У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Гримич М.К., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 16 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 06 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Генеральної прокуратури України, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із указаним позовом, мотивуючи його тим, що 19 червня 2013 року він на адресу Генеральної прокуратури України направив заяву про кримінальне правопорушення, у якій просив її зареєструвати у Єдиному реєстрі досудових розслідувань та відкрити кримінальне провадження за

ст. ст. 364, 366, 367, 375 КК України відносно суддів Окружного адміністративного суду м. Києва ОСОБА_4., ОСОБА_5,

ОСОБА_3, які на його думку, зловживаючи службовим становищем, всупереч інтересам служби, у порушення вимог Конституції України,

ст. ст. 54, 55 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», порушуючи присягу шляхом невиконання обов'язків та внесення в офіційні документи завідомо неправдивої інформації, 11 березня

2011 року постановили завідомо неправосудну ухвалу.

У зв'язку із цим, позивача було незаконно позбавлено доступу до правосуддя та порушено його конституційні права, а також нанесено шкоду на суму більше 20 000 грн.

Листом від 27 червня 2013 року Генеральна прокуратура України скерувала заяву ОСОБА_2 прокурору м. Києва, яка у подальшому була скерована прокурору Шевченківського району м. Києва для організації перевірки та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

30 липня 2013 року за наслідками розгляду заяви позивача, прокуратурою Шевченківського району м. Києва було надано відповідь.

Позивач вважає, що його заява не могла бути розглянута у порядку Закону України «Про звернення громадян», а повинна була розглянута у порядку, що передбачений КПК України.

Також вважає, що дії посадових осіб Генеральної прокуратури України при розгляді його заяви не відповідають вимогам

ст. ст. 55, 56, 214 КПК України, Конституції України, чим йому спричинено моральні страждання, які полягають у приниженні честі, гідності і ділової репутації.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Генеральної прокуратури України на його користь кошти у сумі 1 000 000 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті незаконних дій посадових осіб Генеральної прокуратури України при розгляді його заяви про кримінальне правопорушення.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від

16 червня 2016 року,залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 06 жовтня 2016 року, у задоволенні позову

ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального та порушенням норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від

18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з відсутності правових підстав для його задоволення.

Підставою звернення позивача до суду є незаконні, на його думку, дії посадових осіб Генеральної прокуратури України при розгляді його заяви від 19 червня 2013 року, зокрема вказані дії стосуються невнесення до ЄДР заяви позивача про кримінальне правопорушення та ряду інших процесуальних дій, що безпосередньо регулюється положеннями КПК України. Зокрема, ст. 303 КПК України, яка передбачає право оскарження до слідчого судді дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄДР.

Проте позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження визнання дій посадових осіб Генеральної прокуратури України при розгляді його заяви від 19 червня 2013 року незаконними та заподіяння йому цими діями моральної шкоди, тому підстави для задоволення позову у порядку, передбаченому ст. 1176 ЦК України відсутні.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 16 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 06 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Генеральної прокуратури України, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.К. Гримич