Провадження № 2/752/370/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
28 квітня 2016 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Мирошниченко О.В.
при секретарі Мархотко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, яка діє у власних інтересах та як законних представник в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, до ОСОБА_5, треті особи: Шоста київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -
У грудні 2015 року позивач ОСОБА_8, яка діє у власних інтересах та як законних представник в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_5, про визнання права власності на спадкове майно за законом у таких частках:
- за ОСОБА_1 визнати право власності на 3/32 частки житлового АДРЕСА_1
- за ОСОБА_2 визнати праов власності на 3/32 частки житлового АДРЕСА_1;
- за ОСОБА_4 визнати право власності на 3/32 частки житлового АДРЕСА_1;
- за ОСОБА_3 визнати право власності на 3/32 частки житлового АДРЕСА_1.
Стягнути з відповідача ОСОБА_5 на користь позивачів сплачений судовий збір у розмірі 3 650 гривень 62 копійок.
В обґрунтування позовних вимог позивачами зазначено, що вони є спадкодавцями за законом в рівних частинах після ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 року. Факт родинних відносин позивачів зі спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про укладанням шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 та свідоцтвами про народження ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3
03 липня 2000 року за заявою № 590 ОСОБА_1, яка діяла від свого імені ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 нотаріусом Шостої Київської нотаріальної контори заведена спадкова справа № 466/2000.
До спадкової маси після померлого ОСОБА_9 входила наступне майно:
1)автомобіль «ВАЗ 2107», випуск 1982 року, яка належала померлому на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_11 від 07 травня 1997 року;
2)автомобіль «УАЗ 452 Д», випуск 1981 року, яка належала померлому на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_12 від 06 травня 1997 року;
3)3/8 частки житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, які ОСОБА_9 успадкував за законом після своєї померлої матері ОСОБА_10, оскільки проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, але не оформив свої спадкових прав.
03 липня 2000 року ОСОБА_1, яка діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, звернулася із заявою про прийняття спадщини до Шостої київської нотаріальної контори.
Однак видано свідоцтво про право на спадщину на автомобіль «ВАЗ 2107» та автомобіль «УАЗ 452Д», а постановою державного нотаріуса Шостої Київської державної нотаріальної контори Федунів О.М. відмовлено ОСОБА_1, яка діє від свого імені та від імені ОСОБА_2, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 3/8 частки житлового АДРЕСА_1 та 3/8 частки земельної ділянки АДРЕСА_1, які належали матері ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7, спадкоємцем якої були син ОСОБА_9, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав.
Представник позивачів у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилася з невідомих для суду причин про день, час та місце розгляду справи повідомлялась судом в установленому законом порядку.
Від представника Шостої Київської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника.
Від третьої особи ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 17 січня 1985 року укладено шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 30 листопада 1993 року (а.с. 9).
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народилася ОСОБА_2, її батьками є батько ОСОБА_9, мати - ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 06.09.1985 року виданим Відділом ЗАГС Московського РНК (а.с. 10).
ІНФОРМАЦІЯ_3 року народився ОСОБА_12, його батьками є батько ОСОБА_9, мати - ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 08.08.1987 року виданим Відділом ЗАГС Московського РНК (а.с. 12).
ІНФОРМАЦІЯ_4 року народилась ОСОБА_3, її батьками є батько ОСОБА_9, мати - ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 від 09.06.1989 року (а.с. 11).
Відповідно до Розпорядження № 735 від 11.07.2006 року Голосіївської районної у м .Києві державної адміністрації призначено ОСОБА_13 опікуном над своєю недієздатною дочкою ОСОБА_2 (а.с. 19).
ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_9, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 виданого Відділом реєстрації смерті у м.Києві (а.с 18).
03 липня 2000 року ОСОБА_1, яка діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 звернулася із заявою про прийняття спадщини до Шостої Київської державної нотаріальної контори.
10 жовтня 2001 року державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Забігайло Л.П. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на автомашину марки ВАЗ 2107, випуск 1982 року, державний номерний знак НОМЕР_1.
19 лютого 2002 року державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Ларіна О.В. видано свідоцтво про право за законом на автомашину марки УАЗ 452 Д, 1981 року випуску, номерний знак НОМЕР_2.
18 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Шостої Київської державної нотаріальної контори із заявою від свого імені та від імені дітей при видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 3/8 частки житлового АДРЕСА_1.
Постановою державного нотаріуса Шостої Київської державної нотаріальної контори Федунів О.М. від 18 вересня 2015 року відмовлено ОСОБА_1, яка діє від свого імені та від імені ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_16 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 3/8 частки житлового АДРЕСА_1, які належали матері ОСОБА_9 - ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року, спадкоємцем якої був її син ОСОБА_9, який прийняв спадщину, але не оформив свої спадкових прав.
Судом встановлено, що ОСОБА_9 є сином ОСОБА_10, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрації народження № НОМЕР_9.
ОСОБА_9 проживав та був зареєстрований разом із своєю матір'ю ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 з 26.05. 1967 року до 02.06.2000 року , що підтверджується даними довідки з ЖЕД (а.с. 22).
ІНФОРМАЦІЯ_8 року померла ОСОБА_10, шо підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_10 від 25.03.2000 року виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві.
Будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право власності , виданого Першою Київською державною нотаріальною конторою 31.10.1983 року 93/16 частки) та свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Київської державною нотаріальною конторою 31.10.1983 (3/16) та 3/8 частки, успадкованих ОСОБА_5.
Відповідно ст. 526 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.
Відповідно ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.
Відповідно ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Відповідно ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, спадщина визнається належно прийнятою спадкоємцем з моменту відкриття спадщини.
Відповідно п. 124 Глава III Наказу|Інструкції, Мінюсту УРСР від 31.10.1975 року №45/5 "Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР", доказом вступу в управління чи володіння майном можуть бути: те, що спадкоємцем було взяте майно спадкодавця; квитанція про сплату податку, платежу, збору; запис в паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку в період шести місяців після дня смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.
Відповідно статті 548 ЦК Української РСР, що діяв на час виникнення спадкових правовідносин, прийнята спадщина визначається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини
Згідно статті 549 ЦК Української РСР визначається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.
ОСОБА_9 прописаний у будинку по АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою з ЖЕО ( а.с. 22), тому наведене свідчить про те, що ОСОБА_9 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_10, що складалася 3/8 частини будинку АДРЕСА_1.
Крім того, відповідно статті 560 ЦК Української РСР визначено, що отримання свідоцтва про право на спадщину є правом, а не обов'язком. Відповідно до статті 561 ЦК свідоцтво про праов на спадщину видається спадкоємцем за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, при цьому строк видачі свідоцтва про право на спадщину не обмежується.
Відповідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно роз'яснень викладених у ОСОБА_17 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «якщо спадщина відкрилася у період чинності ЦК УРСР, застосування підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину».
Таким чином, на момент відкриття спадщини, ОСОБА_9, фактично вступивши у володіння спадковим майном після своєї матері, набув права власності на частину будинку. У свою чергу позивачі, які подали заяву про прийняття спадщини після померлого набули права власності на спадкове майно.
Зважаючи на вищевикладене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, та вважає що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати.
Керуючись ст.ст. 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1261 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3,4,10,11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223 Цивільного процесуального кодексу України , суд -
Позов - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) право власності на 3/32 частки житлового будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9.
Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2) право власності на 3/32 частки житлового будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9.
Визнати за ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3) право власності на 3/32 частки житлового будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9.
Визнати за ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4) право власності на 3/32 частки житлового будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9.
Стягнути з ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_5) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6) сплачений судовий збір у розмірі 1 216 гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_18 (ІНФОРМАЦІЯ_2) сплачений судовий збір у розмірі 1 216 гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_5) на користь ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3) сплачений судовий збір у розмірі 1 216 гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_5) на користь ОСОБА_19 (ІНФОРМАЦІЯ_4) сплачений судовий збір у розмірі 1 216 гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя