Справа № 214/2827/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 червня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Горбуновій Л.С.

за участю позивачки - ОСОБА_1

за участю представника органу, якому законом надано право захищати права, свободи

та інтереси осіб - виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради -

Воробйової С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4., в якому просить: надати ОСОБА_1 дозвіл на виїзд ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон без згоди та супроводу батька

ОСОБА_3 до досягнення ОСОБА_5 повноліття; надати дозвіл ОСОБА_1 без нотаріальної згоди батька ОСОБА_3 на оформлення та виготовлення проїзних документів на право тимчасового виїзду за кордон малолітньої доньки ОСОБА_5.

В обґрунтування позову навела наступне. ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, який було розірвано Саксаганським районним судом м. Кривого рогу 30 жовтня 2014 року.

Від спільного життя з відповідачем мають малолітню дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. В даний час дитина проживає разом з нею - позивачкою, матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає. Більш того, відповідач безпідставно чинить перешкоди у здійсненні заходів, спрямованих на покращення здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. На даний час має можливість вивезти дитину за кордон на відпочинок та оздоровлення. Окрім того, також є можливості поїхати за кордон разом зі своїми однокласниками на різні екскурсії. Але відповідач не може надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на виїзд малолітньої ОСОБА_5 за кордон для відпочинку та оздоровлення останньої.

Крім того, виїзд дитини за кордон вочевидь сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості, а також покращить її стан здоров'я.

Відповідач не надає відомостей про місце свого перебування, не може отримати від нього згоду на виїзд дитини за межі України. Хоче зазначити, що відповідач постійно виїжджає за кордон і такий дозвіл у нього кожен раз дуже складно отримувати. Вважає, що така позиція її колишнього чоловіка і батька малолітньої ОСОБА_5, шкодить її інтересам та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку, порушує право дитини на повний та гармонійний розвиток її особистості та вказує на зловживання відповідачем своїми батьківськими правами. Документ для виїзду за кордон для своєї доньки, а саме - закордонний паспорт, ОСОБА_5 вже отримала, а дозвіл отримати на виїзд вона - позивачка, не може.

У зв'язку із неможливістю отримати згоду відповідача на тимчасовий виїзд її за кордон змушена звернутись до суду.

За змістом ст. ст. 2, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови КМУ від 27.01.1995 р. «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Отже, враховуючи викладене, зважаючи на необхідність періодичних виїздів дитини за кордон для відпочинку та оздоровлення, а також безпідставне небажання батька дитини надати згоду на виїзд дитини за кордон, вважає, що в суду є всі підстави надати дозвіл ОСОБА_5, без супроводу та згоди батька ОСОБА_3, оформити документи для тимчасового виїзду за кордон малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення дитиною повноліття.

В ході розгляду справи для участі у справі залучений орган, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси осіб - виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю, підтвердивши зміст позовної заяви.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивачки, судом проведено заочний розгляд справи.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що перебуває з позивачкою у зареєстрованому шлюбі з 2015 року. Позивачка від шлюбу з відповідачем має малолітню дитину. Дитині потрібно за кордон на оздоровлення. Батько дитини знаходиться за кордоном. У його присутності, в телефонній розмові, відповідач сказав позивачці, що не буде займатися питанням щодо надання дозволу на виїзд дитини за кордон.

Представник виконавчого комітету Саксаганського районної у місті ради у судовому засіданні пояснила, що не заперечує проти задоволення позову, оскільки це буде відповідати інтересам дитини, так як батько не займається питаннями пов'язаними з дитиною.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: рішення суду (а.с.6), свідоцтво про народження (а.с.7), довідка (а.с.8).

Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини.

Позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4. перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 30 жовтня 2014 року, що вбачається з рішення суду (а.с.6).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина постійно проживає з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1, та перебуває на її утриманні, що підтверджується поясненнями позивачки, довідкою (а.с.8).

З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні дитини не приймає, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає, що підтверджується поясненнями позивачки.

На даний час позивачка має намір вивезти дитину за кордон на відпочинок та оздоровлення, бажає щоб дитина відпочила та оздоровилася. Відповідач відмовляється надати дозвіл на виїзд малолітньої ОСОБА_5 за кордон для відпочинку та оздоровлення останньої, що підтверджується поясненнями позивачки, показаннями свідка.

Встановленим фактам та обставинам відповідають такі правовідносини, які регулюються нормами СК України, Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Відповідно до ч.7 ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько, мають рівні права та обов'язки щодо дитини. У відповідності до ст.150 СК України батьки зобов'язані: піклуватися про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим законом. Підстави для обмеження у праві виїзду громадян України за кордон передбачені ст. 6 названого Закону.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 має намір виїхати за кордон України, надати можливість дитині ОСОБА_5 відпочити та оздоровитися. Ці наміри позивачки узгоджуються з її обов'язком піклуватися про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини, відповідають інтересам дитини.

Судом не встановлено передбачених законом підстав для обмеження виїзду дитини за кордон. Тому батьками дитини ОСОБА_5, відповідно до ч.7 ст.7 СК України має бути забезпечена можливість здійснення права дитини на виїзд за кордон.

Згідно ст.3 вказаного Закону, правила перетинання Державного кордону громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.3 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.

Відповідно до ст. 4 вказаного Закону, за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Судом встановлено, що відповідач не надає дозвіл на виїзд за кордон ОСОБА_5, чим безпідставно обмежує права дитини, тому право дитини на виїзд за кордон має бути захищеним шляхом надання судом такого дозволу.

Таким чином, позивачка, діючи у відповідності до ст. 154 СК України, яка надає право батькам на звернення до суду за захистом прав та інтересів дитини та відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України обґрунтовано звернулася до суду за захистом прав малолітньої дитини.

З урахуванням наведеного та зважаючи на необхідність періодичних виїздів дитини за кордон для відпочинку та оздоровлення, а також небажання батька дитини надати згоду на виїзд дитини за кордон, суд вважає, що маються підстави для надання дозволу ОСОБА_1 на виїзд ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон без згоди та супроводу батька ОСОБА_3, а також оформлення документів для тимчасового виїзду за кордон малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, до досягнення дитиною повноліття.

Вислухавши позивачку, представника органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси осіб, свідка, та дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 10 ЦПК України згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається та ст. 11 ЦПК України згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки належить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 7, 141, 150, 154 СК України, ст.ст. 1,3,4,6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. ст. 8, 10, 11, 88, 208, 212, 214, 215, 224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 - задовольнити повністю.

Надати матері - ОСОБА_1 дозвіл на виїзд ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон без згоди та супроводу батька

ОСОБА_3 до досягнення ОСОБА_5 повноліття.

Надати матері - ОСОБА_1 дозвіл без нотаріальної згоди батька ОСОБА_3 на оформлення та виготовлення проїзних документів на право тимчасового виїзду за кордон малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов