Справа № 344/9523/16-ц
Провадження № 2/344/4235/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2016 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Мічути Т.Б.

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особою, яка втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

28 липня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особою, яка втратила право користування житловим приміщенням. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що є власником квартири АДРЕСА_1. Разом з нею у даній квартири зареєстрована дочка її подружки ОСОБА_2, яку позивач прописала у даній квартирі у 2008 році. Відповідач близько пяти років назад виїхала з квартири за невідомою адресою, не знялася з реєстрації місця проживання, особистих її речей у квартирі не має. За таких обставин позивач просить визнати ОСОБА_2 особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно частини першої статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Керуючись статтями 77, 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній даних і доказів, так як у суду є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а позивач не заперечує проти такого розгляду.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що є подружкою дочки позивача по даній справі. Позивач зареєструвала ОСОБА_4 України своїй квартирі, проте вона її ніколи там не бачила.

Свідок ОСОБА_5, допитана у судовому засіданні, суду пояснила, що є сусідом позивача більше 20 років, оскільки проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Спочатку відповідач жила саме у неї приблизно один рік. Згодом позивач зареєструвала відповідача у своїй квартирі, але вже більше пяти-восьми років відповідач там не проживає.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 4-6).

Згідно довідки про склад сімї, будинкової книги, у квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2 (а.с. 7-10).

Позивач здійснює оплату комунальних послуг (а.с. 11-13).

Відповідно до частини першої статті 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців.

Стаття 72 Житлового кодексу України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У відповідності з положеннями статті 405 Цивільного кодексу України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Позивач заперечила наявність іншої домовленості між нею та відповідачем стосовно обставин права користування спірним житлом.

За таких обставин суд вважає доведеними доводи позивача про те, що відсутність відповідача має постійний характер, підстави для визнання причин відсутності відповідача поважними відсутні, тому відповідача ОСОБА_2 необхідно визнати особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 71, 72 Житлового кодексу України, статті 405 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 3, 4, 6, 7, 10, 57-60, 77, 169, 197, 209, 212-214, 218, 222-233, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2.

Заочне рішення може бути переглянуто Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Вступна та резолютивна частини рішення складені, підписані у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 15 листопада 2016 року.

Повний текст рішення суду складений 17 листопада 2016 року.

Суддя Л.В. Мелещенко