Справа №477/841/16-ц 17.11.2016 17.11.2016 17.11.2016
Провадження №22-ц/784/2319/16
справа № 477/841/16-ц
провадження № 22ц-784/2319/2016 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
категорія 27 Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А

іменем України

17 листопада 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лівінського І.В.,

суддів: Данилової О.О., Коломієць В.В.,

із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

за участі: представника відповідача ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

представника відповідача ОСОБА_3

на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 6 вересня 2016 року, ухваленого

за позовом

публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитом,

в с т а н о в и л а:

В квітні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитом.

Позивач зазначав, що згідно з договором від 5 серпня 2008 року ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 порушує кредитні зобовязання та має станом на 31 березня 2016 року заборгованість у розмірі 36260 грн. 45 коп., яка складається із: заборгованості по кредиту 7838 грн. 34 коп., заборгованості по процентам 22208 грн. 67 коп., пені 4248 грн. 66 коп., 250 грн. штраф (фіксована частина), 1714 грн.78 коп. штраф ( процентна складова), позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 6 вересня 2016 року позов задоволено частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь позивача проценти за користування кредитом в розмірі 3004 грн.97 коп. та судовий збір в розмірі 114 грн.24 коп.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 5 серпня 2008 року ОСОБА_4, шляхом підписання заяви, отримав у ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою базової відсоткової ставки у розмірі 2,5% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 20).

Того ж дня відповідач був ознайомлений з фінансовими умовами надання кредитки, про що свідчить його особистий підпис на відповідній довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна Gold mini», за якими позичальник зобовязувався погашати заборгованість щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості (а.с. 66).

На час укладення кредитного договору діяли Умови надання банківських послуг та Правила користування платіжною карткою (далі Умови та Правила), затверджені наказом № СП-2007-299 від 13 вересня 2007 року.

Умови договору відповідач виконував неналежним чином, у звязку з чим утворилась заборгованість.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 24 грудня 2015 року в задоволені позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитом, яка утворилась станом на 30 листопада 2014 року відмовлено в звязку з пропуском строку позовної давності

Звертаючись до суду у квітні 2016 року, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 31 березня 2016 року, яка складає 36260 грн. 45 коп., а саме: по кредиту 7838 грн. 34 коп., за відсотками 22208 грн. 67 коп., а також пеня 4248 грн. 66 коп., та штраф 250 грн. (фіксована частина), 1714 грн.78 коп. штраф ( процентна складова).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що оскільки банк пропустив строк позовної давності для стягнення заборгованості станом на 30 листопада 2014 року, що встановлено зазначеним вище рішенням суду від 24 грудня 2015 року, то з відповідача підлягає стягненню лише проценти за кредитом у межах строку позовної давності, тобто з 1 грудня 2014 року по 31 березня 2016 року (в межах позовних вимог), в розмірі 3004 грн. 97 коп.

Такий висновок відповідає вимогам статей 253, 254, 256, 257, частини 1 статті 261, частини 1 статті 1048, статті 1050 ЦК України та правовій позиції, висловленої в постанові Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року по справі № 6-249цс15.

Будь-яких доводів, які б спростовували зазначений розрахунок процентів, апеляційна скарга не містить.

Доводи апелянта про те, що банк пропустив строк позовної давності на стягнення процентів виходячи з умов, зазначених у п. 5.4 Правил користування платіжною карткою, оскільки строк дії кредитного договору закінчився в серпні 2010 року у звязку із закінченням строку дії кредитної картки, не відповідають умовам укладеного сторонами договору та обставинам справи.

Як вбачається з довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна Gold mini», ОСОБА_4 користувався платіжною карткою з встановленим мінімальним обовязковим платежем, що складав 7 % від суми заборгованості.

Отже, на таку карту розповсюджуються умови щодо строків та порядку погашення кредиту, які передбачені в пункті 5.3 Правил користування платіжною карткою, зокрема, за цим пунктом Правил не визначався строк погашення кредиту в повному обсязі, який співпадав з останнім днем місяця вказаного на картці.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що до спірних правовідносин не може застосовуватись правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 19 березня 2014 року по справі № 6-14цс14 та у постанові від 24 вересня 2014 року по справі № 6-103цс14, в яких визначено про початок перебігу позовної давності по платіжній картці ПАТ КБ «Приватбанк» без встановленого мінімального обовязкового платежу, строки погашення за якою визначено пунктом 5.4 Правил. Зокрема, даним пунктом встановлено, що строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH).

Інших доводів, які б спростовували висновки суду чи доводили б порушення ним норм цивільного законодавства, апеляційна скарга не містить. Тому підстав для скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись статями 303, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 відхилити, а рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 6 вересня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий І.В. Лівінський

Судді О.О. Данилова

ОСОБА_5