Справа №295/5365/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2016 року м. Житомир

БОГУНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЖИТОМИРА В СКЛАДІ:

Головуючої судді Чішман Л.М.

Секретаря Савіної Л.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ВЖРЕП №4» про визнання дій неправомірними та відшкодування моральної та матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що вона проживає з 2002 року за адресою АДРЕСА_1. З червня 2015 року відповідач незаконно використовує її персональні дані, розповсюджує їх шляхом вивішування оголошень про наявність заборгованості за нею, із зазначення прізвища та ініціалів, адреси проживання та суми боргу. Вважає такі дії відповідача порушенням її прав, вимог законодавства. Просить визнати незаконними дії відповідачів щодо використання без її згоди та відома інформації щодо неї. Також просить стягнути на її користь 40000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, яка полягає в тому, що у звязку з незаконним розповсюдженням інформації щодо неї вона змушена переживати та виправдовуватись від необґрунтованих звинувачень та принижень, у звязку з чим змінився її життєвий порядок, виникла важкість у виконанні повсякденнних обов"язків та інше. Крім того, просила стягнути 10 000,00 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, оскільки протиправні дії відповідача призвели до погіршення її самопочуття, стреси призвели до рецидиву хвороби та була вимушена проходити додаткове лікування. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити. Зазначила, що працювала старшим слідчим з особливо важливих справ і особи які проходили в справах в якості обвинувачених по кримінальних справах, які перебували в її провадження та мали намір помститися, з списків вивішених відповідачем, могли дізнатись про її домашню адресу, крім того разом з нею проживає її син, який є учасником АТО, позивач стурбована за його життя, оскільки розповсюдження її персональних даних надасть змогу терористам відслідкувати місце проживання її сина. Представники відповідача позовні вимоги не визнали в повному обсязі, в судовому засіданні пояснили, що ПП "КВЖРЕП № 4" не має ніякого відношення до розповсюдження списків про наявність заборгованості за комунальні послуги, в обгрунтування вказаних обставин позивачем не надано жодного доказу, фотокартки оголошень не містять штампу чи печатки відповідача, списки складені невідомою особою - конкурентами ( ОСББ) з надання комунальних послуг. Свідок ОСОБА_2- сусід позивача, пояснив, що проживає поверхом нижче, був свідком як двірник Наталя в минулому році вивішувала списки боржників біля 2 под"їзду, аналогічні списки розміщені на іншому під"їзді, в ліфті, в приміщенні КВЖРЕП №4, на дошці оголошень біля аптеки. Свідок зазначив, що до позивачки приходив невідомий для нього чоловік, погрожував позивачці розправою, погрози були викликані роботою позивачки в правоохоронних органах, після чого у останньої був схвильований емоційний стан, тремтіли руки, обличчя було білого кольору. Свідок ОСОБА_3- колишній працівник ПП "КВЖРЕП № 4" пояснив, що дійсно списки про заборгованість по комунальним послугам розвішувались в приміщеннях всіх КВЖРЕП, хто готував списки йому не відомо, списки розвішувалися майстрами, двірниками та іншими працівниками КВЖРЕП. Свідок ОСОБА_4 - сусідка позивачки пояснила, що списки боржників розвішувались на дверях під"їзду прибиральницею КВЖРЕП №4 ОСОБА_5, крім того остання надавала під підпис квитанції для оплати комунальних послуг. Листівки з погрозами надсилались на домашню адресу боржників. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи та надані сторонами докази на їх підтвердження, суд знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню за наступними підставами. Позивач проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується змістом копії паспорта ( а.с. 10). Вказаний будинок є багатоквартирним житловим будинком, ПП "КВЖРЕП № 4" надає комунальні послуги щодо обслуговування вказаного будинку. На підїзді будинку, де мешкає позивач було вивішено оголошення про наявність заборгованості за позивачем та іншими мешканцями будинку з зазначенням прізвища, ініціалів, номеру квартири, вулиці та номеру будинку, вказані обставини підтверджуються показами свідків, фотокарткою оголошення ( а.с.41) та змістом листа відповіді ОСОБА_1 підписаній директором ПП "ВЖРЕП № 4" від жовтня 2015 року № 365. Відповідно довимог ст. 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (ч. 2 ст. 32 Конституції України). Зазначеним вимогам Конституції України кореспондують положення законодавства України, якими передбачено, що: збирання, зберігання, використання і поширення інформації про особисте життя фізичної особи без її згоди не допускаються, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (абзац другий частини першої статті 302 Цивільного кодексу України); поширення персональних даних без згоди субєкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (частина друга статті 14 Закону України „Про захист персональних даних від 1 червня 2010 року № 2297-VI; конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом (частина друга статті 21 Закону України „Про інформацію від 2 жовтня 1992 року № 2657-ХІІ зі змінами; розпорядники інформації, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (частина друга статті 7 Закону України „Про доступ до публічної інформації від 13 січня 2011 року № 2939-VI . Загальні правові основи одержання, використання, поширення та зберігання інформації встановлено Законом України «Про інформацію» від 02.10.1992р. № 2657-ХІІ, який закріплює право особи на інформацію в усіх сферах суспільного і державного життя України, а також систему інформації, її джерела, визначає статус учасників інформаційних відносин, регулює доступ до інформації та забезпечує її охорону, захищає особу та суспільство від неправдивої інформації (ст. 2 Закону). Під інформацією розуміється документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі. Дія цього Закону поширюється на інформаційні відносини, які виникають у всіх сферах життя і діяльності суспільства і держави при одержанні, використанні, поширенні та зберіганні інформації. В статті 23 Закону № 2657-ХІІ зазначається, що інформація про особу - це сукупність документованих або публічно оголошених відомостей про особу. Основними даними про особу (персональними даними) є: національність, освіта, сімейний стан, релігійність, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження. У ст. 30 Закону зазначено, що інформація з обмеженим доступом за своїм правовим режимом поділяється на конфіденційну і таємну. Конфіденційна інформація - це відомості, які знаходяться у володінні, користуванні або розпорядженні окремих фізичних чи юридичних осіб і поширюються за їх бажанням відповідно до передбачених ними умов. Інформація про особу охороняється Законом. Відповідно до п.1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №5-зп від 30.10.1997 року частину четверту статті 23 Закону України "Про інформацію" треба розуміти так, що забороняється не лише збирання, а й зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її попередньої згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту, прав та свобод людини. До конфіденційної інформації, зокрема належить свідчення про особу (освіта, сімейний стан, релігійність, стан здоров'я, дата і місце народження, майновий стан та інші персональні дані). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» під поширенням інформації слід розуміти опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного звязку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної чи юридичної особи. Аналізуючи обставини справи та вищевикладені вимоги законодавства, суд приходить до висновку, що в даному випадку між сторонами існують відносини, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та іншим спеціальним законодавством. В силу цих відносин відповідачі здійснюють облік споживачів послуг з утримання житлового будинку та прибудинкової території та надають комунальні послуги. Дії відповідача щодо вивішування на дошках оголошень біля підїзду житлового будинку позивача списків боржників, суд знаходить неправомірними та такими, що порушують права позивача на захист інформаціє про нього. Так, суд виходить з того, що дані про борги особи із фіксованими даними являються складовою майнового стану особи-боржника і належать до конфіденційної інформації про особу, яка не може бути поширена без її попередньої згоди. Оголошення, які вивішуються ПП "ВЖРЕП № 4" в громадському місці, містять конкретні дані про особу-позивача, а саме його адресу, по якій можливо ідентифікувати і саму особу, та дані про борги із зазначенням фіксованої суми. Розклеювання таких оголошень є поширенням інформації в розумінні, яке наведено в розьясненнях Пленуму ВСУ. В силу того, що вказана інформація є конфіденційною і поширена без згоди позивача, суд вважає такі дії відповідача ПП "ВЖРЕП № 4" є неправомірними, такими, що порушують норми діючого законодавства та права позивача. Судом встановлено, що відповідачем ПП "ВЖРЕП № 4" було порушено особисті немайнові права позивача, і внаслідок протиправної поведінки відповідача позивач зазнав моральної шкоди, тому як відповідачем було без відома й згоди позивача розповсюджено конфіденційну інформацію, що стосується майнового стану позивача, тобто таємну, негласну інформацію, яка не повинна бути надана загальному огляду та за культурою поведінки, прийнятої у людському суспільстві, є доступною для обмеженого кола осіб. За Конституцією України кожному гарантується право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберігання, використанням та поширенням конфіденційної інформації. Відповідно до ст. 280 Цивільного кодексу України, моральна шкода, заподіяна порушенням особистих немайнових прав людини, підлягає відшкодуванню. Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд вважає, що протиправними діями відповідача ПП "ВЖРЕП № 4" позивачу заподіяна моральна шкода внаслідок протиправних дій щодо розповсюдження без згоди особи конфіденційної інформації, в результаті чого позивач зазнав душевних страждань, порушились його нормальні життєві звязки із сусідами, він переживав та хвилювався з цього приводу, вимушений був звертатися за заситом своїх прав. З урахуванням вимог ст. 23 ЦК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача ПП "ВЖРЕП № 4" на користь позивача моральну шкоду в розмірі 500,00грн. Посилання позивача на завдання їй матеріальної шкоди в розмірі 10 000.00 грн. не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, за таких обставин задоволенню не підлягають.

Керуючись Конституцією України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, Законом України "Про захист персональних даних", ст. ст.3, 15, 16, 22, 23, 1167 ЦК України,суд, - В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії ПП "ВЖРЕП № 4" щодо розповсюдження та використання персональних даних ОСОБА_1 без її згоди, шляхом розміщення списків боржників неправомірними.

Стягнути з ПП "ВЖРЕП № 4" на користь ОСОБА_1 500,00 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ПП "ВЖРЕП № 4" на користь держави 551,20 грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Чішман Л.М.