Справа№592/9437/16-ц
Провадження №2/592/2670/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі: головуючого судді Алфьорова А.М., за участю секретаря Літовченко С.М., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення частки у спільному сумісному майні подружжя та зобовязання не чинити перешкод у користуванні спільним майном, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги мотивує тим, що з 07.10.1999 р. він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. У 2004 р. під час перебування у шлюбі вони з відповідачем придбали квартиру АДРЕСА_1, право власності на яку за спільною згодою зареєстрували на відповідача. В подальшому їхні стосунки з відповідачем з незалежних від нього причин погіршувались, а згодом взагалі припинили шлюбні відносини. Причиною припинення шлюбних відносин з відповідачем стало те, що остання таємно від нього на протязі тривалого часу підтримувала стосунки з іншим чоловіком. На початку вересня 2016 р. відповідач звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом про розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання дитини. На даний час вказана справа знаходиться на розгляді у суді. Відповідач чинить перешкоди у користуванні спірною квартирою, а саме у його відсутність змінила замки у вхідних дверях квартири, перестала впускати його до квартири. На його неодноразові прохання не чинити йому перешкод у користуванні квартирою відповідач відмовила. Не бажаючи вчиняти сімейні сварки з цього приводу, він був вимушений тимчасово переселитись до місця мешкання його батьків у смт. Степанівка. Вважає, що він є законним співвласником квартири АДРЕСА_1, тому просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; зобовязати відповідача не чинити йому перешкод у користуванні вказаною квартирою та стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 1000 грн.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.10.1999 р. позивач ОСОБА_1 перебуває з відповідачем ОСОБА_2 у шлюбі, зареєстрованому Ковпаківським районним у м. Суми відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 1137 /а.с.4/.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно договору купівлі продажу квартири від 30.04.2004 р. серії ВВС № 722878 посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_6 відповідач є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 /а.с.15/.

Тобто спірна квартира була придбана подружжям під час шлюбу.

Правовідносини між сторонами щодо вищенаведеного нерухомого майна регулюються Сімейним кодексом України та Цивільним кодексом України, які набрали чинності з 01.01.2004 року.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, зазначене нерухоме майно є спільним майном подружжя, а тому у порядку поділу спільного майна подружжя слід визнати за позивачем право власності на 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 31,5 кв.м., житловою площею 19,2 кв.м.

Щодо вимоги позивача ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні квартирою № 48 у будинку № 3/1 по вул. Котляревського в м. Суми суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_1 не довів, що відповідач ОСОБА_2 змінивши у вхідних дверях спірної квартири замки, порушила його права власника та що йому створені перешкоди для користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п. 48 Постанови пленуму ВССУ № 10 від 17.10.14 р., витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається з угоди про надання правової допомоги № 10/2 від 07.10.2016 р. укладеної між адвокатом ОСОБА_7 (Виконавець) та позивачем ОСОБА_1 (Замовник), Замовник зобовязаний, зокрема, прийняти від Виконавця виконану роботу, підписавши відповідний акт виконаних робіт та в термін не пізніше 3-х діб сплатити Виконавцю гонорар згідно ч. 3 п. 1 даної Угоди.

Однак у матеріалах справи відсутній відповідний акт виконаних робіт.

Згідно ч. 2 Угоди про надання правової допомоги № 10/2 від 07.10.2016 р. Замовник доручає, а Виконавець зобовязується підготувати позовну заяву про визнання права на частку у спільному сумісному майні подружжя та прийняти участь як представник Замовника при розгляді даної заяви в суді з наданням Виконавцю всіх прав, передбачених ст.ст. 27, 31 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги; така особа має право: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні; така особа допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до п. 11 розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», особа, яка надає правову допомогу, не є особою, яка бере участь у справі, а належить до інших учасників цивільного процесу, тому вона не може замінювати в процесі особу, якій надає правову допомогу, та бути її представником, і в ході розгляду справи має лише ті права, які зазначені в частині другій статті 56 ЦПК.

При розгляді справи у суді позивач ОСОБА_1 не заявляв клопотання про допуск представника ОСОБА_7 до участі у справі у якості особи, який надає правову допомогу.

Отже ОСОБА_7 фактично приймав участь при розгляді цієї справи в якості представника вартість послуг якого відповідно до чинного законодавства не можуть бути стягнені з відповідача ОСОБА_2

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення частки у спільному сумісному майні подружжя та зобовязання не чинити перешкод у користуванні спільним майном задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_3.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд міста Суми шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.М. Алфьоров