АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

10 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Рейнарт І.М., Музичко С.Г.,

при секретарі Ігнатьєву Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 вересня 2016 року,

встановила:

12.04.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просила стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання, як дружини, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, починаючи з дати подачі заяви до досягнення донькою, ІНФОРМАЦІЯ_1, віку трьох років.

На обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона з 30 квітня 2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на припинення між нею та відповідачем шлюбних відносин, окреме проживання, а також те, що відповідач офіційно працевлаштований та отримує стабільну заробітну плату, проте не надає матеріальної допомоги на її утримання, просила позов задовольнити.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 вересня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 кошти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 12.04.2016 року до досягнення донькою ОСОБА_3 трьох років. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального праваЮ порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 вересня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Свої доводи обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не були досліджені надані ним докази на підтвердження відсутності у нього можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, що зумовлено такими обставинами, як стягнення з нього за виконавчим листом аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 чистини його доходу; незадовільний стан його здоров'я у зв'язку з наявністю хронічних захворювань, який погіршується; перебування на його утриманні непрацездатних батьків, стан здоров'я яких також є незадовільним та які потребують допомоги.

В судовому засіданні відповідач апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити. Пояснив, що є військовослужбовцем, має постійний дохід у розмірі близько 6000 грн. щомісячно. Його батьки отримають пенсію в розмірі до 2000 грн. на місяць та потребують його допомоги.

Позивач просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Пояснила, що на даний час не працює, розмір отримуваної нею соціальної допомоги на дитину складає близько 860 грн. Можливості отримувати допомогу від інших осіб вона не має.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 квітня 2014 року (а.с.5).

Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Судом встановлено, що сторони проживають окремо, малолітня дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні.

Відповідач працює, має стабільний дохід в розмірі 5 500 - 6 000 грн. на місяць.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11 квітня 2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.02.2016 р. і до досягнення дитиною повноліття.

За приписами ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно ч. 4 ст. 84 цього Кодексу право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, суд першої інстанції правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які їх регулюють, врахував матеріальний стан та стан здоров'я відповідача, аліментні зобов'язання відповідача по утриманню малолітньої доньки та дійшов обґрунтованого висновку, що стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу відповідача відповідатиме вимогам ст.84 СК України з огляду на можливість відповідача надавати таку допомогу саме у визначеному судом розмірі.

Доводи відповідача, на які він посилається в апеляційній скарзі, були предметом розгляду суду першої інстанції, додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доказів того, що витрати на лікування відповідача та його батьків, які отримають пенсію, не дають йому можливості також утримувати свою дружина, яка до досягнення їх дитиною віку трьох років позбавлена можливості працювати та мати самостійний дохід, матеріали справи не містять.

З врахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість ОСОБА_2 сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_1, яка перебуває у відпустці до погляду за їх донькою ОСОБА_3, у розмірі 1/6 частини, оскільки, обставин, які б перешкоджали цьому судом не встановлено.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/13550/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Лужецька О.Р.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.