Справа № 460/4380/15-ц
Провадження №2/460/484/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2016 року

Яворівський районний суд Львівської області

в складі головуючого судді: Гоцко В.І.,

при секретарі: Охримчук І.С.,

з участю позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

відповідача: ОСОБА_3,

представників відповідача: ОСОБА_4

та ОСОБА_5,

розглявши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя покликаючись на те, що 18 листопада 2006 року, він уклав шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у Новояворівській міській раді Яворівського району Львівської області.

Від спільного подружнього життя у них народилась одна дитина: дочка - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Не зважаючи на те, що особисті відносини між ними істотно погіршилися, вони надалі перебувають у зареєстрованому шлюбі.

За час шлюбу, на підставі договору відчуження майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва житлового призначення від 07 грудня 2010 року та додатків до даного договору за №1 та за №2, за спільні кошти ними було набуто нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1. Право власності на вказане нерухоме майно було зареєстровано на відповідача ОСОБА_3

Згідно із ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми. хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Він, як позивач, бажає реалізувати передбачене сімейним законом своє право на поділ згаданої квартири, що належить йому та відповідачу на праві спільної сумісної власності, так як шлюб між ними на межі розірвання, а відповідач обмежує його у повноцінній реалізації належних йому прав, зокрема, не дає своєї добровільної згоди на реєстрацію його місця проживання за адресою знаходження вказаної квартири.

Згідно ст.63 Сімейного Кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст.69 Сімейного Кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною 1 статті 70 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Просить суд постановити рішення про розподіл між ним та відповідачем ОСОБА_3 спільного майна, виділивши йому у власність 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, а також просить виділити відповідачу ОСОБА_3 у власність 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, визнавши за ним та відповідачем право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, в рахунок розподілу спільного майна подружжя.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги, дав пояснення аналогічні викладеним в заяві, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні теж підтримав позовні вимоги позивача ОСОБА_1, додатково пояснивши при цьому, що відповідно до вимог закону, у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, а тому просить розділити спірне майно подружжя порівну.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі і не заперечує щодо їх задоволення.

Представники відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в судовому засіданні теж визнали позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про розподіл між сторонами квартири АДРЕСА_1 і не заперечують про їх задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити повністю, з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено документально, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрували шлюб 18 листопада 2006 року, про що у Новояворівській міській раді Яворівського району Львівської області, було зроблено відповідний актовий запис за №269.

Від спільного подружнього життя сторони мають одну дитину: дочку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно копії договору відчуження майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва житлового призначення, укладений між ТзОВ "Балмікс", в особі директора ОСОБА_7 та ОСОБА_3, сторони уклали цей договір згідно якого, первинний власник зобов'язується передати у власність нового власника, а новий власник зобов'язується прийняти майнові права, що належать первинному власнику на об'єкт незавершеного будівництва житлового призначення, вимоги щодо якісних та кількісних характеристик і сплати грошової суми.

Згідно копії акту прийому-передачі квартири від 30 грудня 2010 року, ТзОВ "Балмікс" передає, а ОСОБА_3 приймає одну двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1. Квартира, що передається, сторонами оглянута, жодних претензій у ОСОБА_3, щодо стану та якості квартири, немає.

З копії Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02 березня 2011 року вбачається, що ОСОБА_3 на праві приватної власності, в цілому, належить квартира АДРЕСА_1, загальною площею 51.6 кв.м.

Копія технічного паспорта квартири АДРЕСА_1, характеризує технічний стан цього жилого приміщення.

Згідно ст.71 Сімейного Кодексу України, майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Оцінюючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що так як сторони, на даний час, проживають окремо, тому виникла потреба у розподілі їхнього спільного майна, в тому числі і квартири. Квартира є неподільною річчю, побудована за типовим проектом, з розрахунку на одну сім»ю і, враховуючи той факт, що спільне подальше проживання сторін в одному житлі є неможливим, тому позивачу ОСОБА_1 слід виділити у власність 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, виділивши також ОСОБА_3 у власність 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, а також визнати за позивачем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та визнати за відповідачем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, ст.ст.60, 63, 68-71 Сімейного Кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Виділити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у власність 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Виділити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у власність 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

На рішення може бути подана апеляційна скарга про оскарження рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Львівської області через Яворівський районний суд Львівської області.

Рішення виготовлене в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: Гоцко В.І.