Провадження №2/760/4120/16
В справі № 760/8810/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Носачова А.К.

представника позивачів - ОСОБА_1

відповідача 1- ОСОБА_2

відповідача 2 - ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розподіл будинку, виділення квартири в окреме домоволодіння, визнання квартири окремим домоволодінням та визнання права власності на окреме домоволодіння, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивачі в травні 2016 року звернулися до суду з позовом і просять:

- поділити в натурі одноповерховий зблокований житловий будинок АДРЕСА_5

-виділити в окреме домоволодіння квартиру №2 будинку, яка складається з: коридору площею 6,7 кв.м., кухні площею 7,8 кв.м., санвузла площею 2,0 кв.м., житлової кімнати площею 19,9 кв.м., житлової кімнати площею 10, 6 кв.м., а також підвалу до квартири №2, який складається з: коридору площею 7,7 кв.м., санвузла площею 1, 7 кв.м., погребу площею 7,9 кв.м., разом з господарськими спорудами: літня кухня під літ.»Б», гараж під літ.»Г», гараж під літ.»Д», сарай під літ.»Е».

-визнати квартиру АДРЕСА_1 разом з господарськими спорудами: літня кухня під літ.»Б», гараж під літ.»Г», гараж під літ.»Д», сарай під літ.»Е» окрмим домоволодінням;

-визнати за кожним з них право власності на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1

В вересні 2016 року представник позивачів зменшив розмір позовних вимог і просить визнати за позивачами право власності на окреме домоволодіння - квартиру АДРЕСА_1 разом з господарськими спорудами: літня кухня під літ.»Б», гараж під літ.»Г», гараж під літ.»Д», сарай під літ.»Е»в рівних частках .

Посилаються в позові на те, що їм на праві власності у рівних частках належить квартира АДРЕСА_1

Відповідачам та померлій ОСОБА_8 належить на праві власності у рівних частках квартира №1 у зазначеному будинку.

Після смерті ОСОБА_8 її частку в квартирі успадкувала її донька - відповідачка ОСОБА_3, яка є її єдиною спадкоємицею.

Спірний житловий будинок за проектною документацією є двоквартирним зблокованим житловим будинком.

З метою раціонального користування будинком, реалізації свого права власності, вважають за необхідне змінити статусу одноповерхового двоквартирного зблокованого житлового та визначити його статус як індивідуального (садибного типу) житлового будинку, поділити будинок в натурі, визнати квартиру №2 окремим домовоодінням та визнати за ними право власності на нього в рівних частках.

Відповідачі в судовому засіданні позов визнали. В подальшому, після оголошеної в справі перерви подали до суду заяви, якими просять розглядати справу в їх відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Як вбачається з технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1/, будинок є садибним /індивідуальний/ житловим будинком, який складається з 2-х (двох) квартир, які мають окремі, не пов'язані між собою, вхідні двері у відповідні квартири.

Відповідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності

Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

В пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз»яснено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Судом встановлено, що позивачі відповідно до Свідоцтва про право власності, виданого відділом приватизації державного житла Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації від 25 січня 2008 року НОМЕР_1, яке зареєстроване в Київському міському технічному бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна 25 березня 2008 року НОМЕР_2, належить на праві власності в рівних частках квартира АДРЕСА_1

Відповідачам та ОСОБА_8 на підставі Свідоцтва про право власності, виданого відділом приватизації державного житла Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації від 01 жовтня 2004 року НОМЕР_3, яке зареєстроване в Київському міському технічному бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна 20 жовтня 2004 року № НОМЕР_4, належить на праві власності у рівних частках квартира АДРЕСА_1

/а.с.22 - 23 /

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8 померла.

Відповідачка ОСОБА_3 суду пояснила, що ОСОБА_8 її мати, після смерті якої вона є її єдиною спадкоємицею.

Після смерті матері вона в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини не зверталася і на даний час вирішує питання оформлення спадщини.

/а. с.51-52/

Відповідно до п. 3.21 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, відповідачка ОСОБА_3 вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_8

Відповідно до ст.380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Згідно з ч.1 ст.381 садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.

За змістом до ст.382 ЦК України квартира є об'єктом права власності.

Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Власникам квартир у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Тобто, такий режим означає, що співвласники володіють та користуються цим майном сумісно.

Відповідно до технічного паспорта від 12 квітня 2016 року квартира №2 складається з: коридору площею 6,7 кв.м., кухні площею 7,8 кв.м., санвузла площею 2,0 кв.м., житлової кімнати площею 19,9 кв.м., житлової кімнати площею 10, 6 кв.м., а також підвалу до квартири №2, який складається з: коридору площею 7,7 кв.м., санвузла площею 1, 7 кв.м., погребу площею 7,9 кв.м., разом з господарськими спорудами: літня кухня під літ.»Б», гараж під літ.»Г», гараж під літ.»Д», сарай під літ.»Е».

Відповідно до ст. ст. 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 ЦК України.

Так частинами 1, 2 статті 183 ЦК України встановлено, що подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення.

За змістом п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За правилами ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 липня 2007 року за № 774/14041, об'єкти нерухомого майна, які підлягають технічній інвентаризації відповідно до Інструкції , а також єдині майнові комплекси, що належать на праві власності і розташовані на одній земельній ділянці, можуть бути поділені на самостійні об'єкти нерухомого майна.

Поділ спільного майна можливий за спільною згодою між усіма співвласниками, а у раз недосягнення спільної згоди між співвласниками про поділ спільного майна, поділ цього майна відбувається за рішенням суду.

В пунктах п.п.2.4,2.6 Інструкції зазначено, що поділ на самостійні об'єкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами, після цього готується Висновок щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна, який містить такі дані:

а) кому належить об'єкт нерухомого майна;

б) на підставі яких правовстановлювальних документів;

в) повну технічну характеристику об'єкта нерухомого майна;

г) фактичне користування будинками (приміщеннями), будівлями та спорудами між співвласниками;

ґ) який документ підтверджує право власності (користування) земельною ділянкою;

д) склад новоутворених об'єктів нерухомого майна і їх адреси;

е) пропозиції щодо можливих розмірів земельних ділянок, що закріплюються за новими (виділеними) об'єктами з урахуванням обмежень (обтяжень) на використання земельних ділянок відповідно до затвердженої містобудівної документації та земельного законодавства (варіанти поділу додаються).

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вихід в окреме домоволодіння та розподіл поштових адрес віднесено до компетенції органів місцевого самоврядування.

Вихід в окреме домоволодіння та поштова адреса присвоюється об'єктам нерухомості до їх місця розташування місцевими органами виконавчої влади за звернення зацікавленої особи.

Враховуючи, що домоволодіння АДРЕСА_1 /фактично розділено на дві частини, право власності сторін оформлено Свідоцтвами про право власності на відповідні частки в квартирах, власники яких кожний окремо та самостійно користуються ними, виходячи з власних потреб, а також згоду власників обох квартир, суд вважає вимоги позивачів обгрунтованими.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів.

Як зазначено вище, позивачі на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 25 січня 2008 року є власниками квартири АДРЕСА_1/ в рівних частках.

Вище суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивачів у частині розподілу будинку та виділ квартири №2 в окреме домоволодіння.

Правовий статус позивачів, як співвласників квартири, у такому випадку змінюється і в зв»язку з виділом квартири №2 в окреме домоволодіння позивачі набувають статусу співвласників домоволодіння в частках, які їм належали в праві власності на квартиру.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачів і в цій частині та визнання за ними в рівних частках права власності на окреме домоволодіння - квартиру №2 в одноповерховому двохквартирному зблокованому житловому будинку АДРЕСА_1/ в м. Києві разом з господарськими будівлями: літня кухня під літ.»Б», гараж під літ.»Г», гараж під літ.»Д», сарай під літ.»Е».

Керуючись ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст.15,16, ч.ч.1,2 ст.183, ст.317, ч.1 ст.319, ч.1 ст.321, 328, 355, ч.1 ст.356, 358, 361, 364, 367, 380, ч.1 ст.381, 382 ЦК України, ст.ст. 3,4,10, 11,57-60, 88, 209,212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Поділити в натурі одноповерховий двохквартирний зблокований житловий будинок АДРЕСА_1

Виділити в окреме домоволодіння квартиру №2, яка складається з: коридору площею 6,7 кв.м., кухні площею 7,8 кв.м., санвузла площею 2,0 кв.м., житлової кімнати площею 19,9 кв.м., житлової кімнати площею 10, 6 кв.м., а також підвалу до квартири №2, який складається з: коридору площею 7,7 кв.м., санвузла площею 1, 7 кв.м., погребу площею 7,9 кв.м., разом з господарськими спорудами: літня кухня під літ.»Б», гараж під літ.»Г», гараж під літ.»Д», сарай під літ.»Е».

Визнати окремим домоволодінням квартиру АДРЕСА_1 разом з господарськими спорудами: літня кухня під літ.»Б», гараж під літ.»Г», гараж під літ.»Д», сарай під літ.»Е».

Визнати за ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в рівних частках право власності на окреме домоволодіння - квартиру №2 в одноповерховому двохквартирному зблокованому житловому будинку АДРЕСА_1/ в м. Києві разом з господарськими будівлями: літня кухня під літ.»Б», гараж під літ.»Г», гараж під літ.»Д», сарай під літ.»Е».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя