Справа № 415/4575/16-ц
Провадження № 2/415/2037/16
15.11.16 року м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Калмикової Ю.О.,
при секретарі Нескородовій Г.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -
Представник Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» звернувся до Лисичанського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 05.10.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту № 580/1-168/06 від 05.10.2006р. Згідно умов цього договору, Відповідачу було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти. Відповідно до п. 1.1. надання кредиту здійснюється одним траншем у сумі 8000 доларів США, зі сплатою 13,00 % річних.
Відповідно до п. 1.2. договору кредиту, кредит надавався Відповідачу на поточні потреби.
05.10.2006 року між Позивачем, Відповідачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №580/6-120 від 05.10.2006р., згідно умов якого він зобовязався перед Позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання боржником умов, щодо повернення суми Кредиту, сплати відсотків за користування коритом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу) у розмірі, в строки та в порядку передбачених кредитним договором №580/1-168/06 від 05.10.2006р.
05.10.2006 року між Позивачем, Відповідачем та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №580/6-121 від 05.10.2006р., згідно умов якого він зобовязався перед Позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання боржником умов, щодо повернення суми Кредиту, сплати відсотків за користування коритом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу) у розмірі, в строки та в порядку передбачених кредитним договором №580/1-168/06 від 05.10.2006р.
20.10.2008р. між позивачем та позичальником укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до кредитного договору №580/1-168/06 від 05.10.2006р., якою сторони погодили підвищити відсоткову ставку за користування кредитом до 15%.
Зобовязання баком визначені, у договорі кредиту, а саме п. 3.1.1., були виконані належним чином та в повному обсязі, що підтверджується випискою про рух коштів по особовому рахунку.
В порушення умов договору кредиту, позичальником протягом тривалого часу не здійснює погашення процентів за користування кредитом у встановлені терміни.
Відповідно до п. 4.2. Договору кредиту, у разі порушення відповідачем строків сплати відсотків визначених п. 2.4., 2.7 кредитного договору, також простроченням строків повернення кредиту, визначених п. 1.1 кредитного договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у період прострочення.
Відповідно до п. 4.3. кредитного договору у разі порушення позичальником вимог п. 3.3.2.-3.3.15 кредитного договору, позичальник зобовязаний сплатити позивачу штраф у розмірі 3 відсотків від суми фактичної заборгованості за кредитом та нарахованими відсотками за кожний випадок.
Відповідно до п. 3.3.9. договору кредиту, кредитор має право вимагати кострового повернення кредиту, нарахованих процентів, та можливий штрафних санкцій.
Однак Позичальником не було виконано свої зобов'язання за Кредитним договором перед Банком.
В порушення умов договорів кредиту, Відповідач протягом тривалого часу не здійснює погашення щомісячних платежів та процентів за користування кредитом у встановлені терміни, що є підставою для звернення Позивача до суду за захистом своїх прав.
Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в прохальній частині позову просив розглядати справу без участі їхнього представника, проти заочного рішення не заперечують.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, про причину неявки суд не повідомили, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, клопотання відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідачів. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідачів, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
З матеріалів справи вбачається, що згідно з кредитним договором № 580/1-168/06 від 05.10.2006р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту, згідно умов цього договору, Відповідачу було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти. Відповідно до п. 1.1. надання кредиту здійснюється одним траншем у сумі 8000 доларів США, зі сплатою 13,00 % річних.
Відповідно до п. 1.2. договору кредиту, кредит надавався Відповідачу на поточні потреби.
Відповідно до додаткової угоди №1 про внесення змін до Договору кредиту № 580/1-168/06 від 05.10.2006р. сторони погодили підвищити відсоткову ставку за користування кредитом до 15%.
Відповідно до п. 4.2. Договору кредиту, у разі порушення відповідачем строків сплати відсотків визначених п. 2.4., 2.7 кредитного договору, також простроченням строків повернення кредиту, визначених п. 1.1 кредитного договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у період прострочення.
Відповідно до п. 4.3. кредитного договору у разі порушення позичальником вимог п. 3.3.2.-3.3.15 кредитного договору, позичальник зобовязаний сплатити позивачу штраф у розмірі 3 відсотків від суми фактичної заборгованості за кредитом та нарахованими відсотками за кожний випадок.
Відповідно до п. 3.3.9. договору кредиту, кредитор має право вимагати кострового повернення кредиту, нарахованих процентів, та можливий штрафних санкцій.
Однак Позичальником не було виконано свої зобов'язання за Кредитним договором перед Банком.
Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязання.
Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
В забезпечення виконання кредитного договору № 580/1-168/06 від 05.10.2006р. між Позивачем, Відповідачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №580/6-120 від 05.10.2006р., згідно умов якого він зобовязався перед Позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання боржником умов, щодо повернення суми Кредиту, сплати відсотків за користування коритом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу) у розмірі, в строки та в порядку передбачених кредитним договором №580/1-168/06 від 05.10.2006р.
В забезпечення виконання кредитного договору № 580/1-168/06 від 05.10.2006р. між Позивачем, Відповідачем та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №580/6-121 від 05.10.2006р., згідно умов якого він зобовязався перед Позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання боржником умов, щодо повернення суми Кредиту, сплати відсотків за користування коритом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу) у розмірі, в строки та в порядку передбачених кредитним договором №580/1-168/06 від 05.10.2006р.
Статтею 554 ЦК України передбачено, що в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до п. 1.1. договорів поруки поручитель зобовязується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобовязань щодо повернення суми криту, сплати процентів за користування кредитом, комісії, а також можливих штрафних санкцій у розмірі, в строки та в порядку, передбачених договором кредиту №580/1-168/06 від 05.10.2006р.
Відповідно до п. 3.1.2 договорів поруки у випадку невиконання позичальником та поручителем зобовязання забезпеченого порукою відповідати перед кредитором як солідарні боржники всім своїм майном на яке, згідно з чинним законодавством України, може бути звернено стягнення.
При цьому умовами договорів поруки не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою.
Отже, на думку суду, позовна вимога позивача про стягнення зі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно суми заборгованості за кредитним договором, не узгоджується з вимогами ст. 554 ЦК України та умовами договорів поруки.
Норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого.
У даному випадку предметом спору є різні самостійні договори поруки, за якими кожен із поручителів поручився відповідати перед кредитором разом із позичальником як солідарні боржники. Також умовами договорів поруки передбачено право кредитора предявити свої вимоги безпосередньо до поручителя.
Ураховуючи викладене, а також те, що ані нормами закону, ані умовами договорів поруки не встановлена солідарна відповідальність поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості, згідно з вимогами ч. 3 ст. 554 ЦК України, відсутні.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 17.12.2014 року по справі № 6-185цс14 та від 01.07.2015 року по справі № 6-745ц15, які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обовязковими для всіх судів України.
За таких обставин, суд вважає за необхідне позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково та стягнути заборгованість по кредитному договору в солідарному порядку з боржника ОСОБА_1 та кожного її поручителя окремо.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № НОМЕР_1 від 08.08.2016 року про сплату судового збору в сумі 1378,00 грн.
Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 1378,00 грн. не в солідарному порядку, як зазначає у своєму позові позивач, що не передбачено нормами діючого ЦПК України, а в рівних долях з кожного відповідача.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 610, 625, 626, 629, 1050, 1054 ЦК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути зі ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» витрати по сплаті судового збору у сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. по 459 (чотириста пятдесят девять) грн. 33 коп. з кожного відповідача.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА