У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 29 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта банк» (далі - ПАТ «Дельта банк») звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 19 липня 2007 року між акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» (далі - АКБ «ТАС-Комерцбанк»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сведбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк»), та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 0050/0707/88-154. За умовами укладеного договору банк зобов'язався надати ОСОБА_4 кредитні кошти у розмірі 76 тис. доларів США зі сплатою 12,5 % річних за користування кредитом з 19 липня 2007 року по 19 липня 2032 року. На виконання даного договору банк надав відповідачеві кредит, у розмірі та строки, що передбачені кредитним договором. 25 травня 2012 року ПАТ «Сведбанк» уклав з ПАТ «Дельта Банк» договір купівлі-продажу прав вимоги, за яким ПАТ «Сведбанк» відступив позивачу права вимоги до ОСОБА_4 за кредитним договором. Відповідач належним чином не виконує кредитні зобов'язання. Тому у ПАТ «Дельта Банк» виникло право вимагати від ОСОБА_4 дострокового повернення кредиту в розмірі 1 400 802 грн 75 коп., сплатити відсотків за користування кредитом в розмірі 427 823 грн, пеню в розмірі 58 659 грн 23 коп., 3 % річних від простроченої заборгованості по тілу в розмірі 705 грн 40 коп. та 3 % річних від простроченої заборгованості по відсоткам в розмірі 3 389 грн 35 коп.. Відповідач ухиляється від добровільного повернення коштів. ОСОБА_4 зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, щомісяця, через касу банку згідно із додатком № 1, що є невід'ємною частиною даного договору. Також сплачувати проценти за користування кредитом, які нараховуються виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту його повернення. Відповідно до п. 3.3 кредитного договору проценти за користування кредитом підлягають сплаті позичальником в період з 1 по 10 число включно за попередній місяць та на момент повернення кредиту на рахунок відсотків.

Станом на 6 липня 2015 року виникла прострочена заборгованість за кредитним договором № 0050/0707/88-154 у розмірі 1 891 380 грн 44 коп., яку позивач просив стягнути із відповідача.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 29 березня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 891 380 грн 44 коп., з яких: сума заборгованості за кредитом - 1 400 802 грн 75 коп.; сума заборгованості по відсоткам - 427 823 грн; пеня - 58 659 грн 23 коп., 3 % від простроченої заборгованості по тілу - 705 грн 40 коп., 3 % від простроченої заборгованості по відсотках - 3 389 грн 35 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суди першої та апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням положень ст. ст. 516, 526 ЦК України, дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Судами установлено, що 26 червня 2013 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, за яким ПАТ «Сведбанк» зобов'язався відступити позивачу права вимоги за кредитним договором ОСОБА_4 до боржника. Як вбачається з наданої копії акту прийому-передачі кредитних файлів, підписаний представником ПАТ «Сведбанк», на виконання п.4.2 договору купівлі-продажу прав вимоги від 25 травня 2012 року, продавець ПАТ «Сведбанк» підтверджує, що він вручив покупцю ПАТ «Дельта Банк», а покупець прийняв від продавця, належним чином укомплектовані кредитні файли кредитних договорів, серед яких, наявний кредитний договір ОСОБА_4 № 0050/0707/88-154.

Таким чином, суди дійшли правильного висновку про те, що права вимоги до відповідача за кредитним договором № 0050/0707/88-154 перейшли до ПАТ «Дельта Банк», при цьому відповідачем не спростовано розрахунку суми боргу.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 29 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П. Штелик