РІШЕННЯ

іменем України

15 листопада 2016 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю секретаря Іванової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

у с т а н о в и в:

04.10.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.07.2010 року (актовий запис №51) Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області та про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., прізвище після розірвання шлюбу не змінювати.

В обґрунтування позову зазначила, що 17.07.2010 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області; мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги, між ними склались неприязні стосунки, на даний час шлюбні відносини припинено і майже рік вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться.

За спільною згодою, неповнолітній син після розірвання шлюбу буде проживати з нею.

ОСОБА_2 офіційно не працевлаштований, інших утриманців не має.

Відповідач ОСОБА_2 висловив згоду сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1000 грн., однак не бажає надавати кошти у добровільному порядку, тому вона звернулась до суду з цим позовом.

Належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з'явилися.

Позивачка ОСОБА_1 подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 просив провести судовий розгляд за його відсутністю, позовні вимоги визнав у повному обсязі, про що також подав відповідну заяву.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Згідно свідоцтву про шлюб та копії свідоцтва про народження, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.07.2010 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 9, 10).

Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 (стаття 5), кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що позивачка ОСОБА_1 наполягала на розірванні шлюбу, при цьому, відповідач подав заяву про визнання позову у повному обсязі, подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам, в частині вимоги про розірвання шлюбу позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Сторонами не оспорювалися та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що неповнолітній син ОСОБА_4 перебуває на утриманні матері, а батько не надає допомоги на його утримання, хоча має змогу надавати таку допомогу в розмірі 1000 грн. щомісячно.

У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають суттєве значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити аліменти у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

У відповідністю з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи визнання відповідачем позову та наявність законних підстав для стягування з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, позовна заява ОСОБА_1 про стягування з відповідача на її користь коштів на утримання сина у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути 551 грн. 20 коп. на користь ОСОБА_1 на відшкодування понесених витрат по сплаті судового збору за вимогу про розірвання шлюбу, та 551 грн. 20 коп. в дохід Державного бюджету України судового збору за вимоги позову щодо стягування аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, ч. 4 ст. 174, 209, 212-215, 218, 224-226, 367 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (до шлюбу Хорунжа) ОСОБА_5, зареєстрований 17 липня 2010 року (актовий запис №51) Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області - розірвати.

Прізвища сторін після розірвання шлюбу залишити без змін.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, б. 40, кв. 24, ІПН НОМЕР_1, не працюючого, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі по 1000 (тисячі) грн., що підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 04.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 до Державного бюджету України судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

В частині стягування аліментів рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: