____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/520/14/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2016 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгорової Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою

ОСОБА_1

за участю заінтересованої особи Одеської міської ради

про встановлення факту проживання однією сім'єю

чоловіка та жінки без шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з заявою, яка була уточнена 12 травня 2016 року, в якій просила встановити факт спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 Бьокельмана, ІНФОРМАЦІЯ_2, з травня 2012 року по травень 2015 року.

У судовому засіданні заявниця посилалася на те, що у 2012 році познайомилася з громадянином ОСОБА_3 ОСОБА_2 Бьокельманом та між ними виникли стосунки, з травня 2012 року вони розпочали проживати разом, спочатку у орендованій квартирі по Люстдорфській дорозі, потім у її квартирі АДРЕСА_1, а згодом у звязку з неприязненими стосунками між її сином та співмешканцем в квартирі № 442 ж/м Радужний, 9-В. В кінці квітня 2015 року вона виїхала до Грузії для відпочинку та після повернення не змогла потрапити до орендованої квартири, згодом довідавшись, що ОСОБА_2 Бьокельман помер. Вона має бажання встановити факт спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 Бьокельманом для отримання спадщини у разі її наявності та для можливості встановити йому памятник на кладовище.

Представник заінтересованої особи Одеської міської ради у судовому засіданні вважав заяву необґрунтованою та не доведеною, у звязку з чим просив залишити її без задоволення.

Вислухавши пояснення заявниці та її представника, представника заінтересованої особи, свідків, вивчивши матеріали справи суд вважає заяву не підлягаючій задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що 6 травня 2015 року в м. Одесі, ж/м Радужний, 9-В у квартирі № 442 співробітниками Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області був знайдений труп громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2 Бьокельмана, та 26 травня 2015 року відділом рацсу у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції виконаний актовий запис про смерть № 5779.

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт її спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 Бьокельманом, ІНФОРМАЦІЯ_2 з травня 2012 року по травень 2015 року.

За приписами ч. 2ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно зі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Як роз'яснено у пункті 21постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування "при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила ч. 2ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Частиною 2ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, у ч. 4ст. 60 ЦПК України визначено, що доказування (а, отже, і рішення суду) не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Належними та допустимими доказами проживання осіб однією сім'єю є, зокрема: довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що заявник зі спадкодавцем піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Так, слід зазначити, що суд критично ставиться до тверджень ОСОБА_1 про спільне проживання з померлим ОСОБА_2 Бьокельманом, оскільки не представлено жодного письмового або іншого речового доказу у підтвердження даного факту.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що працювала перекладачем у шлюбному агентстві «Ханимон», та на початку 2012 року на їх електрону адресу надійшов лист від ОСОБА_2 Бьокельмана, який попросив познайомити його з ОСОБА_1, та десь у квітні 2012 року вона допомагала ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Бьокельману спілкуватися, оскільки між ними існував мовний барєр, їй відомо, що між ними завязалися стосунки, оскільки, ще на протязі деякого часу (кількох місяців) після знайомства вона зустрічалася з ними та допомагала у перекладі, однак підтвердила, що після цього вона з ОСОБА_2 Бьокельманом не бачилася, у їх квартирі ніколи не була.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що є приятелькою ОСОБА_1 та підтримує з нею дружні стосунки. На початку 2012 року їй стало відомо, що ОСОБА_1 через шлюбне агентство познайомилася з громадянином ОСОБА_2 Бьокельманом, з яким вони розпочали сумісно проживати, їй відомо, що деякий час вони проживали у ІНФОРМАЦІЯ_3, яка є власністю ОСОБА_1, однак у звязку з складними відносинами між ОСОБА_2 та сином ОСОБА_1, вони вимушені були орендувати квартиру на Таїрово, в якій свідок ніколи не була, оскільки ОСОБА_2 був дуже замкнутою людиною та не любив приймати гостей.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що 30 листопада 2014 року уклала договір оренди з громадянином ОСОБА_3 ОСОБА_2 Бьокельманом, він був дуже пунктуальною та охайною людиною, кожного місяця оплачував орендну плату, ніколи не пропускаючи при цьому строку оплати, в кінці квітня 2015 року вона зателефонувала на мобільний телефон ОСОБА_2 з приводу отримання орендної плати, однак ніхто телефон не взяв, потім на протязі 3-4 днів вона не могла додзвонитися, у звязку з чим вона прийняла рішення викликати робітників міліції та за їх допомогою відчинити вхідні двері квартири, після чого 6 травня 2015 року у квартирі вона побачила труп ОСОБА_2. На запитання суду ОСОБА_6 пояснила, що складала особисті речі та документи ОСОБА_2 для передачі їх слідчому, будь-яких речей (особистих, косметичних та інших), які б могли надати їй можливість думати, що в даній квартирі крім ОСОБА_2 проживала ще жінка не було.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що наприкінці квітня 2005 року виїхала до Грузії для відпочинку та повернулася до м. Одеси 3 травня 2015 року, та не змогла потрапити до орендованої квартири у звязку з тим, що були змінені вхідні замки, що суперечить матеріалам справи, а саме відповідно до матеріалів закритого кримінального провадження злам замків у квартиру відбувся 6 травня 2015 року, тобто через 3 дні після приїзду ОСОБА_1 до м. Одеси.

Також суд вважає за необхідне, що відповідно до листа КП «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування» від 9 грудня 2015 року ОСОБА_2 Бьокельман був похований за рахунок коштів міського бюджету на кладовищі «Західне», таким чином встановлено, що заявниця ОСОБА_1 не здійснила жодних дій, повязаних з похованням нібито свого чоловіка.

ОСОБА_1, в якості доказу наявності відносин з ОСОБА_2 Бьокельманом надала дві фотокартки, на одній з яких зображений безпосередньо померлий ОСОБА_2, на другій ОСОБА_2 та заявниця ОСОБА_1, однак як було встановлено у судовому засіданні фотокартка, на якій був зображений ОСОБА_2 Бьокельман (один), це фотокартка, яку він надавав для шлюбного агентства.

При викладених обставинах та керуючись ст.ст. 213, 215, 256, 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Одеської міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які були відсутніми під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий Калініченко Л. В.