ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4778/15-ц
Провадження № 2/210/406/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Скотар Р.Є.,
за участі секретаря Таранущенко В.С.,
за участю сторін не зявились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, без фіксування звукозаписувальним технічним засобом згідно ч.2 ст.197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності,-
Позивач, ОСОБА_2, звернулася 05.10.2015 року до суду з вищеназваним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 24 вересня 2008 року між нею та відповідачами - ОСОБА_3 та ОСОБА_4І укладено договір довічного утримання (догляду), відповідно до якого, вона передала у власність відповідачів кожному по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1, яка належала їй на праві приватної власності. В свою чергу відповідачі зобовязались надавати їй довічне забезпечення, а саме: забезпечення житлом шляхом збереження права безоплатного по життєвого проживання у відчужуваній квартирі; забезпечення триразовим харчуванням; забезпечення придатним для носіння одягом та взуттям; здійснення догляду та надання необхідної допомоги; надання побутових послуг (прання, вбирання приміщення); забезпечення лікувальними засобами. Матеріальне забезпечення з утримання (догляду), яке щомісячно має надаватись їй, оцінено сторонами у сумі 600,00 грн. Однак , відповідачі зовсім не виконують умови договору, не доглядають за нею та не утримують, крім того, утримання житла, а саме сплату усіх комунальних послуг позивач несе самостійно, тому вона просить розірвати договір довічного утримання /догляду/ та визнати за нею право власності на зазначену квартиру .
В судовому засіданні позивач присутньою не була, скориставшись правом представництва відповідно до ст.38 ЦПК України.
Представник позивача ОСОБА_5 ( довіреність від 29.09.2015 року, дійсна до 29.09.2018 року) /а.с.17/ в судовому засіданні присутнім не був, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач, ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений за зареєстрованою в установленому порядку адресою: АДРЕСА_2 ( за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 12.10.2015 р.), судова повістка повернулася до суду з позначкою «у звязку з закінченням строку зберігання», своїх заперечень до суду не надав, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 24 вересня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 укладено договір довічного утримання (догляду), який посвідчено державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 3698 (далі за текстом Договір) /а.с.8/.
Відповідно до п. 1 Договору, позивач передала у власність відповідачам в рівних частинах по 1/2 кожному з них належну позивачу однокімнатну квартиру житловою площею 19,10 кв. м., загальною площею 37,7 кв. м, що розташована на четвертому поверсі чотирьохповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_3, яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло № Дз 121 виданому 21.03.2008 року УЖКГ виконкому Криворізької міськради та зареєстрованого в КП ДОР «Криворізьке БТІ» у реєстровій книзі 269П-545, запис № 545, реєстраційний №22726851/а.с.8,11/.
Пунктом 2 Договору передбачено обовязок відповідачів надати позивачу довічне забезпечення, яке визначено у вигляді: забезпечення позивача житлом шляхом збереження права безоплатного пожиттєвого проживання у відчужуваній квартирі; забезпечення триразовим харчуванням; забезпечення придатним для носіння одягом та взуттям; здійснення догляду та надання необхідної допомоги; надання побутових послуг (прання, вбирання приміщення); забезпечення лікувальними засобами /а.с.8/.
Відповідно до п. 2.2 Договору матеріальне забезпечення з утримання (догляду), яке щомісячно має надаватись позивачу, оцінюється сторонами у сумі 600,00 грн /а.с.8/.
На підставі Договору відповідачі у встановленому законом порядку зареєстрували за собою право власності на зазначену вище квартиру, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. /а.с.13/.
Однак, відповідачі не виконують взяті на себе зобовязання, що підтверджується поясненнями свідків, допитаних у судовому засіданні.
Так, свідок ОСОБА_7, яка є сусідкою позивача, пояснила, що відповідачі взагалі не відвідують позивача, не допомагають їй та не утримують її, вона їх жодного разу не бачила, в усіх побутових потребах їй допомагають лише сусіди.
Свідок ОСОБА_8 дала аналогічні пояснення.
Таким чином, дані порушення/не виконання умов Договору (п. 6-7), які систематично допускають відповідачі є істотними порушеннями, їх виконання складає основну частину правової природи договору довічного утримання в частині зобовязань набувача у відповідності до вимог ЦК України, який регулює порядок укладання, зміни, виконання та розірвання договору довічного утримання. Невиконання відповідачами умов Договору значною мірою позбавляє позивача того (права на довічне утримання), на яке вона розраховувала при укладенні Договору з відповідачами.
Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.
Стаття 651 ЦК України передбачає, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до ч.1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.
Згідно ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню.
З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, з підстав викладених вище, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Оскільки, суд звільнив позивача від сплати судового збору в розмірі 974 грн. 00 коп. , суд стягує з відповідачів в дохід держави судовий збір в розмірі 487,00 грн з кожного.
Керуючись ст.ст. 651, 744, 755, 756 ЦК України, ст.ст. 7, 10, 11, 60, 88, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності - задовольнити.
Розірвати договір довічного утримання /догляду/, укладений 24 вересня 2008 року між ОСОБА_2, з однієї сторони, та подружжям: ОСОБА_3 і ОСОБА_4, з другої сторони, який посвідчено державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 3698.
Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на однокімнатну квартиру житловою площею 19,10 кв. м., загальною площею 37,7 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_3.
Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 487 грн. 00 коп. в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 судовий збір у розмірі 487 грн. 00 коп. в дохід держави.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Р. Є. Скотар