Справа № 545/3000/15-ц
Провадження № 2/545/89/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2016 р. м. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Цибізова С.А.,

при секретарі Ісай М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином,-

встановив:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок скоєння злочину.

Позовні вимоги мотивовано тим, що в ніч 26 серпня 2012 року ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного спяніння, діючи умисно, проник на територію домоволодіння в с. Терешки, вул. Леніна,8 Полтавського району і незаконно заволодів належним ОСОБА_1 автомобілем НОМЕР_1. Використовуючи автомобіль на власний розсуд відповідач спричинив йому технічні пошкодження. Вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 15.11.2012 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.289 ч.2 КК України та призначено покарання у вигляді пяти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком три роки. Використовуючи автомобіль на власний розсуд відповідач завдав йому технічні пошкодження переднього бамперу, переднього правого та переднього лівого крила автомобіля, передніх лівих дверей, заднього бамперу, зеркала наружного правого, диску, колеса переднього правого, фари передньої лівої. Вартість ремонтних робіт з підготовкою та покраскою запасних частин станом на 24.09.2012 року становить 5 тисяч гривен. Вартість запасних частин та розхідних матеріалів, що підлягали заміні становить: краски, фари передньої, крила переднього, бамперу переднього, направляючої бампера, шини 16015.20 грн., а всього вартість відновлювального ремонту пошкоджень автомобіля спричинених з вини відповідача станом на 24.09.2012 року по рахунку фактурі ФО-П ОСОБА_3 становить 21015.20 грн. Вартість ремонтних робіт автомобіля сплачені позивачем, що підтверджується приходним касовим ордером №36 від 24.09.12 року ФОП ОСОБА_3 Внаслідок злочину позивачу заподіяно моральні страждання, які полягають в тому, що викравши належне йому майно відповідач змусив пережити ОСОБА_1 нервове напруження За вказаних обставин позивач просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у сумі 21015,20 грн., моральну шкоду у сумі 5000 грн.

В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги не визнав. Вважав вартість ремонту значно завищеною.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа

зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

Статтями 1166, 1167 ЦК України встановлено, що майнова та моральна шкода, завдані неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 15.11.2012 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.289 ч.2 КК України та призначено покарання у вигляді пяти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком три роки. Вироком встановлено, що ОСОБА_2 в ніч з 25-26 серпня 2012 року перебуваючи в стані алкогольного спяніння, проник на територію домоволодіння в с. Терешки, вул. Леніна,8 Полтавського району і незаконно заволодів належним ОСОБА_1 автомобілем НОМЕР_1. При цьому, не маючи дозволу власника гр. ОСОБА_2 користувався автомобілем на власний розсуд в результаті пошкодив останній, спричинивши збитку на суму 21997,27 грн.

Згідно ч.4 ст.61 ЦПК, вирок суду у кримінальному провадженні, що набрав законної сили,є обовязковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Аналізуючи зазначену норму закону в Постанові Пленуму Верховного Суду України, від 18.12.2009, № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" Верховний Суд України зазначив, що розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Отже суд вважає таким, що не підлягає доведенню факт винних дій відповідача .

Як вбачається, з вироку та протоколу огляду від 26.08.2012 року із доданою до нього фото таблицею автомобіль «МАЗДА-6» було пошкоджено внаслідок винних дій ОСОБА_2

Суд вважає, що рахунку-фактура ФО-П ОСОБА_3 на виконання ремонтних робіт в автомобілі на суму 21015.20грн та приходно-касовий ордер №36 від 24.09.12 не доводить розміру дійсної шкоди завданої ремонтом автомобіля. Так позивачем не надано документів на підтвердження здійснення фактичного ремонту автомобіля, зокрема актів виконаних робіт із зазначенням їх характеру, обсягу та вартості. Не обґрунтовано, необхідності проведення всіх робіт, що визначені в рахунку фактурі та що такі роботи були повязані саме з діями відповідача.

Проте, згідно матеріалів кримінальної справи №1625/4542/15 (провадження №1-1625/306/12), а саме незалежної оцінки визначення вартості матеріального збитку автомобіля НОМЕР_1, загальна вартість відновлення складає 17994,42 грн. (а.с.57).

Судом розяснювалось сторонам положення ст.143 ЦПК України та можливість звернення до суду з клопотаннями щодо проведення судових експертиз для встановлення вартості пошкодженого майна, проте сторони такі клопотання не заявляли.

За таких обставин суд розглядає справу за наявними матеріалами та вважає належним та допустимим доказом розміру завданої позивачу шкоди на проведення відновлювального ремонту транспортного засобу висновок незалежної оцінки визначення вартості матеріального збитку автомобілю згідно якого вартість відновлювального ремонту без ПДВ складала 17994,42грн.

При цьому позивач просив стягнути з відповідача саме вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ. Вимоги щодо стягнення втрати товарної вартості автомобіля в позові не заявлялись.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог.

За таких обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягає матеріальна шкода у розмірі 17994,42 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких

фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до розяснень, даних в п.5 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Наявність у ОСОБА_1 моральних страждань у суду сумніву не викликає, оскільки внаслідок протиправної поведінки відповідача, що спричинило пошкодження майна позивача, останній переніс душевні стражлання.

Разом з тим, суд вважає вимоги про стягнення моральної шкоди завищеними. Визначаючи суму моральної шкоди, суд виходить із принципів розумності та справедливості та вважає достатнім стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 500 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 17994,42 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 500 грн.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57 61, 88, 213 215, 218 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 до ОСОБА_1 17994,42 грн. матеріальної шкоди та 500 грн. моральної шкоди.

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_4