Справа № 355/356/16-ц
Провадження № 2/355/226/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року Баришівський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Литвиненко О.Л.

секретаря Лунгул Т.А.

за участю представника позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Баришівка Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт» , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину.

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 09 години 30 хвилин водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автобусом марки «БАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснюючи рух заднім ходом по дорозі, яка веде до заїзду до дачного кооперативу «Оазіс», в напрямку автодороги сполученням «Волошинівка - Масківці», неподалік села Масківці Баришівського району Київської області, в порушення вимог п. 2.3 б Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 року, згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну» та п. 2.3 д ПДР України, відповідно до якого «водій повинен не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, в порушення вимог п. 10.1 ПДР України, згідно з яким «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» та п. 10.9 ПДР України, згідно з яким « під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб», перед початком здійснення руху заднім ходом не виявив особливої обережності, не переконався у відсутності пішоходів біля задньої частини автобусу та, не скориставшись допомогою інших осіб для забезпечення безпеки руху, розпочав рух заднім ходом, внаслідок чого, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4, яка перебувала у вертикальному положенні біля задньої частини автобусу. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці події. Вироком Баришівського районного суду Київської області від 23.09.2015 року ОСОБА_3 визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п»ять років без позбавлення прав керування транспортними засобами, на підставі ст. 75,76 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки та зобов"язано періодично з"являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи. До вказаного кримінального провадження позивачка була залучена як потерпіла. ОСОБА_4 вчиненим злочином та смертю ОСОБА_4 заподіяна майнова шкода. У зв'язку із смертю ОСОБА_4 позивачкою понесено наступні витрати: 400 гривень 02 копійки на придбання пального до автомобіля для проїзду до місця знаходження тіла ОСОБА_4 з міста Києва, 1143 гривні 46 копійок на придбання пального для автомобіля для проїзду до м. Києві з місця знаходження тіла ОСОБА_4, 2875 гривень 26 копійок на проведення ритуальних послуг, 33130 гривень на організацію та проведення поховання, 4500 гривень на проведення поминального обіду в кафе, 801 гривня 15 копійок на закупівлю продуктів для поминального обіду, 1129 гривень 87 копійко на закупівлю продуктів для організації поминального обіду у зв'язку зі спливом 40 днів після смерті ОСОБА_4 та 22000 гривень за встановлення пам'ятника. Позивач вважає, що розмір майнової шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача становить 65979 гривень 76 копійок. Враховуючи характер та обсяг душевних страждань, яких позивачка зазнала внаслідок смерті її тітки, розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача становить 30000 гривень. На момент ДТП автобус марки «БАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1, застрахований у ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт». Позивачка звернулась до відповідача із заявою про настання страхової події та просила здійснити страхове відшкодування . Однак на звернення позивачки страхове відшкодування не виплачено. В заявленому позові просить суд стягнути з ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт» майнову шкоду, завдану смертю фізичної особи в розмірі 65979 гривень 76 копійок та моральну шкоду, завдану смертю фізичної особи в розмірі 30000 гривень.

Представник позивачки в судовому засіданні підтримав заявлений позов в повному обсязі та пояснив суду, що ІНФОРМАЦІЯ_3 сталося ДТП за участю водія ОСОБА_3 В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці події. Вироком Баришівського районного суду Київської області від 23.09.2015 року ОСОБА_3 визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. До вказаного кримінального провадження позивачка була залучена як потерпіла. ОСОБА_4 вчиненим злочином та смертю ОСОБА_4 заподіяна майнова шкода у розмірі 65979 гривень 76 копійок та враховуючи, що позивачка проживала разом з тіткою та характер, обсяг душевних страждань, яких позивачка зазнала внаслідок смерті її тітки, розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача становить 30000 гривень. На момент ДТП автобус марки «БАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1, застрахований у ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт». Позивачка звернулась до відповідача із заявою про настання страхової події та просила здійснити страхове відшкодування . Однак на звернення позивачки страхове відшкодування не виплачено. Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт» у судове засідання не з'явився, про день та місце розгляду справи увідомлений своєчасно та належним чином. До суду від представника відповідача ОСОБА_6 надійшла заява про визнання заявлених вимог частково в розмір 14616 гривень 00 копійок та з проханням розглянути справу у відсутність представника страхової компанії, що дає суду підстави для розгляду справи та ухвалення рішення у відсутність представника відповідача по справі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про день та місце розгляду справи увідомлений своєчасно та належним чином. До суду від ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує, що дає суду підстави для розгляду справи та ухвалення рішення у відсутність третьої особи по справі.

Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим частково та таким, що підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що вироком Баришівського районного суду Київської області від 23.09.2015 року ОСОБА_3 визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п»ять років без позбавлення прав керування транспортними засобами, на підставі ст. 75,76 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки та зобов"язано періодично з"являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції. Так, ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 09 години 30 хвилин водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автобусом марки «БАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснюючи рух заднім ходом по дорозі, яка веде до заїзду до дачного кооперативу «Оазіс», в напрямку автодороги сполученням «Волошинівка - Масківці», неподалік села Масківці Баришівського району Київської області, в порушення вимог п. 2.3 б Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 року, згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну» та п. 2.3 д ПДР України, відповідно до якого «водій повинен не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, в порушення вимог п. 10.1 ПДР України, згідно з яким «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» та п. 10.9 ПДР України, згідно з яким « під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб», перед початком здійснення руху заднім ходом не виявив особливої обережності, не переконався у відсутності пішоходів біля задньої частини автобусу та, не скориставшись допомогою інших осіб для забезпечення безпеки руху, розпочав рух заднім ходом, внаслідок чого, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4, яка перебувала у вертикальному положенні біля задньої частини автобусу. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці події. Потерпіою від вказаного злочину є ОСОБА_2.

Судом встановлено, що 08.03.2015 року між ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт» та ОСОБА_3 укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АІ/0921536 на автобус марки «БАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1. Відповідно до умов цього договору застрахованими являються ризики завдання збитків третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу автобус марки «БАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1.

Позивачкою ОСОБА_2 заявлену позовну вимогу про стягнення майнової шкоди, завданої смертю фізичної особи в розмірі 65979 гривень 76 копійок, яка складається наступні витрати: 400 гривень 02 копійки на придбання пального до автомобіля для проїзду до місця знаходження тіла ОСОБА_4 з міста Києва, 1143 гривні 46 копійок на придбання пального для автомобіля для проїзду до м. Києві з місця знаходження тіла ОСОБА_4, 2875 гривень 26 копійок на проведення ритуальних послуг, 33130 гривень на організацію та проведення поховання, 4500 гривень на проведення поминального обіду в кафе, 801 гривня 15 копійок на закупівлю продуктів для поминального обіду, 1129 гривень 87 копійко на закупівлю продуктів для організації поминального обіду у зв'язку зі спливом 40 днів після смерті ОСОБА_4 та 22000 гривень за встановлення пам'ятника. Позовна вимога про стягнення майнової шкоди, завданої смертю фізичної особи підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Суд вважає, що до витрат майнової шкоди, завданої смертю фізичної особи не входять наступні витрати: 400 гривень 02 копійки на придбання пального до автомобіля для проїзду до місця знаходження тіла ОСОБА_4 з міста Києва, 1143 гривні 46 копійок на придбання пального для автомобіля для проїзду до м. Києві з місця знаходження тіла ОСОБА_4, 1000 гривень 00 копійок завданок для кафе, в якому проводився поминальний обід, 4500 гривень на проведення поминального обіду в кафе, 801 гривня 15 копійок на закупівлю продуктів для поминального обіду, 1129 гривень 87 копійко на закупівлю продуктів для організації поминального обіду у зв'язку зі спливом 40 днів після смерті ОСОБА_4

Судом встановлено, що 16.04.2015 року між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_7 укладено договір-замовлення на організацію та проведення поховання, згідно якого вартість замовлених товарів та послуг становить 33130 гривень. ОСОБА_2 сплатила кошти в розмірі 33130 гривень за замовлені товари та послуги, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 11 від 16.04.2015 року.

19.04.2015 року між ОСОБА_2 та КП «Спецобслуговування населення Києво-Святошинського району» укладено договір-замовлення про надання ритуальних послуг, згідно якого загальна вартість ритуальних послуг 2875 гривень 26 копійок, в яку включено вартість за копання могили в розмірі 1775 гривень 26 копійок, утримання кладовища в розмірі 100 гривень та завдаток за для кафе, в якому проводився поминальний обід в розмірі 1000 гривень, який не входить до витрат майнової шкоди, завданої смертю фізичної особи. ОСОБА_2 сплатила кошти в розмірі 2875 гривень 26 копійок за ритуальні послуги, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 45 від 19.04.2015 року.

Крім того, з метою належного поховання ОСОБА_4 відповідно до установлених традицій позивачкою замовлено пам'ятник, що буде встановлений на її могилі, що підтверджується нарядом - замовленням від 11.06.2015 року, рахунком -замовленням № 24 від 11.06.2015 року, згідно якого вартість пам'ятника , цоколя та робіт з його встановлення складає 21999 гривень. ОСОБА_2 сплатила кошти в розмірі 21999 гривень 00 копійок за пам'ятник, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №24 від 11.06.2015 року.

Отже, до витрат майнової шкоди, завданої смертю фізичної особи входять витрати : 1875 гривень 26 копійок на проведення ритуальних послуг, 33130 гривень на організацію та проведення поховання та 21999 гривень за встановлення пам'ятника.

Відповідно до п. 27.4 ст. 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред'явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

На день настання ДТП станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 розмір мінімальної заробітної плати в Україні згідно ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» становив 1218 гривень 00 копійок. Отже ліміт відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника не може перевищувати 14616 гривень 00 копійок.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне стягнути з ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт» на користь ОСОБА_2 майнову шкоду, завдану смертю фізичної особи в розмірі 14646 гривень 00 копійок.

Позивачкою ОСОБА_2 заявлену позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи в розмірі 30000 гривень 00 копійок. Вказана вимога підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Позивачка ОСОБА_2 втратила тітку, що призвело до глибоких тривалих душевних страждань, викликаним відчуттям втрати близької людини, в результаті яких порушився нормальний хід її життя, що призвело до негативних наслідків. Враховуючи, що позивачка проживала разом з тіткою, характер та обсяг душевних страждань, яких позивачка зазнала внаслідок смерті її тітки, суд вважає, що ОСОБА_2 заподіяно моральну шкоду. Суд вважає, що розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача повинен становити в межах страхового відшкодування в розмірі 12 мінімальних заробітних плат, що на день настання страхового випадку становить 14646 гривень 00 копійок.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне стягнути з ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду, завдану смертю фізичної особи в розмірі 14646 гривень 00 копійок.

Відповідно до ст. 88 Цивільно-процесуального кодексу України якщо стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки позивачкою ОСОБА_2 по позоній вимозі про стягнення моральної шкоди сплачений судовий збір в сумі 551 гривня 21 копійка, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт» на користь позивачки ОСОБА_2 сплачений судовий збір в сумі 551 гривню 21 копійку.

Відповідно до ст. 88 Цивільно-процесуального кодексу України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позивачку ОСОБА_2 звільнено від сплати судового збору по позовній вимозі про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок злочину, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір в сумі 551 гривня 20 копійок з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт».

Встановлені судом обставини підтверджуються:

-копією паспорта ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_2;

-копією вироку Баришівського районного суду Київської області від 23.09.2015 року, згідно якого ОСОБА_3 визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п»ять років без позбавлення прав керування транспортними засобами, на підставі ст. 75,76 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки та зобов"язано періодично з"являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції;

-копією полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АІ/0921536 від 08.03.2015 року, згідно якого застрахованими являються ризики завдання збитків третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу автобус марки «БАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1;

-договором-замовлення на організацію та проведення поховання від 16.04.2015 року, укладеного між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_7, згідно якого вартість замовлених товарів та послуг становить 33130 гривень.

-квитанцією до прибуткового касового ордера № 11 від 16.04.2015 року, згідно якої ОСОБА_2 сплатила кошти в розмірі 33130 гривень за замовлені товари та послуги;

-договором-замовлення про надання ритуальних послуг від 19.04.2015 року, укладеного між ОСОБА_2 та КП «Спецобслуговування населення Києво-Святошинського району», згідно якого загальна вартість ритуальних послуг 2875 гривень 26 копійок,

-квитанцією до прибуткового касового ордера № 45 від 19.04.2015 року, згідно якої ОСОБА_2 сплатила кошти в розмірі 2875 гривень 26 копійок за ритуальні послуги;

- нарядом - замовленням від 11.06.2015 року, згідно якого вартість пам'ятника , цоколя та робіт з його встановлення складає 22000 гривень;

- рахунком -замовленням № 24 від 11.06.2015 року, згідно якого вартість пам'ятника , цоколя та робіт з його встановлення складає 21999 гривень.

-квитанцією до прибуткового касового ордера №24 від 11.06.2015 року, згідня якої ОСОБА_2 сплатила кошти в розмірі 21999 гривень 00 копійок за пам'ятник;

-копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, серії НОМЕР_3 від 18.04.2015 року, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3;

-іншими матеріалами справи.

За даних обставин заявлений позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись 15, 30, 62, 88, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, ст. ст. 23, 1168, 1194ЦК України, ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», ст. 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт» (місцезнаходження: 04073, м. Київ, провулок Балтійський, 20, ) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої по АДРЕСА_1 майнову шкоду, завдану смертю фізичної особи в розмірі 14646 (чотирнадцять тисяч шістсот сорок шість) гривень 00 копійок, моральну шкоду, завдану смертю фізичної особи в розмірі 14646 (чотирнадцять тисяч шістсот сорок шість) гривень 00 копійок, сплачений судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 21 копійку, всього стягнути 29 843 (двадцять дев'ять тисяч вісімсот сорок три) гривні 21 копійку.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт» (місцезнаходження: 04073, м. Київ, провулок Балтійський, 20, ) на користь держави судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок на рахунок 0016, код 37862784 МФО 821018 банк ГУДКСУ в Київській області для Баришівського районного суду Київської області.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Баришівського

районного суду О. Л. Литвиненко