Номер справи 623/1427/16-ц
Номер провадження 2-о/623/145/2016
РІШЕННЯ

іменем України

30 травня 2016 року м.Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Бутенка В.М.

при секретарі - Костенко В.В.

судового розпорядника - Максименка Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Ізюмський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про встановлення факту народження дитини, -

в с т а н о в и в:

30 травня 2016 року ОСОБА_2, звернулася до суду з зазначеною заявою, мотивуючи тим, що вона, ІНФОРМАЦІЯ_6 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території у місті Луганськ, в Державному закладі «Луганській республіканській клінічній лікарні» Луганської Народної Республіки, народила дівчинку - ОСОБА_3, вагою 3600 грам, де отримала медичне свідоцтво про народження № 361 від 16.05.2016 року.

Через відмову прикордонних сил так званої Луганської Народної Республіки надати дозвіл на виїзд з тимчасово окупованої території, вона не змогла належним чином зареєструвати факт народження дитини та отримати свідоцтво про народження дитини.

Згідно вказаного медичного свідоцтва вона є матір'ю народженої дитини.

Вона звернулася до Ізюмського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції щодо реєстрації народження дитини. Але у зв'язку з тим, що державні органи на території України не визнають документів наданих «державними органами» на території не підконтрольній Україні, їй було відмовлено щодо реєстрації народження дитини. Відповідно, їй було рекомендовано звернутися до місцевого суду, оскільки даний документ не визнається таким, на підставі якого проводиться державна реєстрація народження дитини, а у зв'язку із відсутністю первинного медичного свідоцтва про народження у проведенні державної реєстрації народження дитини відмовлено.

Вважає, що зважаючи на дані, які містяться в поданій нею заяві та доданих до неї доказах, суд має всі підстави встановити факт народження дитини.

Тому, вона звернулася з заявою до суду, в якій просить суд встановити факт народження дитини - ОСОБА_3, живонароджена, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_6 року, місце народження - місто Луганськ, мати - ОСОБА_2, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_4 року, громадянка України, місце реєстрації - АДРЕСА_3., фактично мешкає - АДРЕСА_1.

Батько дитини - ОСОБА_4.

В графі в актовому записі народження «яка за рахунком дитина народилася у матері» вказати - друга; в графі «народилася дітей» вказати - два.

(а.с.5)

Заявник ОСОБА_2 та представник заінтересованої особи у судове засідання не прибули, надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Згідно з п. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до положень п. 5 ч. 2 цієї статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 256 ЦПК України і не є вичерпним.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

За приписами статті 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Відповідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 заявник ОСОБА_2, народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 року місто Луганськ, значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3., фактично мешкає - АДРЕСА_2 та згідно штампу у паспорті про сімейний стан Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції 18 серпня 2007 року зареєстровано шлюб з гр. ОСОБА_2, 1980 року народження, актовий запис № 363 (а.с. 7).

Відповідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 ОСОБА_4, народився ІНФОРМАЦІЯ_7 року м. Луганськ, значиться зареєстровани за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 10-11).

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

У національному законодавстві визначено, що відповідно до ч. 3 ст. 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть.

Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, укладення та розірвання шлюбу, зміна імені та смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом міністрів України. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону.

Відповідно до «Порядку ведення державного реєстру актів цивільного стану громадян», затвердженого постановою КМУ від 22.08.2007 року, Реєстр єдина комп'ютерна база даних про акти цивільного стану, внесені до них зміни і доповнення, видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та витягів з Реєстру.

Згідно п. 6, зазначеного вище Порядку, внесення до Реєстру відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється реєстратором одночасно із складенням відповідного актового запису цивільного стану.

Згідно до статей 1, 3, 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII, тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII (в редакції Закону № 921-VIII від 24.12.2015) передбачено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Статтею 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VII визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.09.2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053-р (втратило чинність 02.12.2015р.) та розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком: місто Луганськ.

Наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні» затверджено Правила від 18.10.2000 р. № 52/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 р. за № 719/4940 (далі - Правила).

Згідно пункту 3 розділу І Правил (доповнено новим абзацом згідно з Наказом Міністерства юстиції № 919/5 від 12.06.2014) у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території.

За заявами громадян України, які переселилися з тимчасово окупованої території України, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та пункту 2 глави 1 розділу III Правил підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9.

Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ч.ч.2-4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування.

Проте на території так званої «Луганської Народної Республіки», як вже було зазначено, окупаційною владою всі документи видаються виключно згідно законодавства цієї республіки, тому необхідно керуватися пунктом 2 глави 1 розділу ІІІ Правил, де вказано, що при відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження провадиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Згідно медичного свідоцтва про народження № 361 Державного закладу « Луганська республіканська клінічна лікарня» Форма 103/у від 16 травня 2016 року, у гр. ОСОБА_2 в пологовому відділенні ДЗ ЛРКЛ народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 року в 09 год. 45 хв. дитина: дівчинка, вагою 3600 грамів, дитина народилась доношеною, на 40 тижні вагітності, при одно плідних пологах, дана вагітність III, пологи за рахунком III, мати дитини перебуває в зареєстрованому шлюбі (а.с.9).

Заявник зверталася до Ізюмського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо реєстрації народження дитини, та надано медичне свідоцтво про народження № 361, виданого 16.05.2016 року Державним закладом «Луганська республіканська клінічна лікарня » Луганської Народної Республіки.

Відповідно, листом Ізюмського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 24.05.2016 року № 70/02.02.04-05, у зв'язку з тим, що державні органи на території України не визнають документів наданих «державними органами» на території не підконтрольній Україні, ОСОБА_2, було рекомендовано звернутися до місцевого суду, оскільки даний документ не визнається таким, на підставі якого проводиться державна реєстрація народження дитини, у проведенні державної реєстрації народження дитини відмовлено (а.с. 6).

Згідно з ч.2 ст. 259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

На підставі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

При зверненні до суду заявником зазначена необхідність встановлення факту народження дитини з метою реєстрації народження дитини органом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Згідно пункту 1 глави 1 розділу III Правил державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові.

Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Реєстрація народження дитини провадиться державним органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові і засвідчується свідоцтвом про народження (ст. 144 Сімейного кодексу України). Згідно із законодавством батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини зареєструвати її народження в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Невиконання цього обов'язку є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законодавством України.

Судом вбачається, що на час народження дитини жіночої статі у матері ОСОБА_2, остання перебувала у шлюбі з гр. ОСОБА_4, 1980 року народження, який 18 серпня 2007 року зареєстровано між ними - Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 363.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі (а.с.9).

За змістом ч.1 ст. 122 СК України визначення походження дитини від матері та батька, які перебувають у шлюбі між собою дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.

Відповідно до пунктів 3 і 4 глави 1 розділу ІІІ Правил державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження, підтверджене одним із документів, передбачених у пункті 2 цієї глави, або місце проживання батьків чи одного з них.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Таким чином, при тому, що заявник не має можливості іншим способом захистити своє право, з метою захисту законних прав та інтересів заявника, яка є громадянкою України, та новонародженої дитини, яка має бути зареєстрована невідкладно після народження і з моменту народження має право на ім'я та набуття громадянства, за таких обставин суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для встановлення факту народження ІНФОРМАЦІЯ_6 року у ОСОБА_2дитини жіночої статі, дівчинка, вагою 3600 грамів, на тимчасово окупованій території України - м. Луганськ.

Суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 234-235, п.7 ч.1 ст. 256, 257-1, 259, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: Ізюмський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення факту народження дитини- задовольнити.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_6 року в 09 год. 45 хв. у громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3, дитини жіночої статі на тимчасово окупованій території України в Державному закладі «Луганській республіканській клінічній лікарні» Луганської Народної Республіки дівчинку - ОСОБА_3, вагою 3600 грамів. Дитина народилась донешена, на 40 тижні вагітності, при одноплідних пологах, дана вагітність ІII, пологи за рахунком IIІ. Мати дитини перебуває у зареєстрованому шлюбі. Батько дитини - ОСОБА_4.

Рішення суду негайно направити до Ізюмського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області для реєстрації народження особи.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в строк 10 днів з дня отримання копії рішення, шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Головуючий: суддя -