Справа № 529/543/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Новака Д. І.

при секретарі Бурлига Н. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка вказує на те, що 25 лютого 2013 року вона позичила відповідачці грошові кошти у розмірі 6750 грн. 00 коп., які остання зобов'язувалася повернути за наявності коштів.

Вказує, що у травні 2015 року вона звернулася до відповідачки з вимогою про повернення боргу, але ОСОБА_2 відмовилася виконати договірні зобов'язання, посилаючись на відсутність коштів. Позивачка зазначає, що 25 травня 2015 року відповідачка в присутності свідків власноручно написала відповідну розписку в якій зобов'язалася повернути позивачці вказаний борг у сумі 6750,00 грн. до 01 травня 2016 року.

Вказаючи на те, що відповідачка до цього часу борг не повернула, позивачка звернулася з позовом до суду і просить стягти з відповідачки на її користь вказану суму боргу та понесені витрати по сплаті судового збору.

У судове засідання сторони не з'явились, а у своїх письмових заявах до суду просили розглянути справу без їх участі.

При цьому позивачка вказала, що позовні вимоги вона підтримує, а відповідачка у своїй заяві зазначила, що позов вона визнає у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 травня 2015 року між сторонами був укладений договір позики, що підтверджується дослідженою судом власноручною розпискою відповідачки, копія якої мається в матеріалах справи.

Згідно ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Згідно вказаної вище розписки 25 лютого 2013 року позивачка передала, а відповідачка прийняла від неї грошові кошти в сумі 6750 грн. 00 коп., які зобов'язалася повернути до 01 травня 2016 року.

Як встановлено при розгляді справи, після укладення договору позики відповідачка ОСОБА_2 боргу позивачці взагалі не розпочала погашати і до цього часу не повернула.

У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві кошти у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором.

Сама відповідачка у своїй письмовій заяві до суду позов визнала повністю.

Приймаючи до уваги те, що як відповідачка ОСОБА_2 не виконує своїх зобовязань за договором позики, суд вважає необхідним позовні вимоги задоволити та стягти з відповідачки на користь позивачки заборгованість за договором позики.

У відповідності до положень ст. 88 ч. 1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Як вбачається із доданої до матеріалів позову квитанції, позивачка при подачі позову до суду сплатила судовий збір у розмірі 551 грн. 21 коп., який підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки.

Таким чином суд вважає за необхідне у повному обсязі задоволити позовні вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 130 ч. 4, 174, 212, 213 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 6750 /шість тисяч сімсот п'ятдесят/ грн. 00 коп. та судові витрати по справі у розмірі 551 /п'ятсот п'ятдесят одну/ грн. 21 коп., а всього 7301 /сім тисяч триста одну/ грн. 21 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: