Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
єдиний унікальний номер 332/1764/16-ц Головуючий у 1 інстанції Безлер Л.В.
Номер провадження 22-ц/778/4028/16 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.,

суддів: Кримської О.М.,

Дашковської А.В.,

за участю секретаря Мельник З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2016 року про залишення без розгляду заяви ОСОБА_3, заінтересовані особи: Запорізька міська рада, Четверта Запорізька державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИЛА :

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення .

В обґрунтування заяви зазначає, що відповідно до свідоцтва № НОМЕР_1 від 01.12.1998 року, витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 17.09.2009 року № НОМЕР_2, та технічного паспорту на квартиру її матері ОСОБА_5 та вітчиму ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності належала однокімнатна квартира АДРЕСА_1.

З листопада 2008 року, коли мати стала сильно хворіти, щоб її доглядати та допомагати у побуті вітчиму, який також хворів, ОСОБА_3 фактично переселилася до них у вищезазначену квартиру, де мешкає і зараз, хоча зареєстрована у іншому місті АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року її мати ОСОБА_5 померла. У встановлений законом строк, вона звернулася з заявою до четвертої Запорізької нотаріальної контри про прийняття спадщини, після смерті матері, та вважається такою, що прийняла спадщину у вигляд ј частини вищезазначеної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року її вітчим ОСОБА_6 помер. Враховуючи те, що з листопада 2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року ( тобто більше п"яти років) ОСОБА_3 фактично проживала разом зі своїм вітчимом ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_1 однією сім"єю, вона звернулась у встановлений законом строк до четвертої Запорізької нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, після смерті вітчима ОСОБА_6, однак, в видачі Свідоцтва про право н спадщин їй було відмовлено.

Оскільки у ОСОБА_6 не було інших дітей чи близьких родичів, спір про право на належну йому частку квартири між нею та іншими особами відсутній просить визнати факт її проживання разом з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю в період часу з листопада 2008 року по день смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Вважає, що на підставі ст. 1264 ЦК України вона є спадкоємцем після померлого ОСОБА_6

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2016 року заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для розгляду.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Залишаючи заяву ОСОБА_3 без розгляду на підставі ч. 4 ст. 256 ЦПК України, суд с першої інстанції керувався тим, що з даних правовідносин вбачається спір про право, який має розглядатися в позовному провадженні.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність висновків суду про наявність спору є неприйнятними, виходячи з наступного.

Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

При цьому, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 256 ЦПК України).

Із матеріалів вбачається, щоОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру за адресою АДРЕСА_1, яка належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Звернення до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім"єю з ОСОБА_7 в період з листопада 2008 року по день смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_3 рокуОСОБА_3 обґрунтовувала тим, що у її вітчима не було інших дітей та близьких родичів (тобто інших спадкоємців не існує),він був одружений лише з її матір"ю один раз у своєму житті аж до самої смерті, і установлення факту проживання разом з ОСОБА_6 однією сім"єю більше п"яти років необхідно для реалізації права як спадкоємця четвертої черги після смерті ОСОБА_6

З заяви ОСОБА_3 вбачається, що від установлення юридичного факту безпосередньо майнові права заявника не виникають, а вона пов'язує рішення суду про встановлення факту проживання її однією сім"єю з померлим в період з листопада 2008 року по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 року з необхідністю доведення свого права спадкування на підставі ст.1264 ЦК України та подальшим оформленням спадщини.

Зі змісту копії спадкової справи №115/2016, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_6, вбачається, що заяву на прийняття спадщини за законом до четвертої Запорізької державної нотаріальної контори окрім ОСОБА_3, подала також 30 травня 2016 року ОСОБА_4, яка зареєстрована за № 427 та долучена до спадкової справи , тобто в шестимісячний строк ( а.с. 73 зворот) .

02.06.2016 року нотаріусом четвертої Запорізької державно нотаріальної контори Бережко С.М. було запропоновано ОСОБА_4 надіслати заяву оформлену належним чином ( справжність підпису на заяві має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини( а.с. 74 зворот).

З довідки завідуючого четвертої Запорізької державної нотаріальної контори за № 2322 від 20.10.2016 року, яка надійшла на адресу апеляційного суду 26.10.2016 року вбачається, що заяву про прийняття спадщини за законом, після смерті двоюрідного брата ОСОБА_6, ОСОБА_4 подала особисто 29 липня 2016 року, яка зареєстрована за № 584 та долучена до спадкової справи 115/2016. В своїй заяві ОСОБА_4 підтверджує подачу першої заяви про прийняття спадщини поштою та просить зробити запити до відповідних установ для встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем .

Отже, наведені обставини свідчать, що ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання з померлим однією сім"єю не з метою захисту, виникнення, зміни або припинення її особистих чи майнових прав, а з метою встановлення факту, який підлягає доказуванню при розгляді іншої справи, від встановлення родинних відносин між померлим ОСОБА_6 та ОСОБА_4 залежить вирішення питання про право ОСОБА_3 на спадкування за законом.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано визнав, що у даному випадку заява про встановлення факту проживання з померлим однією сі"эю не може бути розглянута у порядку глави 6 ЦПК України, спір про право на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 повинен вирішуватися в порядку позовного провадження.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Аргументи апеляційної скарги не є виправданими та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст.303, 307,312 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий Г.С. Подліянова

Судді: О.М. Кримська

А.В. Дашковська