Справа № 285/2134/16-ц
провадження № 2/0285/1268/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.11.2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Помогаєва А.В., за участі секретаря судового засідання Сарган О.А., позивача: ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з вищезазначеною позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно, а саме на 1/8 частини земельної ділянки по пров. Заводському, 5 в м. Новоград-Волинський.

В обґрунтування своїх вимог зазначають, що 10.07.2015 р. померла ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина. Як спадкоємець за законом, позивачі звернулись із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 до приватного нотаріуса. Однак, постановою державного нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку. Разом з тим, спадкодавець не встигла оформити державну реєстрацію прав власності на земельну ділянку.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити.

ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, однак подала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, померла 09.07.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1- ТП № 263250 від 10.07.2015 року, виданим відділом ДРАЦС по м. Новоград-Волинський. (а.с. 3).

Згідно свідоцтва про право на спадщину від 19.07.2007 р. ОСОБА_4 та ОСОБА_1 успадкували по 1/4 частини житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0502 га, що знаходяться по провулку Заводському, 5, в м. Новоград-Волинський.

Як видно зі свідоцтв про право на спадщину від 25.07.2016 р. спадкоємцями 1/2 майна померлої ОСОБА_4 є її доньки ОСОБА_3, ОСОБА_1 (позивачі), спадщина на яку видано свідоцтво, складається з житлового буднику, що знаходиться в місті Новоград-Волинському по вул. Заводській, 5,

Згідно свідоцтва про право на спадщину від 19.07.2007 р. зареєстрованого в реєстрі за № 1-1329, спірна земельна ділянка площею 0,0502 га. належала ОСОБА_6 на підставі державного акту серії ІVЖТ № 050156, виданого виконкомом Новоград-Волинської міської ради 22.06.1999 року, яку успадкували ОСОБА_4, ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частині.

Постановою приватного нотаріуса Новоград-Волинського міського нотаріального округу ОСОБА_7 від 25.07.2016 р. за № 1461/02-32 про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частину земельної ділянки площею 0,0502 га., що знаходиться в м. Новоград-Волинський по вулиці Заводській, 5 після смерті ОСОБА_4, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа про право власності спадкодавця ОСОБА_4

За клопотанням позивача судом витребувано інформацію від нотаріуса щодо кола спадкоємців. Відповідно до листа № 2080/02-14 від 19.10.2016 р. із заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 Крім того, між спадкоємцями укладено договір про поділ спадкового майна від 25.07.2016 року, згідно якого право власності на спірну земельну ділянку переходить до позивачів.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строку шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 6 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п. 4.15. ч. 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

ОСОБА_4, як дружина ОСОБА_6, була спадкоємцем першої черги та у встановленому порядку прийняла спадщину після його смерті, звернулась до нотаріуса та отримала свідоцтво про право на спадщину, до якої увійшла 1/4 частина вищезазначеної земельної ділянки (а.с.5)

Відсутність державної реєстрації права власності на частину земельної ділянки не позбавляє спадкоємця права власності на майно. Таким чином, вищезазначена частина земельної ділянки увійшла до складу спадкової маси після смерті ОСОБА_4

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що відомості про реєстрацію права власності на земельну ділянку по вул. Заводській, 5 в м. Новоград-Волинський відсутні. Таким чином, є підстави вважати, що будь-які правочини щодо спадкового майна за життя спадкодавця ним не вчинялись.

Оскільки до позивачів, як спадкоємців перейшло право власності на 1/4 жилого будинку за адресою, пров. Заводський, 5, в м. Новоград-Волинський, яке зареєстровано належним чином, до них також переходить право власності на земельну ділянку, на якій розміщений будинок, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (ст. 377 ЦК України).

Відповідач відмовився від права на частку у спадщині, отже позивачі спадкують 1/4 земельної ділянки в рівних частинах, тобто по 1/8 кожна.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Керуючись, ст. ст. 3,10,11, 61, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/8 частину земельної ділянки, цільове призначення обслуговування житлового будинку, господарських будівель, площею 0,0502 га, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 09.07.2015 року.

Визнати за ОСОБА_3, право власності на 1/8 частину земельної ділянки, цільове призначення обслуговування житлового будинку, господарських будівель, площею 0,0502 га, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 09.07.2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14.11.2016 р.

Головуючий: А.В. Помогаєв