Справа № 214/8842/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 травня 2016 року Саксаганський районний суд м.Кривого Рогу у складі:

головуючого судді Ковтун Н.Г.,

при секретареві Троценко О.М.,

без участі сторін, в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу, третя особа - Сьома криворізька державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно та перехід прав та обов"язків набувача за договором довічного утримання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду, після уточнення позовних вимог (а.с. 29 - 31) просить суд визнати за ним права та обов"язки набувача ОСОБА_2 за договором довічного утримання, посвідченим Сьмою криворізькою державною нотаріальною конторою від 24 травня 2006 року за реєстром № 2983, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_2; визнати за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2; зняти заборону на відчуження даної квартири, що накладена на підставі договору довічного утримання, у зв"язку з припиненням обтяження внаслідок смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 відчужувача - ОСОБА_3. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що у 2006 році його син ОСОБА_2 згідно договору довічного утримання, який був укладений з ОСОБА_3, отримав у власність квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Особи, які уклали вказаний договір померли, що підтверджується свідоцтвами державного органу реєстрації актів цивільного стану про їх смерть. Після смерті сина у 2010 році позивач продовжував виконувати його обов"язки за договором довічного утримання та доглядав за ОСОБА_3 до її смерті у грудня 2013 року. Позивач як єдиний спадкоємець після смерті сина прийняв спадщину. Позивач звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини та отримав свідоцтва про право на спадщину на майно, що належало ОСОБА_2 Однак після смерті ОСОБА_3 стало відомо, що на спірну квартиру АДРЕСА_2, при укладенні договору довічного утримання, нотаріусом було накладено заборону відчуження нерухомого майна та померлим ОСОБА_2 не було зареєстроване право власності. З цих підстав приватний нотаріус Криворізького міського нотаірального округу ОСОБА_4 відмовила позивачу у вчиненні нотаріальної дії, а саме - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Наявність заборони відчуження об'єктів нерухомого майна чинить перешкоди спадкоємцю набути права власності на це майно в порядку спадкування за законом.

В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача та позивача.

Представник відповідача надала суду заяву, просить розглядати справу без її участі та прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Сьома криворізька державна нотаріальна контора про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є батьком ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2. що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 (а.с. 6), копією свідоцтва про смерть ОСОБА_2 (а.с. 7).

Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно та договору довічного утримання від 24 травня 2006 року померлому ОСОБА_2 на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 на підставі договору довічного утримання. (а.с. 10, 11).

Відповідно до ст.744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Судом встановлено, що 24 травня 2006 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Сьомої криворізької нотаріальної контори Лігутою Л. В. та зареєстрований в реєстрі за № 2983 (а.с. 10).

Згідно умов договору ОСОБА_3 передає у власність квартиру АДРЕСА_1, ОСОБА_2, який в свою чергу зобов'язується довічно утримувати ОСОБА_3 (а.с. 10).

Відповідно до ч. 2 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача.

Як вбачається з матеріал справи ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14)

Згідно інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, на квартиру АДРЕСА_1 накладено заборону, підставою обтяження є договір довічного утримання від 24 травня 2006 року; заборону накладено 24 травня 2006 року (а.с. 20).

Відповідно до ч. 1 ст. 757 ЦК України обов'язки набувача за договором довічного утримання (догляду) переходять до тих спадкоємців, до яких перейшло право власності на майно, що було передане відчужувачем.

Постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Лігути Л.В. 25 листопада 2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з наявністю арешту на зазначену квартиру та зазначенням в реєстрі прав власності власником квартири ОСОБА_3 ( а.с.19)

Згідно копії спадкової справи № 76/2012, інші особи крім позивача до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини не звернулись (а.с. 70 -94).

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст.1299 ЦК).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Враховуючи, що позивач відноситься до кола спадкоємців першої черги, в межах шестимісячного строку звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та за ОСОБА_1 слід визнати право власності на спадщину за законом, що відкрилась після смерті ОСОБА_2, на квартиру АДРЕСА_1, а аткож визнати за ОСОБА_1 права та обов"язки набувача ОСОБА_2 за договором довічного утримання, посвідченим Сьомою криворізькою державною нотаріальною конторою від 24 травня 2006 року за реєстром № 2983, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З врахуванням вищевикладеного суд вважає, що підлягаєть задоволенню і вимога позивача про зняття арешту з нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 - накладений на підставі договору довічного утримання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216,1218, 1223, 1261 ЦК України, ст.ст. 10, 15, 60, 61, 74, 88, 169, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 права та обов"язки набувача ОСОБА_2 за договором довічного утримання, посвідченим Сьмою криворізькою державною нотаріальною конторою від 24 травня 2006 року за реєстром № 2983, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2

Зняти арешт з нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, зареєстрований Сьомою криворізькою державною нотаріальною конторою в якості обтяження на підставі договору довічного утримання, посвідченого Сьмою криворізькою державною нотаріальною конторою від 24 травня 2006 року за реєстром № 2983, у зв"язку з його припинення внаслідок смерті ОСОБА_3.

Апеляційну скаргу може бути подано до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м.Кривого Рогу протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом Дніпропетровської області.

Суддя Н.Г. Ковтун