Справа № 383/806/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2016 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої судді - Адаменко І.М.,

при секретарі - Одінцовій Н.Г.,

з участю:

позивачки ОСОБА_1 її представника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Бобринецької міської ради Кіровоградської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Бобринецької міської ради Кіровоградської області, про переведення прав забудовника. В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 змінила підставу та предмет позову та просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на нерухоме майно, обґрунтовуючи позов тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька ОСОБА_3, відкрилася спадщина за законом в тому числі на житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Вказує, що за життя батько набув право власності на вказаний житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами, але при цьому він не зареєстрував своє право на вказаний будинок в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Зазначила, що 06.09.2016 року вона звернулася до нотаріуса з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва на вказане майно, оскільки право власності, яке діяло до 2013 року, а також з 2013 року по день смерті ОСОБА_3, не зареєстроване, про що видала постанову від 06.09.2016 року. Враховуючи вказане, вона змушена звернутися до суду з питанням визнання за нею у порядку спадкування за законом після смерті батька, право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2, підтримали заявлені вимоги в повному обсязі та просять суд їх задовольнити з підстав зазначених в позові.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, від представника відповідача до суду надійшла заява в якій просить розглянути справу за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки та дослідивши докази у їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю виходячи із наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, який доводився батьком позивачки. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданого 30.09.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бобринецького районного управління юстиції у Кіровоградській області, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданого 27.02.1956 року, Товстенським рай бюро ЗАГС Тернопільської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3, виданого 07.06.1975 року Бобринецьким відділом ЗАГС Кіровоградської області, де зазначено, що позивачка змінила дошлюбне прізвище «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» (а.с.6, 7).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина за законом, на нерухоме майно, а саме, на житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

З договору Бобринецької міської ради від 26.08.1960 року про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва приватного житлового будинку та посвідченого Бобринецькою нотаріальною конторою за № 1893, вбачається, що ОСОБА_3, батько позивачки, отримав земельну ділянку під будівництво по АДРЕСА_1 площею 600 кв.м. (а.с. 8-11).

На замовлення спадкодавця ОСОБА_3, 18.12.1991 року ОКП «Кіровоградським ООБТІ», виготовлено технічний паспорт на житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 Кіровоградської області (а.с. 14-18).

З рішення виконавчого комітету Бобринецької міської ради народних депутатів, про прийняття в експлуатацію новобудови житлового будинку та закріплення в тимчасове користування земельної ділянки ОСОБА_3 від 20.12.1991 року № 475, вбачається, що прийнято в експлуатацію ново побудований житловий будинок та закріплено в тимчасове користування земельну ділянку площею 604 кв.м за будинком в АДРЕСА_1 гр. за ОСОБА_3 (а.с.12), що також вбачається з акту прийняття в експлуатацію від 20.12.1991 року до вказаного рішення (а.с. 13).

Рішенням Бобринецької міської ради Кіровоградської області від 19.02.2016 року № 154, АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_1.

З архівної довідки № 100 від 01.09.2016 року виданої ОКП Кіровоградського ООБТІ, встановлено, що станом до 01.01.2013 року право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с. 71).

Отже, в судовому засіданні встановлено, що батько позивачки ОСОБА_3 за життя набув право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами по АДРЕСА_1 та не встиг його зареєструвати.

З копії спадкової справи № 264-2014 та інформаційних довідок державного нотаріуса (а.с.39-76) вбачається, що єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 є його дочка ОСОБА_1 - позивачка у справі.

Із пояснень позивачки також встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя, на виконання вимог чинного на той час законодавства, не зареєстрував своє право на вказаний вище житловий будинок, про що також свідчить архівна довідка № 100 від 01.09.2016 року, яка видана ОКП «Кіровоградського ООБТІ» (а.с. 71), у зв'язку з відсутністю вказаного правовстановлюючого документа позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, що підтверджується постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.09.2016 року (а.с. 20).

З копії технічного паспорта домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 14-18) встановлено, що воно складається із житлового будинку загальною площею 69,3 кв.м, з яких 37,03 кв.м - житлова площа та 32,27 кв.м - підсобна площа.

За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті та згідно ч.2 ст.1268 цього Кодексу не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом , за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов»язкової реєстрації таких прав.

Згідно до роз»ясень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Частина 2 ст. 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя набув права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1, але не зареєстрував його, що унеможливлює у свою чергу позивачкі оформити право власності на це майно у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3

Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення суддів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивачка як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивачки ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи обставини справи, суд залишає судові витрати за позивачкою.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 328, 331, 392, 1216, 1218, 1268 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами, що розташований за адресою : АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Кіровоградської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Бобринецький районний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.М.Адаменко