Справа № 496/5224/14-ц
Провадження № 4-с/496/7/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року Біляївський районний суд

Одеської області

в складі головуючого судді Крачкової С.В.

при секретарі Квашенко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними діяльність державного виконавця та скасування постанови про повернення виконавчого документа

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про визнання неправомірною діяльність відділу ДВС Біляївського МРУЮ в Одеській області щодо примусового виконання рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22.12.2014 року.

При цьому посилається на те, що 20.04.2016 року з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень йому стало відомо, що 30.12.2015 року державним виконавцем відділу ДВС Біляївського МРУЮ по ВП №47993608 була винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві в звязку з тим, що майна, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, не виявлено. Але ні вказану постанову, ні виконавчий лист на боржника ОСОБА_2, він не отримував. Вважає вказану постанову незаконною, оскільки в ній відсутні відомості щодо дій державного виконавця по розшуку транспортних засобів боржника та які саме дії виконані державним виконавцем по примусовому виконанню рішення суду від 25.12.2014 року, а тому просить скасувати вказану постанову.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, але направив до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, на задоволенні скарги наполягає.

Представник відділу ДВС Біляївського МРУЮ в Одеській області в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день розгляду справи, про причину неявки суд не повідомив.

Приймаючи до уваги заяву ОСОБА_1, дослідивши надані ним докази та матеріали цивільної справи №496/5224/14-ц суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ч.1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Це положення закріплено і в ч.1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження».

З матеріалів справи вбачається, що 2.07.2015 року державним виконавцем відділу ДВС Біляївського МРУЮ Одеської області була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №47993608 по примусовому виконанню виконавчого листа №496/5224/14-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 49 950 грн. ( а.с.199), а 29.07.2015 року ним були винесені постанови про розшук транспортних засобів, які належать боржнику та їх арешт (а.с.203-204). В звязку з цим зупинено виконавче провадження (а.с.205), а в подальшому ця постанова 27.11.2015 року була скасована ( а.с.249).

30.12.2015 року державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого листа стягувачу посилаючись на те, що в ході перевірки майнового стану боржника, в тому числі за місцем його мешкання, майна, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, не виявлено ( а.с.250).

Згідно п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

В оскаржуваній постанові від 30.12.2015 року відсутні будь-які відомості щодо результату розшуку транспортних засобів, які належать боржнику.

Згідно ч.1 ст. 40 Закону України « Про виконавче провадження» у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обовязковою для виконання органами внутрішніх справ.

В порушення цих вимог в постанові від 29.07.2015 року не зазначив про її направлення для виконання до відповідного органу внутрішніх справ. Відомості щодо фактичного направлення постанови про арешт боржника для виконання в матеріалах справи також відсутні.

Крім того, у виконавчому документі та матеріалах виконавчого провадження зазначена адреса боржника м.Біляївка, вул. Костіна, 50, за якою він фактично не проживає.

При цьому державним виконавцем не витребувані відомості від Біляївського РВ ГУ ДМС України в Одеській області щодо реєстрації боржника на момент виконання рішення суду, а зі скарги ОСОБА_1 та матеріалів цивільної справи вбачається, що боржник ОСОБА_2 змінив місце проживання і на цей час зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.114). Відповідно за вказаною адресою його майновий стан не перевірявся.

Згідно ч.1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, а ч.1 ст. 11 цього Закону встановлено, що Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим

Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що державним виконавцем вказані вимоги Закону України «Про виконавче провадження» не виконанні, постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.12.2015 року винесена передчасно та суперечить положенням п.2 ч.1 ст. 47 вказаного Закону.

Вимоги заявника, викладені в п.3 скарги щодо притягнення державного виконавця до кримінальної відповідальності не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки вказане питання вирішується в порядку, передбаченому ст. 214 КПК України.

Керуючись ст.ст. 15, 383, 386-387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними діяльність державного виконавця та скасування постанови про повернення виконавчого документа задовольнити частково.

Визнати неправомірною діяльність державного виконавця та в.о. начальника відділу ДВС Біляївського МРУЮ Одеської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо невжиття передбачених законом заходів примусового виконання рішення суду по виконавчому провадженню №47993608.

Скасувати постанову державного виконавця відділу ДВС Біляївського МРУЮ Одеської області ОСОБА_3 від 30.12.2015 року по ВП №47993608 про повернення виконавчого документа стягувачеві.

В іншій частині скаргу залишити без задоволення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом 5 діб до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд.

Суддя : Крачкова С.В.