Єдиний унікальний номер 243/7837/16-ц Номер провадження 22-ц/775/2028/2016
Головуючий у 1 інстанції Мірошниченко Л.Є.
Доповідач Груіцька Л.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого: Груіцької Л.О.,

суддів: Жданової В.С., Осипчук О.В.,

секретар: Чуряєв В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м Бахмут апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 13 жовтня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, за участю третьої особи без самостійних вимог, Департаменту державної виконавчої служби України про стягнення заборгованості по заробітній платі,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року до Слов'янського міськрайонного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Державної казначейської служби України, за участю третьої особи без самостійних вимог, Департаменту Державної виконавчої служби України, про стягнення заборгованості по заробітній платі, обґрунтувавши свої вимоги тим, що з 05.03.1985 року по 27.04.2000 року вона працювала у ВАТ Содовий завод начальником зміни цеху фосфорних продуктів. Вона неодноразово зверталась до товариства з вимогою виплатити їй заборговану заробітну плату, але кожний раз отримувала відмову, щодо цього, через відсутність у нього нібито коштів. Рішенням Словянського міського суду, /справа № 2-3446-97/, від 06 листопада 1997 року було вирішено стягнути з ВАТ Содовий завод на її користь заборгованість по заробітній платі у сумі 1458,68 грн. Також Рішенням Словянського міського суду, справа № 2-2251-2000 від 01 серпня 2000 року було вирішено стягнути з ВАТ Содовий завод на її користь заборгованість по заробітній платі у сумі 3057,70 грн. Виконавчі листи за даними рішеннями суду були своєчасно надані до державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції та взяті на виконання. Однак до цього часу рішення суду не виконані. На час подання позову, ВАТ Содовий завод, як юридичну особу, не знято з реєстрації і не ліквідовано. Рішенням Словянського міськрайонного суду (справа № 243/3366/16-ц) від 08 червня 2016 року було стягнуто з ВАТ Содовий завод на її користь заборгованість по заробітній платі у сумі 157,50 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у сумі 38978,40 грн. На її звернення до ліквідатора ВАТ Содовий завод ОСОБА_2, надійшов лист, в якому йдеться про те, що рішення Словянського міськрайонного суду (справа № 243/3366/16-ц) від 08 червня 2016 року по виконавчому листу про стягнення з ВАТ Содовий завод на її користь заборгованість по заробітній платі у сумі 157,50 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у сумі 38978,40 грн., виконати не має можливості, оскільки заборгованість ВАТ Содовий завод по боргам по заробітній платі складає станом на 01 червня 2016 року 4100,0 тис. грн. Вважає, що відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування при здійснені ним своїх повноважень, відшкодовується державою, АРК або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. За весь час державні органи не вжили заходів щодо сплати заборгованості із заробітної плати та виконання рішень суду, не припинили порушення її права власності протягом тривалого часу. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обовязком держави. Виплату заборгованості по заробітній платі вона чекає більше десяти років. За цей час інфляція поглинула нараховану заробітну плату. У звязку з наведеним просить суд стягнути на свою користь з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України заборгованість по заробітній платі у сумі 4673 грн. 78 коп.

Рішенням Словянського міськраойнного уду Донецької області від 13 жовтня 2016 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1, відмовлено.

Із вказаним рішенням не погодилась позивачка та подала апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі, просила вказане рішення суду скасувати як неправильне та необґрунтоване. Зазначила, що відповідно за даними Реєстру державних корпоративних прав по Донецькій області обліковується державний пакет акцій у розмірі 100% статутного капіталу ВАТ «Содовий завод». Згідно ст. 619 ЦК України законом передбачена субсидіарна відповідальність. В обґрунтування своїх вимог посилалась на статтю 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Позивачка у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити скаргу.

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не зявились,були повідомленні належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Апеляційний суд вважає,що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно зі статтею 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Словянського міськрайонного суду від 08.06.2016р. по справі № 2/243/2093/2016 (243/3866/16-ц) позовні вимоги ОСОБА_1 до ВАТ «Содовий завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, були частково задоволені. З ВАТ «Содовий завод» на користь ОСОБА_1 стягнуто 157,50 грн. заборгованості із заробітної плати та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, за період з 28 квітня 2000 року по 08 червня 2016 року, у сумі 39878,40 грн. (а.с. 6-7).

Відповідно до довідки № 01-23/252 від 22.06.2016 року, виданої ліквідатором ВАТ Содовий завод ОСОБА_2, рішення Словянського міськрайонного суду від 08.06.2016р. по справі № 2/243/2093/2016 (243/3866/16-ц) по виконавчому листу про стягнення з ВАТ Содовий завод на її користь заборгованість по заробітній платі у сумі 157,50 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у сумі 39878,40 грн., виконати не має можливості, оскільки заборгованість ВАТ Содовий завод по боргам по заробітній платі складає станом на 01 червня 2016 року 4100,0 тис. грн. По причині заборгованості ВАТ Содовий завод перед кредиторами, в тому числі заборгованість по заробітній платі, в загальній сумі більше 70 млн.грн. і було порушена справа про банкрутство ВАТ «Содовий завод» (а.с. 11).

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України заборгованість по заробітній платі у сумі 4673,78 грн., яка виникла перед нею у ВАТ «Содовий завод», з яким вона знаходилась у трудових відносинах з 05 березня 1985 року по 27 квітня 2000 року.

З листа регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області № 11-05-00801 від 24.01.2013 р. вбачається, що станом на 01.01.2013 р. у Реєстрі державних корпоративних прав по Донецькій області обліковується державний пакет акцій у розмірі 100% статутного капіталу ВАТ «Содовий завод» (а. с. 9)

З листа Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Донецькій області №К-326-3992 від 07.10.2013 р. слідує, що постановою № 5/174Б від 04.09.2003 р. господарського суду Донецької області ВАТ «Содовий завод»» визнано банкрутом та призначено ліквідатора. Усі виконавчі документи передані довіреній особі ліквідатора (а. с. 10-10а).

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЦК України акціонерне товариство самостійно відповідає за своїми зобовязаннями усім своїм майном.

Нормами ст. 619 ЦК України, регулюються правовідносини зобовязального характеру, за якими договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність.

Згідно із ч. 1 ст. 176 ЦК України розмежування відповідальності за зобовязаннями держави, АРК, територіальних громад та створених ними юридичних осіб - Держава, АРК, територіальні громади не відповідають за зобовязаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, ст. 176 ЦК України закріплено загальну норму про розмежування відповідальності публічно-правових утворень за своїми зобовязаннями та створених ними юридичних осіб. ЦК передбачає загальне правило, згідно з яким держава, інші публічно-правові утворення (АРК, територіальні громади) не відповідають за зобовязаннями створених ними юридичних осіб. Ця норма направлена на конкретизацію положень ч. 3 ст. 96 ЦК України, згідно з якою юридична особа самостійно відповідає за зобовязаннями юридичної особи, учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобовязаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобовязаннями його учасника (засновника).

Засновником ВАТ «Содовий завод» є держава в особі Фонду Державного майна України та акціонери .

Таким чином, правовідносини, які склалися між ВАТ «Содовий завод» та Державою України, - є правовідносини засновника та створеного ним підприємства, за якими засновник не відповідає по боргах підприємства, а підприємство не відповідає по боргах засновника, положення ст. 77 ГК України на правовідносини між ВАТ «Словянський керамічний комбінат» та Фондом державного майна України, Державною казначейською службою України, не розповсюджуються, тому Держава Україна в силу ст. 176 ЦК України не несе субсидіарну відповідальність по боргах ВАТ «Содовий завод», до того ж Фонд держмайна України не являється правонаступником ВАТ «Содовий завод».

З довідки ліквідатора ВАТ «Содовий завод» від 22.06.2016 року № 01-23/252 вбачається, що в теперішній час товарною біржею «Феміда» готується до проведення аукціон з продажу майна ВАТ «Содовий завод», після проведення якого ВАТ «Содовий завод» будуть прийняти заходи щодо погашення боргів (а.с. 11).

Положення ч. 2 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» до спірних правовідносин не застосовуються.

Суд констатує ту обставину, що позов подано до Державної казначейської служби України, яка не є засновником ВАТ «Словянський керамічний комбінат» і за своїми повноваженнями не має права самостійно розпоряджатися державними коштами, позивач не перебував у трудових відносинах з відповідачем.

За встановлених обставин висновок суду першої інстанції про те, що до повноважень Фонду державного майна України не входить обовязок погашати заборгованість по заробітній платі працівників підприємства,визнаного банкрутом та Фонд не несе відповідальність за діяльність акціонерного товариства, є правильним та ґрунтується на вимогах діючого законодавства.

Положення статті 619 ЦК України, на яку позивач посилається як на підставу задоволення позовних вимог, не розповсюджуються на виниклі правовідносини.

Положення ч. 2 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, до спірних правовідносин не застосовуються.

Постановлене судом рішення є законним і обґрунтованим. Вимоги матеріального і процесуального права при розгляді справи додержані.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Словянського міськрайонного суду від 13 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Л.О.Груіцька

Судді: В.С.Жданова

ОСОБА_3