ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 619/6404/13-ц р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2016 року смт. Золочів

Золочівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого: судді Шабас О.С.

при секретарі: Цилюрик Т.А., Бойко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Золочівського районного суду Харківської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні власником права власності, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

06 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовною заявою, в якій просила заборонити відповідачу промислове виробництво, а саме кування, пресування, штампування, профілювання металу за адресою: АДРЕСА_1, стягнути з відповідача на її користь 23 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 20 січня 2014 року справа направлена за підсудністю до Золочівського районного суду Харківської області.

Справу було прийнято до розгляду у Золочівському районному суді Харківської області та 18 листопада 2015 року позивач в останній раз уточнила позовні вимоги, в яких просила заборонити ФОП ОСОБА_2 вчиняти дії, пов'язані із здійсненням промислового виробництва з кування, пресування, штампування, профілювання та фарбування металу на території житлових домоволодінь за адресою: АДРЕСА_1, стягнути з відповідача на її користь 23 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати у розмірі 6835, 20 грн.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона 2011 року придбала житловий будинок АДРЕСА_1 Купивши будинок, позивач з'ясувала, що відповідач, який є фізичною особою-підприємцем та протягом багатьох років безпосередньо в житловому секторі, на території земельної ділянки, цільове призначення якої для житлової та громадської забудови, організував незаконне промислове виробництво з кування, пресування, штампування, профілювання металу. Промислове виробництво у безпосередній близькості до будинку позивача порушує її права, так як створює неможливі умови для проживання через постійний гучний шум, вібрацію та забруднення повітря від постійного сморіду фарби та різаного металу. Будинок через постійні тріщини прийшлося знести та родина позивача вимушено займає літню кухню та використовує її в якості будинку для проживання. Відповідач здійснює підприємницьку діяльність із порушенням усіх можливих норм та стандартів. Вказаними діями відповідач завдає позивачу моральної шкоди, так як добровільно відшкодовувати її він не має наміру, позивач змушена була звернутися до суду в зв'язку з чим понесла судові витрати.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити з наведених мотивів.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечували в повному обсязі, вважали, що права позивача не порушені, так як численні перевірки не встановили порушень в діяльності кузні. Докази порушення прав позивача відсутні. Вважали, що позивач таким чином бажає заробити грошові кошти, так як інші жителі села, що живуть навіть ближче до кузні ніколи не скаржилися на діяльність кузні.

Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, вважає вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлено, що 19 травня 2011 року ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу набула у власність житловий будинок АДРЕСА_1 Вказаний будинок знесений, розміщена на цій земельній ділянці літня кухня літ. «В» переобладнана в житловий будинок (т.1 а.с.67, т.2 а.с.12, 9-14).

Відповідно до наданого суду свідоцтва Державної податкової служби України серії НОМЕР_1 від 31 травня 2012 року ОСОБА_2, як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа-підприємець (свідоцтво про державну реєстрацію НОМЕР_2 від 19.07.2005 р.) за адресою: АДРЕСА_1, здійснює діяльність кузні. Вид господарської діяльності - 28.40 кування, пресування, штампування, профілювання, порошкова металургія. З 01 січня 2012 року перейшов на спрощену систему оподаткування. ОСОБА_2 на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 06 грудня 2013 року на праві приватної власності володіє гаражем за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.7, т.2 а.с.4,5, 7).

Листом прокуратури Дергачівського району Харківської області від 12 серпня 2013 року вих.№1590 вих.13 заявника повідомлено, що ОСОБА_2 здійснює свою підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_1 Підприємницька діяльність здійснюється без отримання дозвільних документів від санітарно-епідеміологічної служби України, органів пожежного нагляду, органів охорони праці та на земельній ділянці, цільове призначення котрої для житлової та громадської забудови. Прокуратурою ініційовано питання притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності. В той же час встановлено, що на момент проведення перевірки шуми у селищній зоні АДРЕСА_1 відповідають санітарним вимогам та не перевищують допустимих норм (т.1 а.с.9).

Листом Державної санітарно-епідеміологічної служби України Головного управління Держсанепідем служби у Харківській області Дергачівського міжрайонного управління від 13 червня 2013 року вих. №15.1/490 встановлено, що виробництво організоване в приміщенні окремо розташованого гаражу з порушенням санітарно-захисної зони до житлового будинку №16 близько 20 метрів та відповідно до будинку №18-26 метрів при санітарній нормі - 50 метрів. Технічне оснащення - 2 електромолота - преса ємкістю 10 кВт та 1 горно для розігріву металу, яке працює на вугіллі. За виявлені порушення санітарного законодавства винесено постанову ГДСЛ району про тимчасову заборону діяльності №117 від 03 грудня 2012 року (т.1 а.с. 10).

Листом Державної санітарно-епідеміологічної служби України Головного управління Держсанепідем служби у Харківській області від 10 вересня 2013 року вихідний №2.1/5225 повідомлено, що за результатами перевірки ФОП ОСОБА_2 притягнений до адміністративної відповідальності, надане розпорядження начальника Дергачівської міжрайонного управління ГУ Держсанепідем служби у Харківській області про усунення порушень санітарного законодавства (т.1 а.с.11).

Висновком Державної санітарно-епідеміологічної експертизи №05.03.02-07/17246 від 13.03.2014 р. констатовано, що за висновками Державної санітарно-епідеміологічної експертизи обґрунтування скорочення санітарно-захисної зони ділянки по виробництву та реалізації металоконструкцій ФОП ОСОБА_2 АДРЕСА_2 (V клас), за наданими заявником (ФОП ОСОБА_2) зразком відповідає вимогам діючого санітарного законодавства України і за умови дотримання вимог цього висновку може бути використане в заявленій сфері застосування. При зміні рецептури, технології виготовлення, які можуть змінити властивості об'єкта експертизи або спричинити негативний вплив на здоров'я людей, сфери застосування, умов застосування об'єкта експертизи даний висновок втрачає силу (т. 1 а.с.65).

Листом АК «Харківобленерго» від 12 вересня 2013 року вих. №01-32/7375, актом про порушення від 19 липня 2013 року, актом технічної перевірки розрахункових засобів обліку до 1 кВ побутового сектора від 24 травня 2013 року, протоколом засідання комісії по розгляду порушень від 26 липня 2013 року, листом Дергачівського РВЕ від 26 липня 2013 року виявлено ряд порушень правил користування електричною енергією для населення ОСОБА_2, в тому числі використання без оформлення та відповідного договору послуг електропостачання (т.1 а.с.82-88, 95).

Листом Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Харківській області від 13 червня 2013 року вих. №08-01-13/3118 вказано, що управління направило до Держгірпромнагляду запит на отримання згоди для проведення позапланового заходу з перевірки охорони праці та промислової безпеки ковальсько-пресового виробництва за адресою: АДРЕСА_1. Листом того ж управління від 13 серпня 2013 року вих. №08-01-13/3979 повідомлено, що за результатами перевірки складений припис, за порушення вимог нормативно-правових актів з охорони праці до адміністративної відповідальності притягнуто ФОП ОСОБА_2. Так, зокрема, приписом від 31 липня 2013 року зафіксовано порушення Типового положення про навчання з питань охорони праці, Положення про розробку інструкцій по охороні праці, Правил безпечної роботи з інструментом та приладдям (т.1 а.с.89,91,92-94).

Висновком о/у СДСБЕЗ Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківській області від 15 червня 2013 р. визначено, що на момент прийняття рішення ознак злочину та правопорушення встановлено не було, в зв'язку з чим припинено проведення перевірки за зверненням ОСОБА_4 щодо противоправних дій ОСОБА_2 по організації незаконного ковальсько-пресового виробництва за місцем мешкання у с. Ємці Дергачівського району Харківської області (т.1 а.с.96-97).

Висновком експертів, викладеним у комплексній судовій будівельно-технічній експертизі та експертизі з охорони праці №2385/3299 від 29 липня 2015 р. встановлено:

1. Будівля гаражу з прибудованим навісом, розташована за адресою: АДРЕСА_1, де ФОП ОСОБА_2 організував та здійснює промислове виробництво, кування, пресування, штампування, профілювання та фарбування металу не відповідає вимогам державних будівельних норм в частині відстані між житловим будинком позивача ОСОБА_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1

Розташування будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 по відношенню до житлового домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться в межах забезпечення норм інсоляції житлових приміщень.

2. Перебування будівлі гаражу літ. «А-1» з прибудованим навісом літ. «а», (яка самостійно реконструйована під виробниче приміщення з кування, пресування, штампування, профілювання та фарбування металу), розташована за адресою: АДРЕСА_1, де ФОП ОСОБА_2 організував та здійснює промислове виробництво, кування, пресування, штампування, профілювання та фарбування металу можливе без знесення шляхом зміни його цільового призначення в цивільне.

3. Найкоротша відстань між будівлею гаражу з прибудованим навісом, (яка самостійно реконструйована під виробниче приміщення з кування, пресування, штампування, профілювання та фарбування металу), розташована за адресою: АДРЕСА_1, де ФОП ОСОБА_2 організував та здійснює промислове виробництво, кування, пресування, штампування, профілювання до житлового домоволодіння позивача ОСОБА_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 складає 50 метрів.

4. Еквівалентний рівень звуку при відсутності вібрації у житловому будинку позивача ОСОБА_1, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 під час одночасної роботи на визначену діями відповідача потужність обладнання, встановленого у будівлі гаражу з прибудованим навісом за адресою: АДРЕСА_1, де ФОП ОСОБА_2 організував та здійснює промислове виробництво, кування, пресування та металообробку профілів, дорівнює 39 дБА, що не перевищує гранично- допустиме у денний час доби зачення у 40 дБА. (а.с.126-145).

Протоколом №81 проведення досліджень шумового навантаження та інфразвуку від 29 липня 2013 року ФОП ОСОБА_2 за адресою: Харківська область, АДРЕСА_1 встановлено, що рівень шуму в житловій забудові відповідає вимогам НОМЕР_3 (т. 2 а.с.3).

Листами Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 09 листопада 2015 р. та 26 листопада того ж року повідомлено, що проведення позапланової перевірки об'єкта ФОП ОСОБА_2 не виявилося можливим через незабезпечення присутності суб'єкта містобудування під час проведення перевірки (т.1 а.с.188-189).

Постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 27 серпня 2013 року ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності за здійснення підприємницької діяльності без документів дозвільного характеру за адресою: Харківська область, АДРЕСА_1 (т.2 а.с.8).

Суд не використовує в якості доказів акт мешканців села Ємці Дергачівського району Харківської області, в якому мешканці засвідчили свою згоду на роботу кузні відповідача, вважаючи його недопустимим доказом, так як обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування(т.1 а.с.66).

Вирішуючи спір суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України, Цивільного Кодексу України, приймає до уваги також Наказ МОЗ України від 19.06.1996 № 173, яким затверджено Державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів.

Згідно положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статті 41, 50, 55 Конституції України передбачають, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Кожному гарантується право вільного доступу до інформації про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побуту, а також право на її поширення. Така інформація ніким не може бути засекречена.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право звертатися за захистом своїх прав до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Кожен має право після використання всіх національних засобів правового захисту звертатися за захистом своїх прав і свобод до відповідних міжнародних судових установ чи до відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Стаття 23 ЦК України визначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Стаття 293 ЦК України гарантує право на безпечне для життя і здоров'я довкілля. Фізична особа має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, право на достовірну інформацію про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побуту, а також право на її збирання та поширення. Діяльність фізичної та юридичної особи, що призводить до нищення, псування, забруднення довкілля, є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності. Діяльність фізичної та юридичної особи, яка завдає шкоди довкіллю, може бути припинена за рішенням суду. Фізична особа має право на належні, безпечні і здорові умови праці, проживання, навчання тощо.

Стаття 386 ЦК України встановлює засади захисту права власності. Так, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Стаття 391 ЦК України обумовлює захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння. Зокрема, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статті 1166 та 1167 ЦК України перелічують підстави відповідальності за завдану шкоду. Так, зокрема ст. 1166 вказаного кодексу визначає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Стаття 1167 ЦК України коментує підстави відповідальності за завдану моральну шкоду. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

Наказом МОЗ України від 19.06.1996 № 173 затверджено Державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів, відповідно пункти яких 4.3 та 5.7 передбачають, що у селищній зоні населеного пункту допускається розташування промислових підприємств, які не є джерелами викидів шкідливих речовин, не створюють шуму, вібрації, електромагнітних та іонізуючих випромінювань вище нормативних рівнів, що не потребують обладнання під'їздних залізничних шляхів, інтенсивного руху автомобільного транспорту (понад 40 автомобілів за добу). При цьому відстань до житлових будинків, ділянок дитячих дошкільних закладів, шкіл, закладів охорони здоров'я, відпочинку та фізкультурних споруд слід встановлювати за погодженням з органами державного санітарного нагляду, але не менше 50 м від межі території об'єкту.

Санітарно-захисна зона для підприємств та об'єктів, що проектуються з впровадженням нової технології або реконструюються, може бути збільшена при необхідності та належному техніко-економічному та гігієнічному обґрунтуванні, але не більше, ніж в 3 рази у випадках:

- відсутності способів очищення викидів;

- неможливості знизити надходження в навколишнє середовище хімічних речовин, електромагнітних та іонізуючих випромінювань та інших шкідливих факторів до меж, встановлених нормативами;

- при розташуванні житлової забудови, оздоровчих та інших прирівняних до них об'єктів з підвітряного боку відносно підприємств в зоні можливого забруднення атмосфери.

Якщо трикратне збільшення санітарно-захисної зони не забезпечує припинення впливу підприємства на стан навколишнього середовища та здоров'я населення, слід приймати рішення відповідно до п.5.5 цих Правил.

Розміри санітарно-захисної зони можуть бути зменшені, коли в результаті розрахунків та лабораторних досліджень, проведених для району розташування підприємств або іншого виробничого об'єкта, буде встановлено, що на межі житлової забудови та прирівняних до неї об'єктів концентрації шкідливих речовин у атмосферному повітрі, рівні шуму, вібрації, ультразвуку, електромагнітних та іонізуючих випромінювань, статичної електрики не перевищуватимуть гігієнічні нормативи.

Обґрунтовуючи порушення своїх прав позивач вказує, що відповідачем з порушенням норм здійснюється кування, пресування профілювання металу у безпосередній близькості до її будинку, через що вона постійно відчуває вібрації та гучний шум, що негативним чином відображається на її здоров'ї, здоров'ї її близьких, робить неможливим проживання у власному будинку через недопустимий рівень шуму. Постійні вібраціє призвели до руйнування будинку, в зв'язку з чим вони були змушені знести його та перейти проживати у літню кухню. Вказала, що вказаними діями їх завдано моральну шкоду.

Перелічені норми встановлюють підстави відповідальності за завдану шкоду - статті 1166, 1167 ЦК України. Як підстава для настання відповідальності, констатація наявності такої шкоди та винність особи у її заподіянні.

Відтак судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 певний час здійснював свою підприємницьку діяльність з кування, пресування, штампування профілювання металу за адресою: АДРЕСА_1, без отримання дозвільних документів від санітарно-епідеміологічної служби, органів пожежного нагляду, органів охорони праці з порушенням цільового призначення земельної ділянки. При здійсненні підприємницької діяльності ОСОБА_2 порушувалися санітарні норми, норми охорони праці, правила використання електричної енергії.

Водночас не дивлячись на наявність перелічених порушень, в ході розгляду справи суду в порушення норм ст. 10, 11, 59,60 ЦПК України не надано доказів, що в результаті діяльності відповідача відбувається концентрація шкідливих речовин у атмосферному повітрі, перевищується рівень шуму, вібрацій, ультразвуку, електромагнітних та іонізуючих випромінювань, статистичної електрики, норм інсоляції, тощо, що можна розцінювати як шкідливий фактор, який завдає шкоду навколишньому середовищу, майну або здоров'ю громадян.

Так, зокрема, надані сторонами докази (т.1 а.с. 9, 10, 11, 82-88, 95, 89,91,92-94, 96-97, 126-145, 188-189, т.2 а. с. 8 ) про зафіксовані порушення в ході діяльності відповідача не констатують, що в результаті його дій через порушення, в тому числі санітарних норм, норм охорони праці, використання електричної енергії тощо здійснюється забруднення навколишнього середовища, завдано відповідну шкоду навколишньому середовищу або здоров'ю та майну громадян в тому числі позивача.

В досліджених судом доказах лише зафіксовані порушення допущені ОСОБА_2 без констатації їх наслідків. Більш того, з наданих представниками відповідача доказів вбачається, що відповідачу було зменшено захисну санітарну смугу саме через відповідність медичним критеріям безпеки, зафіксовано відсутність перевищення нормативів ГДК шкідливих речовин в атмосферному повітрі та відповідність санітарним нормам виміряних рівнів шуму на межі житлової забудови (т.1 а.с.65)

Отриманий в ході судового розгляду висновок судового експерта також констатував відсутність порушення норм інсоляції та рівня шуму по відношенню будинку позивача.

Оцінюючи даний доказ, суд в тому числі приймає до уваги пояснення експертів ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що були допитані у судовому засіданні, та підтвердили свій висновок. Так, експерти зауважили, що при вимірюванні рівня шуму обладнання цеху ОСОБА_2 працювало на визначену діями відповідача потужність. Як пояснив експерт ОСОБА_5, це не виключає можливості маніпулювання на свою користь з боку відповідача шляхом включення приборів не на усю потужність з метою штучного зниження рівня шуму. Одночасно експерт додав, що вимірювання в тому числі вібрації відбувалося влітку, в той час як взимку через промерзання землі можливі інші більші показники. Одночасно експерт зауважив, що тривала дія шуму на такому рівні може завдавати шкоду здоров'ю особи, що перебуває у безпосередній близькості. Але для того, щоб перевірити його припущення про рівень вібрації взимку, граничний рівень шуму вказаних приладів та шкоди здоров'ю має бути призначена в тому числі комплексна медико-технічна експертиза з поставленням відповідних питань.

Відтак враховуючи, що висновки суду не можуть ґрунтуватися на припущеннях, суд виходить з наданого суду висновку, приймаючи даний висновок в якості належного та допустимого доказу та покладає його в основу прийнятого рішення. Клопотань про призначення іншої експертизи, щоб спростувала або підтвердила її висновки суду не надано, відповідні клопотання сторонами не заявлялися, хоча сторони не були позбавлені такої можливості, про що їм було неодноразово роз'яснено.

Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем не доведено наявності порушення її прав як власника будинку АДРЕСА_3 діяльністю відповідача ОСОБА_2 по куванню, пресуванню, профілюванню металу за адресою: АДРЕСА_1, враховуючи, що відповідно до положень ст. 15 ЦК України, захисту підлягає лише порушене право, суд відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись вказаними нормами матеріального права та ст.ст. 10,11,209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Золочівський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: О.С. Шабас