Дата документу 04.11.2016 Справа № 554/6434/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2016 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді Андрієнко Г.В.,

при секретарі Карабаш О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Товарна Біржа «Українська біржа Нерухомості» (Полтавська Філія) про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на придбане нерухоме майно,-

в с т а н о в и в :

09.08.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Товарна Біржа «Українська біржа Нерухомості» (Полтавська Філія) про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на придбане нерухоме майно Посилається на те, що 30 жовтня 1997 року між позивачем та ОСОБА_2 на Товарній Біржі «Українська Біржа Нерухомості» (Полтавська філія) було укладено у простій письмовій формі договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири загальною площею 20,6 кв.м, що складається з 1 кімнати (3), житловою площею 11,1 кв.м., кухні площею (4) 4,30 кв.м., вбиральні (поєднаної) (5) 2,4 кв.м.,коридору (1) 2,30 кв.м., вбудованої шафи (2) 0,5 кв.м та знаходиться за адресою АДРЕСА_1, зареєстрованого відповідно до протоколу біржових торгів №169 від 30.10.1997 року реєстраційний № Т-169 К1.

При підписанні вищезазначеного договору сторони домовилися про всі істотні умови договору, за умовами якого позивач повністю сплатив ОСОБА_2 - 6 450 грн., вартість придбаної квартири.

При укладенні договору купівлі-продажу позивачу було розяснено, що договір не потребує подальшої реєстрації в нотаріальній конторі, про що зазначено у самому договорі, який зареєстровано на Товарній Біржі «Українська Біржа Нерухомості» (Полтавська філія) відповідно до Протоколу біржових торгів № 169 від 30 жовтня 1997 року та на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягає нотаріальному посвідченню».

Позивач вирішив розпорядитися належним йому на праві приватної власності нерухомим майном, шляхом його відчуження. При зверненні до нотаріальної контори з цього питання йому було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Прохав визнати договір, купівлі-продажу на квартиру АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 30 жовтня 1997 року на Товарній Біржі «Українська Біржа Нерухомості» (Полтавська філія), дійсним та визнати за ним право власності на обєкт нерухомості вищевказану квартиру.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи через оголошення в пресі.

Представник третьої особи: Товарна Біржа «Українська біржа Нерухомості» в судове засідання не зявився, будучи вчасно повідомленим про день та час розгляду справи через оголошення в пресі.

Суд , заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено,що 30 жовтня 1997 року між позивачем та ОСОБА_2 на Товарній Біржі «Українська Біржа Нерухомості» (Полтавська філія) було укладено у простій письмовій формі договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири загальною площею 20,6 кв.м, що складається з 1 кімнати (3), житловою площею 11,1 кв.м., кухні площею (4) 4,30 кв.м., вбиральні (поєднаної) (5) 2,4 кв.м.,коридору (1) 2,30 кв.м., вбудованої шафи (2) 0,5 кв.м та знаходиться за адресою АДРЕСА_1, зареєстрованого відповідно до протоколу біржових торгів №169 від 30.10.1997 року реєстраційний № Т-169 К1.

Відповідно до п. 4 договору купівлі-продажу відчужувана квартира, на момент укладення договору купівлі-продажу не продана, не закладена, не подарована, під арештом не знаходилася.

Згідно з п.8 вищезазначеного договору 30.10.1997 року позивачем було проведено реєстрацію квартири у колективному підприємстві Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» та занесено в реєстрову книгу №125 за реєстром №16955.

Фактично зазначений договір купівлі-продажу відбувся. Сторони повністю виконали договору купівлі-продажу. ОСОБА_1 передав гроші у сумі - 6 450 грн. за придбання вищевказаного нерухомого майна квартири в день підписання договору, а відповідач ОСОБА_2, передав вищезазначене нерухоме майно,. Позивач користується правами та виконує обовязки власника цього нерухомого майна, фактично володіє та користується зазначеним майном з моменту укладення договору.

Місце перебування відповідача невідоме та він ухиляється від належного нотаріального посвідчення договору, чим порушує право власності позивача, оскільки він не може у повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своїм нерухомим майном у вигляді придбаної кватири. На моменту придбання спірної квартири чинне законодавство не вимагало обовязкового нотаріального посвідчення договору купівлі- продажу , який був укладений на біржі.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України, яка передбачає, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне, або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

У відповідності з ч.1 статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному освідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись 220, 334, 328, 364, 392, 655 ЦК України, ст.ст. 2-11, 58-61, 88, 159, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: Товарна Біржа «Українська біржа Нерухомості» (Полтавська Філія) про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності на придбане нерухоме майно задовольнити повністю.

Визнати договір купівлі-продажу на квартиру АДРЕСА_3 у м.

Полтава, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Анатолійовичем 30 жовтня 1997 року на Товарній Біржі «Українська Біржа Нерухомості»

(Полтавська філія), зареєстрованого відповідно до протоколу біржових торгів №169 від 30.10.1997 року реєстраційний № Т-169 К1 та колективному підприємстві Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 30.10.1997 в реєстрову книгу №125 за реєстром №16955 - дійсним.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право

власності на обєкт нерухомості - квартиру, що знаходиться по вул. Залізна, буд. №56, кв.

№8 та складається з коридору 1 - пл. 2,30 кв.м, вбудованої шафи 2 пл. 0,5 кв.м, кімнати 3

пл. 11,1 кв.м, кухні 4 - пл. 4,30 кв.м, вбиральні (поєднаної) 5 пл. 2,4 кв.м, житловою

площею 11,1 кв.м., загальною площею 20,6 кв.м.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а відсутніми особами в той термін з моменту отримання його копії.

Суддя Г.В.Андрієнко