аліменти на утримання дочки після досягнення нею повнолітнього віку, а саме надано грошові кошти у розмірі 100 дол. США та його намір до кінця 2016 року також надати грошові кошти в рахунок допомоги на навчання дитини у такому ж розмірі, проте це посилання не спростовує доводів позивача, щодо необхідності щомісячно утримувати дитину та свідчить лише про можливість відповідача надавати допомогу на утримання дитини у розмірі, якому просить позивач.

Наявність можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу його дочці - ОСОБА_6 також підтверджується його поясненнями наданими у судовому засіданні в яких останній вказував, що ним було надано допомогу у розмірі 100 дол. США та його намір до кінця 2016 року надати допомогу у такому ж розмірі, що в гривневому еквіваленті станом на день розгляду справи становить запитуючий розмір аліментів позивачем.

Таким чином, дослідивши обставини справи та встановивши сукупність всіх юридичних фактів, суд вважає за необхідне задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до закінчення терміну навчання.

Згідно ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню на користь держави судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі встановленому Законом.

На підставі ст.ст. 182, 183, 199, 200 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10,11,60,88,179,209,212,215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в АДРЕСА_1, фактично проживаючого по АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 500/ п'ятсот/ гривень щомісячно, починаючи з 17 серпня 2016 року та до закінчення навчання, а саме до 30.06.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в АДРЕСА_1, фактично проживаючого по АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551 /п'ятсот п'ятдесят одна/ гривна 20 копійок на р/р № 0112, банк ГУДКУ в Генічеському районі, МФО 852010, , код платежу 22030101, призначення платежу / «Судовий збір», код 02886775 Відповідно до З.У. «Про судовий збір» /.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Генічеського районного суду Херсонської області.

Суддя: Н.Б. Венглєвська