Номер провадження: 22-ц/785/2135/16
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Варикаша О. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді - Варикаші О.Д.

суддів - Станкевича В.А.

- Бабія А.П.

при секретарі - Сідлецькій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12.01.2016 року по справі за позовом КП «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та визнання договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії,-

встановила:

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду (а. с. 1-6 т. 1), який неодноразово уточнював в ході розгляду справи (а. с. 4-8, 126-127, 168-169 т. 3) та зменшивши в судовому засіданні позовні вимоги, як зазначено в рішенні суду, просив: стягнути з відповідача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 2004,78 гривень, сума інфляції - 431,02 гривень та 3% річних - 180,43 гривень; визнати договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між комунальним підприємством «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський» та ОСОБА_4, укладеним з 01.01.2015 року на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії; стягнути з відповідача судові витрати.

Свої позовні вимоги позивач, як зазначено в рішенні суду, обгрунтовував тим, що відповідач не в повному обсязі вносить плату за житлово-комунальні послуги, а тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом. При цьому, позивач посилався на те, що КП «ЖКС «Чорноморський» є обслуговуючим кооперативом та надає житлово-комунальні послуги мешканцям багатоквартирного житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач зобов'язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг з підприємством, на балансі якого знаходиться будинок, та який обслуговує будинок та прибудинкову територію, однак ОСОБА_4 укласти договір відмовляється.

В судовому засіданні в суді першої інстанції відповідно до рішення суду представник КП «ЖКС «Чорноморський» позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в заяві. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що ОСОБА_4 не перебуває з КП «ЖКС «Чорноморський» у договірних відносинах, житлово-комунальні послуги надавались неналежним чином, у зв'язку з чим вважав, що відповідач не повинен сплачувати за ці послуги.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12.01.2016 року позовні вимоги КП «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 2004,78 гривень, сума інфляції - 431,02 гривень та 3% річних - 180,43 гривень.Визнано Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між комунальним підприємством «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський» та ОСОБА_4, укладеним з 01.01.2015 року на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії - постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій».Стягнуто з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський» судові витрати в розмірі 487,20 гривень.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3подала апеляційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12.01.2016 року, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, посилаючись на незаконність оскаржуваного рішення.

Позивачем рішення суду не оскаржується.

В судовому засіданні представник відповідачки підтримав апеляційну скаргу, представники позивача заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню, в частині стягнення з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський» заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 2 004,78 грн., суми інфляції - 431,02 грн. та 3% річних - 180,43 грн., з ухваленням нового рішення в цій частині та зміні, в частині розміру стягнутих судових витрат, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є зокрема: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Задовольняючи позовні вимоги КП «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський», суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1. За даною адресою зареєстровані: бабуся відповідачки - ОСОБА_5, дідусь - ОСОБА_6, що підтверджується довідкою КП «ЖКС «Чорноморський» про склад сім'ї та реєстрацію за № 301. Будинок АДРЕСА_1 знаходиться на балансі та обслуговується КП «ЖКС «Чорноморський».

КП «ЖКС «Чорноморський» здійснює функції виконавця робіт з утримання будинків, споруд і прибудинкової території, приймає на баланс житлові будинки, їх інженерне обладнання, укладає договір з ремонтно-експлуатаційними підприємствами, енерго-, водопостачальними та іншими спеціалізованими організаціями, які забезпечують функціонування систем життєзабезпечення будинків і прилеглої території. Оплата наданих житлово-комунальних послуг вноситься на рахунок КП «ЖКС «Чорноморський».

Незважаючи на той факт, що позивачем надаються послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, сплата за надані послуги відповідачем здійснюється не в повному обсязі, внаслідок чого в період з 01 грудня 2011 року по 01 грудня 2014 року перед КП «ЖКС «Чорноморський» утворилась заборгованість в сумі 2004 гривень 78 копійок, що підтверджується наданим розрахунком.

12 вересня 2014 року відповідачем отримано передсудове повідомлення № 1177 від 05.09.2014 року, а також проект договору про надання житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Однак, на даний час відповідач не надав згоди укладання та підписання договорів.

Необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право сторін, а тому в разі відмови споживача послуг від укладення договору виконавець послуг має право на судовий захист в обраний ним спосіб.

Ствердження представника відповідача про те, що житлово-комунальні послуги надавались неналежним чином, судом першої інстанції не прийняті до уваги, оскільки зазначені обставини не підтверджуються будь-якими належними та допустимими доказами.

За таких обставин, суд першої інстанції, відповідно до ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст. ст. 19-21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови Кабінету Міністрів України № 529 від 20.05.2009 року, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року та, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, задовольнив позовні вимоги КП «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський», а також стягнув з відповідачки на користь позивача судові витрати в розмірі 487,20 грн.

Судова колегія, вважає, що суд першої інстанції на підставі досліджених доказів та встановлених обставин по справі, правомірно дійшов висновку, задовольнивши позовні вимоги КП «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський» щодо визнання договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між комунальним підприємством «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський» та ОСОБА_4, укладеним з 01.01.2015 року на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії - постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій».

Оскільки, в судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачка є власником квартири АДРЕСА_1 відповідно до договору дарування від 06.02.2006 року (а. с. 37, 102 т. 1, 88 т. 2).

Будинок, в якому знаходиться квартира відповідачки перебуває на балансі позивача (а. с. 9-15 т. 3), який є замовником та виконавцем послуг з утримання та обслуговування вказаного будинку, що вбачається із статуту позивача (а. с. 15-23 т. 3) та підтверджується матеріалами справи.

В квартирі відповідачки зареєстровані та проживають ОСОБА_6 (дідусь відповідачки) та ОСОБА_5 (бабуся відповідачки), що підтверджується відповідною довідкою КП «ЖКС «Чорноморський» (а. с. 7 т. 1).

Як власник квартири відповідачка є споживачем послуг з утримання та обслуговування будинку по АДРЕСА_1 в якому знаходиться належна їй квартира.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 529 від 20.05.2009 року «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій».

12.09.2014 року відповідачкою отримано передсудове повідомлення № 1177 від 05.09.2014 року, а також проект договору (типовий договір) про надання житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території (а. с. 21-31 т. 1).

Однак, відповідачкою не укладено вказаний договір, докази протилежного в матеріалах справи відсутні та суду апеляційної інстанції не надані.

Проте, свобода договору, закріплена у ст. ст. 6, 627 ЦК України, яка полягає у праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, при виборі контрагентів та при погодженні умов договору, не є безмежною.

У тих випадках, коли актом цивільного законодавства передбачена обов'язковість положень цього акту для сторін договору, сторонни не вправі відступити від їх положень (ч. 3 ст. 6 ЦК України). Так, ст. ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачають обов'язок споживача житлово-комунальних послуг укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору.

З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст. ст. 19 - 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» убачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України та ст. ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

У разі такої відмови, виходячи з положень ст. ст. 3, 6, 12 - 15, 20, 630, 640, 642, 643 ЦК України виконавець послуг вправі звернутись до суду за захистом свого права, яке підлягає захисту судом на підставі п. 1 ч. 2 ст. 6 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 10.10.2012 року у справі 6-110 цс 12.

На підставі наведеного судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині та не погоджується з доводами апеляційної скарги в цій частині.

Однак, судова колегія, не погоджується з висновками суду першої інстанції, в частині стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг в розмірі 2004,78 грн., суми інфляції - 431,02 грн. та 3% річних - 180,43 грн.

Так як, суд першої інстанції дійшов таких висновків неповно з'ясувавши обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Як вбачається з позовних заяв позивача та матеріалів справи, позивач просив стягнути заборгованість з відповідачки за надані послуги з утримання та обслуговування будинку, в якому знаходиться квартира належна відповідачці за період з 01.12.2011 року по 01.12.2014 року, розраховуючи заборгованість, виходячи з тарифу в розмірі 2 грн. 40 коп. за кв. м., що також підтверджується наданими позивачем додатковими доказами в суді апеляційної інстанції та вбачається з письмових пояснень представника позивача (а. с. 70-90, 132-179, 219-221 т. 4).

Однак, судом встановлено, що відповідно до рішення Одеської міської ради № 489 від 14.07.2011 року з метою оптимізації затрат по підприємству розмір тарифу з утримання будинку та прибудинкової території по АДРЕСА_1 по КП «ЖКС «Чорноморський» з 01.07.2011 року було зменшено на 10% та його розмір склав 2 грн. 19 коп., що підтверджується наказом № 65-а від 20.07.2011 року в.о. директора КП «ЖКС «Чорноморський» (а. с. 224 т. 4) та тарифами на послуги за підписом директора КП «ЖКС «Чорноморський» (а. с. 225 т. 4), на вказані тарифи на послуги представник відповідачки посилався і в суді першої інстанції (а. с. 84 т. 2).

Тому, за таких обставин, враховуючи, що відповідачкою сплачувалися певні суми за надані відповідачем послуги з утримання та обслуговування будинку по АДРЕСА_1», що вбачається з розрахунків наданих позивачем (а. с. 8-11, 16 т. 1, 74-87, 135-140 т. 4), те, що позивачем при розрахунку заборгованості застосовано невірний розмір тарифу, тобто в більшому розмірі ніж він був в розрахунковий період, за який розраховано заборгованість, що встановлено вище та не надання позивачем іншого розрахунку заборгованості з урахуванням діючого тарифу з відповідними доказами, приймаючи до уваги, що розгляд справи неодноразово відкладався в суді апеляційної інстанції та позивачеві надавався відповідний строк для надання додаткових доказів на підтвердження своїх позовних вимог, судова колегія вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідачки заборгованості в розмірі 2004,78 грн. є недоведеними.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідачки заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, а також відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення суми інфляції і 3% річних, які є похідними та розраховувалися із недоведеної позивачем суми заборгованості.

Доводи позивача, що з 01.10.2012 року тарифи на послуги з утримання будинку та прибудинкової території по АДРЕСА_1 по КП «ЖКС «Чорноморський» відповідно до наказу директора КП «ЖКС «Чорноморський» № 101 від 31.10.2012 року в зв'язку з ростом цін на матеріали, лаки, краски, енергоносії, комплектуючі вироби і мінімальної заробітної плати та враховуючи дефіцит грошових коштів, збільшено до 2 грн. 40 коп. (а. с. 226-227 т. 4), судова колегія не приймає до уваги.

Оскільки, відповідно до ч. 10 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі зміни протягом строку дії цін/тарифів обсягу окремих складових економічно обґрунтованих витрат з причин, які не залежать від виконавця/виробника, зокрема, збільшення або зменшення податків і зборів, мінімальної заробітної плати, орендної плати та амортизаційних відрахувань, підвищення або зниження цін на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси, виконавці/виробники проводять коригування встановлених цін/тарифів на житлово-комунальні послуги і подають на затвердження до органу, уповноваженого здійснювати встановлення таких цін/тарифів. При цьому перерахунок цін/тарифів може проводитися шляхом коригування лише тих складових структури цін/тарифів, за якими відбулися цінові зміни в бік збільшення або зменшення. При коригуванні додатково враховується компенсація втрат (або вилучення необґрунтовано отриманих прибутків) від застосування не скоригованої на зміну вартості окремих витрат ціни/тарифу в період до встановлення скоригованих цін/тарифів.

Орган, уповноважений здійснювати встановлення цін/тарифів, зобов'язаний прийняти рішення про коригування тарифу не пізніше ніж через 10 днів з дня отримання відповідного подання.

Як встановлено вище, зниження тарифу з 2,40 грн. до 2,19 грн. відбулося відповідно до рішення Одеської міської ради, що вказано в наказі № 65-а від 20.07.2011 року в.о. директора КП «ЖКС «Чорноморський» (а. с. 224 т. 4), тобто за рішенням органу місцевого самоврядування, який затверджує тарифи (ч. 2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»), а збільшення тарифу з 01.10.2012 року відбулося до наказу директора КП «ЖКС «Чорноморський» № 101 від 31.10.2012 року (а. с. 226 т. 4) без затвердження органу місцевого самоврядування відповідно до ч. 10 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», докази протилежного в матеріалах справи відсутні та суду апеляційної інстанції не надані.

Крім того, заборгованість відповідачці нараховано не з 01.10.2012 року, а з 01.12.2011 року.

На підставі наведеного судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині та частково погоджується з доводами апеляційної скарги в цій частині.

Таким чином, на підставі наведеного, судова колегія частково погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_3 та вважає, що рішення Київського районного суду м. Одеси від 12.01.2016 року необхідно скасувати, в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь КП «ЖКС «Чорноморський» заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 2 004,78 грн., суми інфляції - 431,02 грн. та 3% річних - 180,43 грн. з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову в задоволенні цих позовних вимог, та в зв'язку з цим рішення суду підлягає зміні, в частині розміру стягнутих судових витрат, а з ОСОБА_4 відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь КП «ЖКС «Чорноморський» підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп., з урахуванням ставок судового збору, визначених Законом України «Про судовий збір». В іншій частині рішення підлягає залишенню без змін.

Інші доводи апеляційної скарги судова колегія не приймає до уваги, оскільки, враховуючи вище зазначене, вони не спростовують висновки суду першої інстанції, з якими погодилася судова колегія та, враховуючи вище наведені підстави, з яких частково скасовано рішення суду першої інстанції.

Крім того, приймаючи до уваги, що апеляційну скаргу частково задоволено, то з позивача на користь відповідачки відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню пропорційно понесені нею судові витрати за подання апеляційної скарги (а. с. 201 т. 3) в розмірі 267 грн. 96 коп., з урахуванням ставок судового збору, визначених Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 12.01.2016 року скасувати, в частині стягнення з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський» заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 2 004,78 грн., суми інфляції - 431,02 грн. та 3% річних - 180,43 грн.

Ухвалити нове рішення, в цій частині, яким відмовити в задоволенні цих позовних вимог Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський».

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 12.01.2016 року змінити, в частині розміру стягнутих судових витрат, стягнувши з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський» судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський» на користь ОСОБА_4 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 267 грн. 96 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області О.Д. Варикаша

В.А. Станкевич

А.П. Бабій