Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України/

10 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

за участю секретаря Пєронкова М.Ф.

розглянувши у судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В:

ПрАТ «СК «Провідна» звернулося до ОСОБА_1 з позовними вимогами про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на те, що 11 грудня 2014 року о 08 годині 00 хвилин на проспекті Калініна в м. Дніпропетровську відбулася дорожньо -транспортна пригода за участю транспортного засобу Daewoo Lanos державний номер НОМЕР_1, яким керував відповідач та транспортного засобу Ssаng Yong Rexton державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2. В результаті ДТП транспортний засіб Ssаng Yong Rexton державний номер НОМЕР_2, отримав технічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу ОСОБА_2 склала 9 060,97 грн. Позивачем 10 та 11 березня 2015 року сплачено останньому страхове відшкодування. Враховуючи те, що на сьогоднішній день відповідач не виконав вимогу позивача про добровільну сплату відшкодування, тому позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 9 060,97 грн. страхового відшкодування та судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про день час та місце слухання справи були повідомленні належним чином, просили слухати справу за їх відсутності, не заперечували проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з*явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Згідно ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом встановлено, що 11 грудня 2014 року о 08 годині 00 хвилин на проспекті Калініна в м. Дніпропетровську відбулася дорожньо -транспортна пригода за участю транспортного засобу Daewoo Lanos державний номер НОМЕР_1, яким керував відповідач та транспортного засобу Ssаng Yong Rexton державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2.

04 липня 2014 року між ПрАТ «СК «Провідна» та ОСОБА_1 було укладено договір обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2226045. Згідно даного договору обєктом обов*язквого страхування цивільно правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з відшкодуванням особою, цивільно - правової відповідальності якої застрахована, шкода, заподіяної життю, здоров*ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації транспортного засобу Daewoo Lanos державний номер НОМЕР_1 /а.с.40/

Вина відповідача в скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2014 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ст. 124 КУПАПП та накладеного на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьохсот сорока грн. /а.с. 7/.

В результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб Ssаng Yong Rexton державний номер НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2

Згідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду в справі про адміністратвине правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Постанова Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2014 року набрала законної сили і виконана, а тому є достатньо підстав для звільнення позивача від доказування даного позову в частині питань чи мали місце дії відповідача, а саме дії, що містять в собі склад порушення, наявність причинно-слідчого зв'язку між винними діями, пов'язаними з порушенням вимог Правил дорожнього руху України, відповідача і завданням шкоди позивачу. Вказаними протиправними діями відповідача потерпілій особі було завдано матеріальної шкоди.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, ..., що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.... Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Таким чином неправомірними діями відповідача, пов'язаними з використанням джерела підвищеної небезпеки (транспортного засобу) ОСОБА_2 було завдано майнової шкоди та прямих збитків, які знаходяться в безпосередньому причинно-слідчому зв'язку зі вказаними діями відповідача і підлягають повному відшкодуванню за рахунок винної особи.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: « 1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…».

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В судовому засіданні з позовної заяви та наявних документів встановлено, що відповідно до страхового полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2226045 транспортний засіб Daewoo Lanos державний номер НОМЕР_1 був застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» за договором страхування на транспорті.

На виконання вказаного договору власник автомобіля НОМЕР_3, ОСОБА_2 10 та 11 березня 2015 року отримав страхове відшкодування у розмірі 9 060,97. Розрахунок цього страхового відшкодування зроблено на підставі висновку експертного дослідження № 2538 від 29 грудня 2014 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній договорі. грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Після виплати вказаного страхового відшкодування позивач отримав право вимоги до винуватця ДТП (відповідача) на підставі наступних норм законодавства: згідно ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи,відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Враховуючи викладене відповідачу були направлені претензії щодо добровільного відшкодування збитків, однак відповідачем в добровільному порядку грошові кошти не сплачено.

Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» (та ст. 993 ЦК України) до страховика, який здійснив виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином відповідач, особа, що спричинила завдання збитки, зобов'язана відшкодувати в порядку зворотної вимоги шкоду завдану власнику автомобіля НОМЕР_3.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню повністю.

Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілити на підставі ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 62, 88, 169, 208, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (інд. номер НОМЕР_4) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 9 060,97 грн. та судові витрати в розмір 1 217 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя С.О. Демидова