Справа № 452/1242/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"06" червня 2016 р. м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Казана І.С.
при секретарі Топорович В.В.,
із участю: представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, - про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом в інтересах ОСОБА_3 та просить визнати втратившими право відповідачів на користування житловим будинком АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 на праві власності згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №32976219 від 31.01.2015 року. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 18.12.2014 року фактично не проживають за місцем реєстрації, а тому ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_3 просить у судовому порядку визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право на користування вищевказаним житловим приміщенням, відповідно шляхом зняття їх з реєстраційного обліку.
У судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги та посилалися на обставини, зазначені в позовній заяві уточнивши, що їх довірителька звертається до місцевого суду в тому числі виходячи із захисту права власності.
Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштових відправлень; із заявами про розгляд справи в їх відсутності чи про відкладення до суду не зверталися, - тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні проти чого не заперечив представник позивача.
З'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, - про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням слід задовольнити виходячи з наступного:
Судом установлено, що будинок АДРЕСА_1 документально перебуває у власності ОСОБА_3. Дане підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №32976219 від 31.01.2015 року, договором дарування від 22.10.2015 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №46090680 від 22.10.2015 року.
Із акту обстеження матеріально-побутових умов господарства громадянки ОСОБА_3 жительки с. Бісковичі Самбірського району Львівської області, 08.04.2016 року комісією складі Бісковицького сільського голови Андрущенка В.П., секретаря виконавчого комітету сільської ради Ваврин І.Б.. спеціаліста-землевпорядника сільської ради Гавдьо М.І., заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Кравчишин М.І. відомо, що в АДРЕСА_1 зареєстрована та проживає ОСОБА_3, 1971р.н., яка являється власником даного будинку; ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані у даному будинковолодіння, але з 18.12.2014 року не проживають за місцем реєстрації; вони обидвоє проживають по АДРЕСА_1.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ст. 72 ЖК України суд визнає особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.
Ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачає, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
У судовому засіданні із представлених документів, пояснень представника позивача ОСОБА_2 знайшло своє підтвердження, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 фактично не проживають з 2014 року і лише формально залишилися зареєстрованими у будинку АДРЕСА_1, відтак, позов підставний і його слід задовольнити. Крім наведеного представник позивача наголосив, що його довірителька ОСОБА_3 звернулася до суду виходячи із захисту права власності. А згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до Цивільного закону України позивач є суб'єктом права приватної власності, де в тому числі регламентовано право використовувати належне майно; власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків; захист права власності здійснюється судом.
Главою 5 Цивільного-процесуального Закону регламентовано поняття доказів, їх належність та допустимість; обов'язок доказування і подання доказів. Тому, при задоволенні позову суд виходить із засад змагальності щодо подання таких, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства; з аналізу представлених і наявних у цивільній справі документів.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; тому, враховуючи все вище наведене, суд прийшов до висновку про підставність позову ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації ОСОБА_4 та ОСОБА_5
Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218, 226 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України, суд
Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1; зняти їх з реєстраційного обліку вказаного місця проживання.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом десяти днів із дня його проголошення; заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідачів, яка подається протягом цього ж строку із дня отримання його копії.

Суддя