Справа № 305/1748/16-ц
Провадження по справі № 2/305/1165/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

17.11.2016 року. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді Тулик І.І.

за участі секретаря - Шемота М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кобилецько-Полянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Кобилецько-Полянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обгрунтування позову зазначено, що після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2., що засвідчено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 17.02.2015 року, виданим відділом ДРАЦС РС Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, та про що зроблено відповідний актовий запис про смерть у Книзі реєстрації актів про смерть за № 06 від 01.02.2003 року, залишилося спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_1. Будівництво вказаного житлового будинку здійснювалось відповідно до чинного на той час законодавства на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці, що підтверджується будівельним паспортом від 22.05.1980 року. Забудовником даного будинку була ОСОБА_2. Документом, що підтверджує належність забудовниці даного будинку є Свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах УРСР від 22.05.1980 року, видане на підставі рішення виконавчого комітету Рахівської районної Ради народних депутатів № 44 від 13.03.1980 року. Зазначений житловий будинок, який в минулому мав нумерацію: АДРЕСА_1, на даний час знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що засвідчено довідкою Кобилецько-Полянської селищної ради від 14.09.2016 р № 1687. Спадкодавець заповіту не залишила. Після смерті ОСОБА_2 зі спадкоємців першої черги залишився лише її син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, що засвідчено довідкою Кобилецько-Полянської селищної ради від 17.10.2016 р. № 1897, згідно якої він є єдиним сином покійної ОСОБА_2. Спадкоємець ОСОБА_1 прийняв спадщину за своєю покійною матір'ю, так як вступив в управління і володіння спадковим майном фактично проживаючи за місцем його знаходження, як це передбачено п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР. Підтвердженням даного факту є відмітка про реєстрацію місця проживання у паспортному документі, згідно якого спадкоємець постійно проживає за адресою знаходження спадкового майна у АДРЕСА_1. Крім того, даний факт підтверджений довідкою Кобилецько-Полянської селищної ради від 14.09.2016 р № 1693. 11.10.2016 року на виконання статті 1297 ЦК України з метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, ОСОБА_1, як спадкоємець за законом, звернувся до Рахівської державної нотаріальної контори про видачу йому свідоцтв про право на спадщину за законом. Однак, нотаріусом у вчиненні цієї дії йому було відмовлено згідно постанови № 85 від 11.10.2016 року, керуючись ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та роз'яснено процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 11.10.2016 року за № 45387236 виданої Рахівською державною нотаріальною конторою, встановлено, що у спадковому реєстрі відсутня інформація щодо заповітів від імені ОСОБА_2.

Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 45387256 від 11.10.2016 року виданої Рахівською державною нотаріальною конторою, встановлено відсутність інформації у Спадковому реєстрі щодо даного спадкодавця. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом житлових будинків вимогам законодавства, будівельним нормам та державним стандартам і правилам, зокрема, для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 30 липня 2012 року). 12.08.2016 року КП «Бюро технічної інвентаризації» Рахівської районної ради була проведена технічна інвентаризація спадкового майна, на підставі якої був виданий технічний паспорт, згідно якого встановлено, що загальна площа житлового будинку становить 96,1 кв. м., вартість згідно зведеного акту оцінки становить 188016 грн. 00 коп. Отже, підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього житла з додержанням вимог чинного на той час законодавства, яке не пов'язувало виникнення права власності на житловий будинок зі здійсненням його державної реєстрації. На підставі наведеного, просив визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцем АДРЕСА_1 - право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок загальною площею 96,1 кв. м., що розташований у АДРЕСА_1

Представник позивача ОСОБА_3 надав заяву про розгляд справи без його та позивача участі Позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача - Кобилецько-Полянської селищної ради в судове засідання не з"явився. В.о. селищного голови Гілазова В.Т. надала заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради та визнання позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до абз. 3 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Часом відкриття спадщини у відповідності до ст. 525 ЦК УРСР визнається день смерті спадкодавця.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

У відповідності до ст. 529 ЦК УРСР до першої черги спадкоємців за законом входять діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється сином спадкодавця ОСОБА_2, а отже є, в силу ст. 529 ЦК УРСР спадкоємцем першої черги спадкування за законом.

1 лютого 2003 року ОСОБА_2 померла, про що складено відповідний актовий запис №6 та відділом ДРАЦС РС Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 17.02.2015 року.

Після її смерті залишилося спадкове майно, яким є житловий будинок АДРЕСА_1

Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в його користь.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увагу на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. При цьому, належність правовстановлюючих документів встановлюється відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставінаказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК таЗаконом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Судом встановлено, що громадянкою ОСОБА_2, в 1982 році збудовано житловий будинок АДРЕСА_1, і підтвердженням приналежності якого є довідка виконавчого комітету Кобилецько-Полянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області №1401 від 29 липня 2016 року та характеристика будинку, господарських будівель та споруд, складеної КП «БТІ» Рахівської районної ради, а отже його не можна розцінювати як об"єкт самочинного будівництва.

При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена 549 ЦК УРСР, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, вступив в управління і володіння спадковим майном і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви.

Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину, вступивши в управління і володіння спадковим майном фактично проживаючи за місцем його знаходження, як це передбачено п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР. Підтвердженням даного факту є відмітка про реєстрацію місця проживання у паспортному документі, згідно якого спадкоємець постійно проживає за адресою знаходження спадкового майна у АДРЕСА_1. Крім того, даний факт підтверджений довідкою Кобилецько-Полянської селищної ради від 14.09.2016 р № 1693.

Спору щодо набуття права на спадщину судом не встановлено. Заповіти чи спадкові договори за життя ОСОБА_2 не складалися, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №45387236 від 11 жовтня 2016 року.

Таким чином, враховуючи, що позивач по справі належить до спадкоємців за законом, спадщину прийняв, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Питання відшкодування судових витрат позивачем не ставилось.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 131, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцем АДРЕСА_1 - право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок загальною площею 96,1 кв. м., що розташований у АДРЕСА_1

Судовий збір в сумі 1880,20 гривень залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Тулик І.І.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Тулик І.І.