Номер провадження: 22-ц/785/6335/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Колесніков Г. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Колеснікова Г.Я.,

суддів - Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря Сібової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_2, третя особа: Одеська міська рада, про зобов'язання привести самочинне реконструйоване домоволодіння до попереднього стану, за апеляційною скаргою Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 24 травня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2008 року Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради (далі- Малиновська РА, райадміністрація) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зобов'язання привести самовільно реконструйовані приміщення будинку до попереднього стану, знести самовільно прибудовані та надбудовані приміщення та самовільно зведені будівлі.

Зазначала, що відповідач, що мешкає за адресою: м.Одеса, вул.Корнюшина, 17, самовільно без відповідних дозвільних документів реконструював житловий будинок та самовільно:

-звів прибудови а1 ,а2 ,а- 60%, що складаються з наступних приміщень: 1-3 коридор 1.8 кв.м.; 2-3 ванна кімната 3.1 кв.м.; 2-4 комора 4.3 кв.м.; 2-5 житлова кімната 10.9 кв.м.; 2-6 коридор 7.8 кв.м.; 2-7 кухня 8.3 кв.м.: 2-8 котельна 3.2 кв.м.; 3-1 кухня 15.3 кв.м.;

-переобладнав приміщення 1-2 7,1 кв.м. із коридору; 2-1 12.5 кв.м. із веранди; 2-2 14.4 кв.м. із кухні в житлові кімнати;

-надбудував другий поверх;

-збудував приміщення: сараї за літ. «Г» 5,9 кв.м.. «Н» 9.5 кв.м., «О» 15.7 кв.м.. «Ф» 17.4 кв.м.; навіси за літ. «Д» 2.4 кв.м., «З» 2,3 кв.м., «П» 5.9 кв.м., «Р» 1.9 кв.м.; душові заліт. «Е» 1.1 кв.м., «К» 1.0 кв.м.; вбиральні за літ. «Ж», «Л»; літні кухні заліт. «М» 17,3 кв.м., «С» 15.1 кв.м. гараж літ. «Т» 13.6 кв.м., котельна літ. «Ч» 2.7 кв.м.

Посилаючись на зазначені обставини позивач просив задовольнити його вимоги (т.1а.с.3-6).

У січні 2009 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (до шлюбу ОСОБА_5). яким на праві спільної часткової власності належить житловий будинок №17 по вул. Корнюшина в м.Одесі звернулися до Малиновської РА із зустрічним позовом про визнання права власності на 47/81 та 34/81 частин вказаного будинку відповідно.

Зазначали, що рішенням Одеської міської ради депутатов трудящих №362 від 05 травня 1955 року за ОСОБА_6 була закріплена земельна ділянка площею 0.1026 га. розташована по вул.6-й Степній (нині вул.Корнюшина) в м.Одесі, на якій остання побудувала жилий будинок та господарські споруди, які 20 серпня 1959 року подарувала їх матері ОСОБА_7

Згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого 23 жовтня 1962 року після смерті їх матері ОСОБА_7, їх батько ОСОБА_8 та вони стали співвласниками вказаного будинку (по 1/3 частини кожний).

В 70-х роках батько зробив перебудову будинку. Рішенням виконкому Малиновської районної ради народних депутатів №147 від 18 березня 1983 року збережено для користування прибудову «а», вбиральні за літ. «JЛ», «Ж», душову за літ. «Е», «К», сараї за літ. «Г», «О», «Н», літні кухні за літ. «С», «М».

В 90-х роках вони з батьком перебудували будинок та добудували 2-й поверх.

Після смерті батька, яка настала 30 грудня 2002 року. ОСОБА_3 успадкував за заповітом 2/3 частки майна ОСОБА_9, а ОСОБА_4 1/3 частку майна.

На підставі договору дарування ОСОБА_10 подарувала ОСОБА_9 2/27 частин житлового будинку по вул. Корнюшина,17.

На теперішній час частка у ОСОБА_11 становить 47/81 часток житлового будинку та складається з:

-житлового будинку літ. «Е», загальною площею 107,3 кв.м.. житловою площею 56.1кв.м.(кв.№3);

-кв. №2 загальною площею 35,7 кв.м. житловою площею 20.4 кв.м.

Частка у ОСОБА_4 становить 34/81 часток житлового будинку та складається з кв.№1 загальною площею 71.6 кв.м. житловою площею 44.9 кв.м.

Посилаючись на ст.ст. 356,375,392 ЦК України позивачі за зустрічним позовом просили визнати право власності за:

- ОСОБА_12 на 47/81 частин домоволодіння;

- ОСОБА_4 на 34/81 частин домоволодіння (т.1а.с.31-32).

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 21 червня 2011 року позов Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_2 залишено без розгляду (т.1 а.с.118).

Заочним рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 21 червня 2011 року позов ОСОБА_2 та ОСОБА_4 задоволено в повному обсязі (т.1 а.с.121-122).

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 27 лютого 2013 року заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку (т.1 а.с.135).

Після скасування заочного рішення Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради весною 2013 року звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про зобов'язання привести самочинне реконструйоване у 2008 році домоволодіння №17 по вул.Корнюшина в м.Одесі до попереднього стану, згідно із технічною документацією на будинок, шляхом знесення двоповерхової прибудови загальною площею 80 кв.м. на підставі ч.7 ст.376 ЦК України, Закону України «Про основи містобудування», Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Положення про Малиновську районну адміністрацію Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 28 лютого 2011 року №384-VI (т.1 а.с.140-143).

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 14 травня 2014 року позов ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради про визнання права власності залишено без розгляду (т.1 а.с.171).

У той же день, ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси до участі у справі за позовом Малиновської РА до ОСОБА_2 залучено Одеську міську раду в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог (т.1 а.с.172).

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 24 травня 2016 року у задоволенні позову Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_2 про зобов'язання привести самочинне реконструйоване домоволодіння до попереднього стану відмовлено (т.1 а.с.224-228).

В апеляційній скарзі Малиновської РА просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Неправильність рішення суду обгрунтувано порушенням ним норм матеріального та процесуального права (т.1 а.с.234).

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін та відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Вирішуючи спір суд першої інстанції виходив з того, що спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Однак з таким висновком суду погодитися не можна.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Одеської міської Ради депутатів трудящих за № 362 від 05 травня 1955 року за ОСОБА_6 було закріплено земельну ділянку площею 0,1026 га, розташовану по вул.6-й Степній в м.Одесі, на якій вона побудувала будинок та господарські споруди, який належним чином був зареєстрований в МБТІ. 20 серпня 1959 року ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_7 (матері відповідача ОСОБА_2А.) будинок №17 по вул.6-й Степній (нині вул.Корнюшина) в м.Одесі на підставі нотаріально посвідченого договору дарування.

Після смерті ОСОБА_7Ф, яка настала 12 квітня 1962 року, її чоловік ОСОБА_8 та діти ОСОБА_3 та ОСОБА_13 успадкували по 1/3 частки вказаного домоволодіння кожний.

В 70 -десятих роках ОСОБА_8Ф зробив перебудову будинку та рішенням № 147 від 18.03.83 року виконком Малиновської районної Ради народних депутатів зберіг в будинку по вул.6-й Степній, 17-а для користування прибудову «а», вбиральню літ. «Л», «Ж»,душ літ. «Є», «К», сараї літ. «Г», «О», «Н», літні кухні «С», «М». У 90 -ті роки вищевказані співвласники перебудували будинок та добудували 2-й поверх.

30 грудня 2002 року ОСОБА_8 помер.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом спадкоємцями майна ОСОБА_9 є в 2/3 частках ОСОБА_3, в 1/3 частці ОСОБА_14 (до шлюбу ОСОБА_13А.). На підставі договору дарування від 27 серпня 2003 року ОСОБА_10 подарувала ОСОБА_2А2/27 частин житлового будинку, що знаходиться в м.Одесі по Корнюшина, 17.

На теперішній час у ОСОБА_2 47/81, а у ОСОБА_14 - 34/81 часток житлового будинку з надвірними спорудами.

Частка в якій проживає на цей час ОСОБА_3 (кв.№ 3) складається з житлового будинку літ. «Е», загальною площею 107.3 кв.м., житлової площі 56,1 кв.м., та (кв.№2), яка складає 35,7 кв.м., житлової площі 20.4 кв.м.

Частка в якій проживає ОСОБА_14А.(кв.№1) складає 71.6 кв.м. загальної площі, 44,9 житлової площі.

Апеляційним судом встановлено, що припис заступника голови Малиновської райадміністрації від 15 лютого 2008 року про надання проектно-правових документів на самочинну реконструкцію будинку та можливого знесення домоволодіння у передбаченому законом порядку були залишені ОСОБА_3 без реагування (т.1а.с.10).

Припис начальника відділу ЖКГ та благоустрію західної території району від 25 березня 2008 року про припинення самовільного будівництва відповідачем виконаний не був (т.1а.с.11).

Службовою запискою начальника відділу ЖКГ та благоустрію західної території району від 24 липня 2008 року встановлено, що ОСОБА_3 проводиться реконструкція частини домоволодіння з будівлею 2-го поверху та відносно нього складено адміністративний протокол (т.1а.с.9).

Згідно з актом обстеження від 18 листопада 2008 року ОСОБА_12Абез відповідного дозволу здійснив самочинну реконструкцію будинку.

Враховуючи зазначене, весною 2013 року позивач повторно звернувся до суду із вимогою про знесення самочинно збудованого нерухомого майна.

Проте, вирішуючи питання про прийняття позовної заяви райадміністрації до розгляду, суд першої інстанції мав зясувати юрисдикційність спору суду загальної юрисдикції.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За змістом ч.ч.4 та 7 ст.376 ЦК України, залежно від ознак самочинного будівництва, зазначені в цих частинах особи можуть вимагати від особи, яка здійснила самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об'єкта або проведення його перебудови власними силами або за її рахунок, приведення земельної ділянки у попередній стан або відшкодування витрат.

З урахуванням змісту вищевказаної правової норми в поєднанні з положеннями ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.

Зазначені положення узгоджуються з нормами ст.ст. 3, 15, 16 ЦК України та ст.3 ЦПК України.

Вирішуючи спори про знесення самочинно збудованого нерухомого майна, де позов заявлений суб'єктом владних повноважень на виконання владних управлінських функцій зі здійснення контролю, у зв'язку з порушенням забудовником вимог законодавства з питань будівництва ( ч.7 ст. 376 ЦК України), суду слід було перевірити, чи не є відносини між сторонами публічно-правовими та чи підлягає зазначений спір вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 17 грудня 2014 року № 6-137цс14, яка, відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів України.

Проте, розглянувши спір у порядку цивільного судочинства, суд першої інстанції залишив поза увагою, що позивач - райадміністрація - звернулася до суду як суб'єкт владних повноважень на виконання владних управлінських функцій зі здійснення контролю у сфері містобудування у зв'язку з порушенням забудовником вимог законодавства з питань будівництва та містобудування.

Так, відповідно до положень ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Аналогічна норма закріплена у ст. 14 Закону України «Про основи містобудування» відповідно до якої до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належать, зокрема, забезпечення в установленому законом порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації під час планування та забудови відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації та проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоду навколишньому природному середовищу.

Крім того, ст.7 Закону України «Про основи містобудування» визначено, що державне регулювання у сфері містобудування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Пунктом 3.2.7. Положення про Малиновську районну адміністрацію Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 28 лютого 2011 року №384-VI, до компетенції райадміністрації у галузі будівництва, крім іншого, належить:

-здійснення контролю за недопущенням самовільного будівництва у районі;

-звернення до суду з позовами про знесення (приведення до попереднього

стану) обєктів самочинного будівництва (реконструкції) т.2 а.с.31-45.

Аналогічні повноваження райадміністрації передбачені й пунктом 3.2.8. нової редакції Положення про Малиновську районну адміністрацію Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 13 лютого 2014 року №4584- VI (т.1а.с.241-249).

Відповідно до частини 1 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Таким чином, суд не врахував, що відносини між сторонами є публічно-правовими, а тому зазначений спір не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи те, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених ч.1ст.310, ч.1 ст.205 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3, 4 ч. 1 ст.309, ст.ст. 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 24 травня 2016 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_2, третя особа: Одеська міська рада, про зобов'язання привести самочинне реконструйоване домоволодіння до попереднього стану закрити.

Роз'яснити Малиновській районній адміністрації Одеської міської ради, що вона має право в порядку, визначеному ч. 3 ст.6 КАС України, звернутися із позовною заявою до адміністративного суду, якщо вважає, що діями ОСОБА_2порушено її права чи інтереси.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_15