АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/976/16 Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Кіпенка І.С.,

суддів Хорошевського О.М.,

ОСОБА_2,

за участі секретаря Таран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерної компанії «Харківобленерго» на рішення Московського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2015 року по справі за позовом Акціонерної компанії «Харківобленерго» до ОСОБА_3 про зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

10 листопада 2014 року АК «Харківобленерго» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просила зобов'язати відповідача відновити становище, яке існувало до порушення прав та законних інтересів АК «Харківобленерго», а саме: звільнити охоронну зону ПЛ 110 кВ «Барабашова - ХЕЛЗ - Поршень - СІМ» (далі Зона) шляхом знесення житлового будинку по вул. Перекопській 6 в м. Харкові до стадії звільнення охоронної зони ПЛ.

В обґрунтування позову АК «Харківобленерго» зазначала, що позивачу належить високовольтна повітряна лінія електропередач 110 кВ «Барабашова - ХЕЛЗ - Поршень - СІМ», інвентарний № 505660, що проходить також по вул. Перекопській у м. Харкові. Відповідач є власником будинку, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Перекопська 6 (далі Будинок).

10.10.2013 року компанією було проведено обстеження зазначеної Зони, під час якого виявлено порушення користування Зоною, а саме: в Зоні в межах опор № 27-28, без дозволу позивача, зведено приватне домоволодіння по вул. Перекопській 6 в м. Харкові. Встановлено, що відстань від крайнього проводу по горизонталі при проектуванні його на землю до Будинку складає 17,5 м.

У результаті встановлення цього факту було складено «ОСОБА_4 обстеження електричної мережі» від 10.10.2013 року № 52. Відповідач на обстеження не прибув. ОСОБА_4 обстеження разом із повідомленням від 11.10.2013 року № 27В/14-18-1692 були направлені відповідачу.

23.10.2013 року складений ОСОБА_4 № 56, в якому зафіксовано, що порушення, вказані в ОСОБА_4 від 10.10.2013 року, ОСОБА_3 не усунені, будинок не демонтований.

20.03.2014 року складений ОСОБА_4 № 13, згідно з яким порушення не усунені. Будинок не демонтований, відповідач не прибув.

Відповідно до п. 5 «Правил охорони електричних мереж», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.1997 року № 209, охоронні зони електричних мереж встановлюються вздовж повітряних ліній електропередачі у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови невідхильного їх положення на відстань 20 метрів для повітряних ліній 110 кВ.

Відповідно до ч. З, ч. 5 ст. 32 Закону України « Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон електричних об'єктів» від 09.07.2010 року, у межах охоронних зон об'єктів енергетики забороняється будувати житлові будинки, будинки громадського призначення, розміщувати споруди іншого призначення на меншій відстані від елементів електричних мереж, ніж встановлено нормами.

В охоронних і санітарно - захисних зонах електричних мереж забороняється будувати житлові, громадські та дачні будинки.

Розташування вищевказаного об'єкта, власником якого є відповідач ОСОБА_3, в оборонній зоні ПЛ позивача, порушує інтереси позивача, а саме унеможливлює нормальні умови експлуатації ним ПЛ та її належного технічного обслуговування, що загрожує припиненням електропостачання великій кількості побутових та промислових споживачів, створює загрозу безпеці населення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, посилався на безпідставність позовних вимог, а також пропуск позивачем строків позовної давності. Крім того, зазначив, що позивач не довів факт порушення його прав у зв'язку із будівництвом Будинку, а надані позивачем акти є інформаційними документами.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

АК «Харківобленерго» рішення суду першої інстанції оскаржила в апеляційному порядку.

Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять рішення суду скасувати постановити нове рішення про задоволення позову.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що позивачу АК «Харківобленерго» належить високовольтна повітряна лінія електропередач 110 кВ «Барабашова - ХЕЛЗ - Поршень - СІМ», інвентарний № 505660, що проходить також по вул. Перекопській у м. Харкові.

Відповідач ОСОБА_3К є власником будинку, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Перекопська 6.

Згідно актів обстеження електричної мережі, складених представниками АК "ХОЕ", від 10.10.2013 року, 23.10.2013 року, 20.03.2014 року, відстань від крайнього проводу повітряної лінії електропередач 110 кВ «Барабашова - ХЕЛЗ - Поршень - СІМ», при проекції його на землю, до будинку відповідача, складає 17,5 м.

Відповідно до вимог статті 376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК).

Таким чином, позивач відповідно до ст. 10, 11, 60 ЦПК України повинен довести як факт порушення його прав у зв'язку із самочинним будівництвом вказаного вище Будинку, так і наявність або відсутність можливості проведення відповідної перебудови вказаної будівлі.

Судовим розглядом встановлено, що вказана лінія електромереж знаходиться поза ділянкою відповідача, вздовж лінії електропередач та опор проходить автомобільна дорога, що свідчить, про вільний доступ, в тому числі автомобільного транспорту, вишок, кранів тощо, до вказаної лінії електропередач та опор.

Оцінюючи доводи представника позивача відносно того, що розташування Будинку на відстані 17,5 м. від лінії електропередач є небезпечним саме для відповідача, суд правомірно виходив з тих обставин, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження вказаної обставини, крім того, не обґрунтовано, які саме права позивача порушуються у зв'язку з наведеними обставинами.

Згідно з вимогами ч.3 ст.10, частин 1, 4 ст.60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив з недоведеності позовних вимог, та правомірно посилався на розяснення надані в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)", де зокрема розяснено, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

Позивачем в відповідності з вимогами ст.ст. 10,11, 60 ЦПК України, не надано доказів які б підтверджували порушення відповідачем прав позивача. Не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції.

Суд першої інстанції повно та правильно з'ясував характер спірних правовідносин, правильно застосував норми матеріального права, що підлягали застосуванню, висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Правильно встановивши юридичну природу виниклих правовідносин, суд застосував закон, який їх регулює.

Доводи викладені в апеляційній скарзі були предметом судової перевірки і не дістали обєктивного підтвердження.

Наведені в рішенні мотиви визнання цих доводів безпідставними, судова колегія вважає обґрунтованими, такими що відповідають матеріалам справи.

Суд дав належну оцінку всім наявним у справі доказам, та навів у рішенні мотиви спростування кожного з доводів, які наводилися.

Оскільки судове рішення ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення відносно скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення і висновків суду першої інстанції не спростовують, в її задоволенні належить відмовити на підставі ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 322, 324, 325 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Акціонерної компанії «Харківобленерго» відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Кіпенко І.С.

Судді Пшенічна Л.В.,

ОСОБА_5