У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, в інтересах яких діє законний представник ОСОБА_8, приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу - Гунди А.М., третя особа - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про розірвання договору купівлі-продажу житлового будинку, за касаційною скаргою ОСОБА_8 - законного представника неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7, на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 7 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2009 року ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним позовом, у якому зазначав, що 11 вересня 2006 року між ним та ОСОБА_7 було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу будинку, за яким він продав ОСОБА_7 житловий будинок АДРЕСА_1.

Згідно п. 3 договору продаж зазначеного будинку вчиняється за ціною 249 672,00 грн, із яких 148 672 грн сплачені до підписання договору, а 101 000 грн має бути сплачена покупцем після залучення кредитних коштів протягом десяти днів. Однак відповідачем ОСОБА_7 умови п. 3 договору щодо оплати суми у розмірі 101 000 грн не виконані.

Крім цього, позивач за ОСОБА_7 погасив кредит у розмірі 162 000,00 грн, який відповідач взяв під вказаний будинок.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив розірвати укладений 11 вересня 2006 року договір купівлі-продажу будинку, повернути будинок йому без обов'язку повернення суми 148 672 грн, враховуючи його розрахунок перед банком за боргом ОСОБА_7

Рішенням Тячівського районного суду від 25 лютого 2009 року позов задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 від 11 вересня 2006 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 Зобов'язано ОСОБА_7 повернути ОСОБА_4 вказаний житловий будинок без обов'язку продавця повернути суму 148 672 грн. Вирішено питання про судові витрати.

Справа неодноразово переглядалася в апеляційному порядку.

Останнім рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 7 грудня 2015 року рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 лютого 2009 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 від 11 вересня 2006 року, який посвідчено приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Закарпатської області Гундою А.М., що зареєстрований у реєстрі за № 3454 - розірвано без виплати покупцеві ОСОБА_7 сплаченої по договору суми в розмірі 148 672 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Ужиті ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 18 червня 2014 року заходи забезпечення позову скасовано.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_8 - законний представник неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

Якщо покупець не виконує свого обов'язку щодо оплати переданого йому товару в установлений договором купівлі-продажу строк, продавець набуває право вимоги такої оплати та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами (ч. 3 ст. 692 ЦК України), або розірвання договору з підстав, передбачених ст. 651 ЦК України. Однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною його договору. У даному випадку йдеться про таке порушення договору однієї із сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. На момент укладення договору купівлі-продажу від 11 вересня 2006 року покупець оплатив продавцю за житловий будинок суму, яка становить 3/5 частини від ціни продажу, а інші 2/5 частини зобов'язався оплатити протягом 10 днів, після залучення кредитних коштів. Проте протягом 27 місяців до моменту звернення позивача з позовом, відповідач не виконав свого обов'язку та решту коштів не сплатив, а тому наявні правові підстави для розірвання договору купівлі-продажу.

У матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_8 має право на майно (частину грошових коштів), які були б спільною сумісною власністю подружжя, а саме її та ОСОБА_7 Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Враховуючи обставини справи, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що наявне істотне порушення відповідачем обов'язкових умов договору купівлі-продажу від 11 вересня 2006 року, які тягнуть для позивача неможливість досягнення ним цілей договору, а тому правильно частково задовольнив позов.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8 - законного представника неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7, відхилити.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 7 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик