Справа № 495/1120/16-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

11 травня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої судді: Чебан Н.В.

при секретарі :Ткаченко О.М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася 16 лютого 2016 року до суду з позовом до Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ії батько ОСОБА_2, після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку АДРЕСА_1, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, виданим 25.02.2003 року Маразліївською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, але той факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_2 був виданий після його смерті, унеможливлює прийняття спадщини позивачем в нотаріальному порядку. Позивач зазначає, що інших спадкоємців немає. У зв'язку з чим позивач просить суд: встановити факт належності ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року земельної ділянки АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, а саме на 1/2 частку земельної ділянки АДРЕСА_1 .

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи наявна заява, згідно якої виконавчий комітет Маразліївської сільської ради згоден з позовними вимогами, просить розглянути у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданого відділом РАГС Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області. (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 являється донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 11).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, вбачається, що ОСОБА_3 зареєструвала шлюб зі ОСОБА_5, відповідно до якого позивачу було присвоєно прізвище ОСОБА_5. (а.с.12).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2, ОСОБА_1 зареєструвала шлюб із ОСОБА_7, після заключення шлюбу позивачу присвоєно прізвище ОСОБА_1. (а.с.13).

Із матеріалів справи вбачається, що державним нотаріусом Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області, було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_2 на земельну ділянку АДРЕСА_1, на підставі того, що правовстановлюючий документ на вищевказану земельну ділянку, а саме державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданий Маразліївською сільською радою 25 лютого 2003 року , був виданий після смерті спадкодавця. (а.с. 18-19).

Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин діяв Цивільний кодекс Української РСР від 18 липня 1963 року (надалі -ЦК України 1963р.), то до спірних правовідносин слід застосовувати норми вказаного Закону.

За змістом статті 524 ЦК Української РСР, який був чинним на час смерті ОСОБА_2 спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Отже, спадкоємством вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) у порядку, передбаченому статтями 529 - 535 ЦК Української РСР.

Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права, так і обов'язки. До майнових прав належить, зокрема, право власності.

Відповідно до статті 86 ЦК Української РСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Право власності на земельну ділянку набувається в порядку, який існував на час його виникнення.

У 2002 році питання набуття права власності на земельну ділянку регулювались Земельним кодексом в редакції з 1 січня 2002 року.

У відповідності до ч.1 ст.125 ЗК України , право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Проте, на вищевказане майно (земельна ділянка площею 4,41га),за життя ОСОБА_2 не були отримані правоустановчі документи, за ним право власності не зареєстроване.

18.08.2002р. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а отже в момент смерті втратив правосуб'єктність, що включає в себе цивільну правоздатність - здатність мати цивільні права та обов'язки (ст. 9 ч.1 ЦК України 1963 року), та дієздатність - усвідомлювати значення своїх дій та можливість керувати ними.

Із матеріалів справи вбачається, що державний акт на земельну ділянку площею 4,41 га, що розташована на АДРЕСА_2 виданий 25.02.2003 року, після смерті ОСОБА_2, а отже, земельна ділянка площею 4,41 га, що розташована на АДРЕСА_2 не є спадковим майном і не спадкується за померлим, так як на день смерті право власності ОСОБА_2 на вищевказане майно не набув.

Закон не передбачає встановлення судом фактів належності нерухомого майна за померлими особами, що має місце в даному випадку.

Таким чином, судом встановлено, що при житті спадкодавець ОСОБА_2 у встановленому законом порядку не набув права власності на спірну земельну ділянку, а тому за таких обставин до складу спадщини вищевказане майно не входить, в зв'язку з чим позовні вимоги є безпідставними.

На підставі викладеного, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу Україн

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили через десять днів з моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.В.Чебан