Провадження № 22-ц/783/3149/16 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Бойко С.М. і Крайник Н.П.

при секретарі Куцик І.Б.,

з участю представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 15 березня 2013 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ "Банк Форум" до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 15 березня 2013 року позов Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ "Банк Форум" задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ "Банк Форум" 621181,51 грн. основної суми заборгованості за кредитним договором №0011/08/6.10-Nv від 17.06.2008 року.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ "Банк Форум" 29147,03 грн. пені нарахованої за прострочення платежів по кредитному договору №0011/08/6.10-Nv від 17.06.2008 року та виконання рішення суду в цій частині розстрочено рівними частинами на 1 рік 6 місяців.

Вирішено питання судових витрат.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_4. Вважає рішення суду незаконним, оскільки судом не взято до увагу, що згоди на отримання кредиту її чоловіком вона не давала. Звертає увагу, що такий кредит суперечить інтересам сім"ї ОСОБА_4. В апеляційній скарзі апелянт просить рішення Сихівського районного суду міста Львова від 15 березня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ "Банк Форум" відмовити. Судові витрати просить покласти на позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. За змістом ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що обрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.06.2008 року між АКБ "Форум", правонаступником якого являється ПАТ "Банк Форум" та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 0011/08/6.10-Nv, згідно якого позивач надав ОСОБА_5 кошти в сумі 79.000,00 дол. США строком по 15.06.2018 року під 13 % річних, а ОСОБА_5 зобов'язався своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов'язань.

Позивач належним чином виконав свої обов'язки за договором про надання кредиту, надавши вказаний кредит у обумовленій в договорі сумі, що підтверджується підписаною відповідачем ОСОБА_5 заявою на видачу готівки № 27850 від 17.06.2008 року.

З матеріалів справи також вбачається, що з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 17.06.2008 року між АКБ "Форум" та ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 укладено договори поруки, відповідно до яких поручителі взяли на себе зобов'язання в разі невиконання та/або порушення ОСОБА_5 своїх зобов'язань перед кредитором-банком погасити заборгованість по кредитному договору, а саме : суму кредиту 79.000,00 дол. США, нараховані відсотки по кредиту, відсотки по простроченій позиці (штраф, пеню) та інші платежі, передбачені кредитним договором.

Згідно п. 3.1 договорів поруки, у випадку невиконання зобов'язань по кредитному договору та даному договору боржник-ОСОБА_5 та його поручителі - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 відповідають перед кредитором-банком як солідарні боржники.

Згідно з п. 2.3 кредитного договору, повернення кредитних коштів здійснюється частинами щомісячно, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 659,00 дол. США на відкритий позичковий рахунок. Відповідно до п. 2.7 кредитного договору проценти за користування кредитними коштами сплачуються щомісячно не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами.

У п. 2.5 кредитного договору визначено випадки дострокового повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування кредитними коштами, неустойки, зокрема підставою дострокового стягнення є несплата позичальником процентів в терміни, встановлені в п. 2.7. кредитного договору.

У зв"язку з неналежним виконанням ОСОБА_5 вз"ятих на себе зобов"язань перед банком, у нього отворилася заборгованість, яка станом на 17.10.2012 року склала 650.328,54 грн., з яких 131.684,68 грн. - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, 362.810,26 грн. - поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів, 118.472,41 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 8.214,17 грн. - поточна заборгованість за нарахованими процентами, 29.147,03 грн. - пеня.

Задовольняючи позов Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ "Банк Форум" суд першої інстанції виходив з тих підстав, що ОСОБА_5 прострочив погашення поточних платежів по кредиту та нарахованих відсотків, не повернув отриманий кредит, чим не виконав взятих за договором зобов"язань, і такі зобов"язання не виконані поручителями, чим останні порушили права позивачі, які підлягають захисту шляхом стягнення наявної заборгованості з боржника та поручителів.

З такими висновками суду, колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов"язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положення ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до вимог ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Крім того, частиною другою статті 1050 ЦК встановлено, що коли договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому.

У п. 2.5 кредитного договору визначено випадки дострокового повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування кредитними коштами, неустойки, зокрема підставою дострокового стягнення є несплата позичальником процентів в терміни, встановлені в п. 2.7. кредитного договору.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

У відповідності до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Аналогічна вимога міститься і у п. 3.1 договору поруки, згідно до якого поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п.4.1 кредитного договору за несвоєчасне повне або часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені в розмірі 0,2 % за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів.

Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 17.10.2012 року сума боргу за кредитним договором № 0011/08/6.10-Nv від 17.06.2008 р. становить 650.328,54 грн., з яких 131.684,68 грн. - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, 362.810,26 грн. - поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів, 118.472,41 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 8.214,17 грн. - поточна заборгованість за нарахованими процентами, 29.147,03 грн. - пеня.

З огляду на наявність боргу в ОСОБА_5 за кредитним договором № 0011/08/6.10-Nv від 17.06.2008 року, який виник у зв"язку з неналежним виконанням умов кредитного договору суд підставно стягнув наявну заборгованість, як з боржника так і з поручителів, які відповідають солідарно перед банком за належне виконання ОСОБА_5 умов кредитного договору.

Відповідно до змісту ст. 65 СК України при укладенні договору одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Як вбачається з кредитного договору № 0011/08/6.10-Nv від 17.06.2008 року, ОСОБА_4 17 червня 2016 року підписавши заяву, не заперечувала проти отримання її чоловіком кредиту в АКБ "Форум" (правонаступник Публічне акціонерне товариство /ПАТ/ "Банк Форум") в сумі 79000,00 доларів США під 13% на 120 місяців.

За таких обставин, в момент вчинення правочину, підписання кредитного договору між банком та ОСОБА_5, останніми було дотримано усіх істотних умов для укладення такого договору при наявності письмової згоди дружини позичальника - ОСОБА_4 на тримання такого кредиту ОСОБА_5.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 жодним чином правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуальногоо права, а тому у задоволенні такої скарги апелянту слід відмовити, а рішення Сихівського районного суду міста Львова від 15 березня 2013 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Сихівського районного суду міста Львова від 15 березня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набранням ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Я.Мельничук

Судді: С.М. Бойко

Н.П. Крайник