Справа № 464/5495/13 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 22-ц/783/1411/16 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Струс Л.Б., Шумської Н.Л.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3,

представника Сихівської РА ЛМР - Саракун Ю.М.,

представника ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 19 листопада 2015 року у справі за позовом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_2 про демонтаж самочинно збудованих об'єктів, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_2 демонтувати самочинно збудовані об'єкти до квартири АДРЕСА_1, а саме - демонтувати тамбур до квартири, погріб та фундамент під господарську будівлю.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_2

В апеляційній скарзі покликається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом не враховано, що згідно п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливо лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Із висновку судової будівельно-технічної експертизи №3038 від 23.02.2015 року вбачається, що погріб, добудова до квартири АДРЕСА_2 відповідає державним будівельним нормам, санітарно-гігієнічним та протипожежним нормам, а демонтувати добудову площею 0,5 м.кв. до квартири АДРЕСА_2 без пошкодження конструкції (квартири) будинку технічно неможливо. Незважаючи на вищенаведене, судом першої інстанції безпідставно не враховані вказані обставини та прийнято незаконне рішення про зобов'язання відповідачів демонтувати самочинно збудовані об'єкти до квартири АДРЕСА_2, а саме - добудований тамбур до квартири, погріб та фундамент під господарські потреби. Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог в частині демонтажу, оскільки згідно позову Сихівської РА ЛМР демонтажу підлягає лише тамбур позначений літ. 4-7, площею 0,5 кв.м., проте рішенням суду демонтовано цілий тамбур. Вказує, що демонтаж самочинної прибудови - тамбуру може призвести до пошкодження зовнішньої стіни будинку і прибудови, призведе до погіршення експлуатаційних якостей квартири. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково та провадження у справі закрити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що квартира АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної власності належить відповідачам ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 13 зв.). Вказана квартира складалась з трьох кімнат, пл.15,8 кв.м., 15 кв.м., та 20,2 кв.м. відповідно, кухні, пл. 6,1 кв.м., коридору, пл.4,7 кв.м. та вбудованої шафи, площею 2 кв.м. загальною площею 63,8 кв.м. (т. 1 а.с. 16 зв.).

З генерального плану міста вбачається, що частина житлового будинку АДРЕСА_2 знаходиться в межах червоних ліній (т. 1 а.с 18).

Як вбачається із акту складеного комісією ТзОВ ЖЕП «Стимул Сихів» 03.04.2013 р. відповідачі здійснили самовільне будівництво цегляної добудови до житлового будинку (тамбура), погріба та фундаменту під господарську будівлю, за відсутності документів на землекористування (т. 1 а.с. 14 зв.).

Постановою інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області від 05.08.2011 року відповідача ОСОБА_10 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.96 КУпАП, зокрема, остання визнана винною у тому, що здійснює реконструкцію квартири за рахунок добудови (влаштовано фундамент) за адресою АДРЕСА_2 також влаштовано фундамент під господарську будівлю, без затвердженої проектної документації та права на виконання будівельних робіт, у зв'язку із чим на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 238 грн. (т. 1 а.с. 17).

Розпорядженням голови Сихівської районної адміністрації від 11.04.2013 року № 169 затверджено висновок міжвідомчої комісії про технічну неможливіть експлуатувати самочинно збудовані об'єкти по АДРЕСА_2 добудований тамбур до квартири, погріб, фундамент під господарську будівлю, будівництво яких виконано в межах «червоних ліній», без докуменів на землекористування, затвердженої проектної документації та дозволу на виконання будівельних робіт та їх демонтаж. Зобов'язано співвласників квартири АДРЕСА_3 демонтувати самочинно збудовані об'єкти до 01.06.2013 року (т. 1 а.с. 6).

Відповідно до акту, складеного комісією ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» від 10.06.2013 року, відповідачі розпорядження №169 від 11.04.2013 року про демонтаж самочинно збудованих об'єктів не виконали (т. 1 а.с. 8).

Порядок будівництва нерухомого майна врегульовано відповідними нормативними актами, а саме: Земельним кодексом України; ЦК України; законами України: "Про основи містобудування", "Про регулювання містобудівної діяльності", "Про архітектурну діяльність", "Про пожежну безпеку", "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", "Про охорону навколишнього природного середовища", "Про екологічну експертизу", "Про охорону культурної спадщини"; Порядком видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 5 липня 2011 року № 103, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 липня 2011 року за №902/19640.

Будівництво об'єктів нерухомості являє собою взаємопов'язану діяльність різних суб'єктів права, які поєднані єдиною метою, спрямованою на безпосереднє забезпечення та створення об'єкта будівництва, яка включає різні аспекти і етапи будівництва.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно із ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

За змістом частин 4 та 7 ст. 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва зазначені в цих пунктах особи можуть вимагати від особи, яка здійснила самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об'єкта або проведення його перебудови власними силами або за її рахунок, приведення земельної ділянки у попередній стан або відшкодування витрат.

З урахуванням змісту вищевказаної правової норми в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих правових норм правом звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак, суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і, залежно від встановленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Якщо позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна заявлений суб'єктом владних повноважень на виконання владних управлінських функцій зі здійснення контролю у сфері регулювання земельних відносин, у зв'язку з порушенням забудовником вимог законодавства з питань будівництва (ч. 7 ст. 376 ЦК України), судам слід перевіряти, чи не є відносини між сторонами публічно-правовими та чи підлягає зазначений спір вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Вищенаведена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 17.12.2014 року у справі у № 6-137цс14 та №6-381цс15 від 24 травня 2015 року, які в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України.

Таким чином, суд залишив поза увагою те, що позивач Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до суду як суб'єкт владних повноважень на виконання владних управлінських функцій у зв'язку з порушенням забудовником вимог законодавства з питань будівництва, а відтак відносини між сторонами є публічно-правовими й зазначений спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 310 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

З огляду на наведене, рішення суду слід скасувати, а провадження у справі за позовом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_2 про демонтаж самочинно збудованих об'єктів - закрити.

Роз'яснити, що спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ч.1. п.4 ст. 307, ч.1 п. 3 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 19 листопада 2015 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_2 про демонтаж самочинно збудованих об'єктів - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий М.М. Шандра

Судді: Л.Б. Струс

Н.Л. Шумська