Провадження №2/642/80/16
24 травня 2016 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді Грінчук О.П.
за участі секретаря Радько В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові у приміщенні суду справу за позовом Товариства з обмеженою «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-
Представник позивача, що діє на підставі довіреності юридичної особи через канцелярію суду подав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності та винести заочне рішення.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили (а.с. 138,139).
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори) (ст. 202 ЦК України).
Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Сторони є вільними в укладенні договору та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту (ст. 627 ЦК України).
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Судом встановлено, що 11 липня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та Громадянкою України ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №CM-SME701/272/2008.
Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 перед Банком за Кредитним договором було укладено Договір поруки №SR-SME701/272/2008 від 11 липня 2008 року між Банком та Громадянкою України ОСОБА_2.
Згідно з п. 1.2 Договору поруки Відповідач і позичальник (Відповідач 1) відповідають як солідарні боржники і Банк має право звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника, так і до Поручителів, чи до двох одночасно.
Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України за договором поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.
Отже, виходячи з вимог договору поруки та норм цивільного законодавства, Відповідач - ОСОБА_2 відповідає за допущенне ОСОБА_1 порушення умов кредитного договору в солідарному порядку.
В подальшому, керуючись ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України та на підставі договору купівлі-продажу від 20.07.2011, Банк відступив Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за Кредитним договором і Договором поруки.
Таким чином, до Позивача перейшли всі права Банку щодо права вимоги до Відповідачів за Кредитним договором та Договорами поруки.
В процесі розгляду даного позову провадження було зупинене до розгляду позову ОСОБА_2 про визнання Договору поруки №SR-SME701/272/2008 від 11 липня 2008 року припиненим.
Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 09.02.2016 по справі №642/10541/14-ц даний позов розглянуто та встановлено обставини, що зумовлювали обов'язкове зупинення провадження у справі про стягнення боргу за Кредитним договором після цього справу було поновлено та призначено до розгляду в загальному порядку.

Вказаним рішенням апеляційного суду припинено правовідносини за договором поруки № SR-SМЕ701/272/2008 від 11.07.2008 року, що укладений між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та поручителем з 12.08.2013 року до 25.11.2013 року. Визначені обставини в силу ст.61 ЦПК України є преюдиціальними та не підлягають доказуванню в межах даної справи.

Убачаючи встановлені апеляційним судом обставини, позивачем подано уточнений позов в якому він зменшив позовні вимоги до поручителя ОСОБА_2 та просив стягнути з неї на свою користь суму залишку заборгованості за кредитом в розмірі 193 982.27 дол. США (за перерахуванням по курсу НБУ - 1550500.28 грн.); суму несплачених відсотків за користування кредиту в розмірі 13328,95 дол. США (за перерахуванням по курсу НБУ - 106 538.29 грн.); суму пені за прострочення виконання зобов'язань за договором кредиту в розмірі 2 083 606,37 грн., а всього загальну суму заборгованості в розмірі 3 740 644.95 грн.

Згідно з п. 1.1 ч. 2 Кредитного договору Відповідач зобов'язався своєчасно погашати суму кредиту та сплачувати відсотки за користувач кредитом в порядку і строки, визначені на умовах Кредитного договору.

Статтею 526 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-IV (далі за текстом - ЦК України) встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Проте, в порушення умов Кредитного договору та норм права, Відповідач не здійснює погашення кредиту та сплату відсотків у строки та у розмірах, встановлених Кредитним договором.

Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором.

Так, п. 4.1.1 Кредитного договору застережено, що за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами позичальник (Відповідач) зобов'язаний сплатити Банку пеню у розмірі 1% (одного відсотка) від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно з Кредитним договором.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний виплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а крім того, якщо за порушення зобов'язання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків на підставі ст. 624 ЦК України.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням визнається правовідношення, на підставі якого одна сторона (боржник - Відповідач ) зобов'язується здійснити на користь другої сторони (кредитора - Позивача) певні дії (передати майно, виконати роботу, надати послуги, виплатити грошові кошти та ін.) або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов'язань. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини, відповідно до ст. 11 ЦК України.

На підставі змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином, згідно умов договору, вимог ЦК. Припиняються зобов'язання виконанням, проведеним належним чином, відповідно ст. 599 ЦК України.

Згідно підпункту 1.9.1. Кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому у випадку невиконання позичальником своїх боргових зобов'язань за цим договором.

Згідно з ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати відсотків, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Таким чином, відповідно до умов Кредитного договору Банком були надані Відповідачу грошові кошти, останній виконав свої зобов'язання перед Відповідачем (позичальником) по справі, а взяті Відповідачем на себе договірні зобов'язання перед Позивачем не виконано.

Непогашення боржником заборгованості перед Банком за Кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов'язань.

Свою чергу заперечення відповідача з приводу заявлених позовних вимог спростовуються матеріалами даної справи, обставинами встановленими Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 09.02.2016 по справі №642/10541/14-ц та базуються на власному тлумаченні норм матеріального права.

Щодо стягнення пені, суд вважає на необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Зазначена позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року у справі №6-100цс14, яка є обов'язковою для застосування судами відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи станом сума заборгованості позичальника за кредитним договором складає: суму залишку заборгованості за кредитом в розмірі 200342,27 дол. США (за перерахуванням по курсу НБУ - 1 601 335.76 грн.); суму несплачених відсотків за користування кредиту в розмірі 13328,95 дол. США (за перерахуванням по курсу НБУ - 106 538.29 грн.); суму пені за прострочення виконання зобов'язань за договором кредиту в розмірі 2 083 606,37 грн., а всього загальну суму заборгованості в розмірі 3791480,43 грн.

Таким чином, розмір нарахованої пені за порушення виконання зобов'язань за договором є не спів мірним з сумою заборгованості за кредитом, що не відповідає загальним засадам цивільного законодавства, визначених у п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача та поручителя в солідарному порядку до 1 601 335.00 грн.

Згідно платіжного доручення, яке містяться в матеріалах справи, позивачем при пред'явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 3 654,00 гривень, що підлягає стягненню з Відповідачів на користь Позивача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного і керуючись 509, 512, 514, 526, 553, 554, 590, 610, 625, 1050, 1054-1056 Цивільного Кодексу України, ст. 1-5, 8, 30, 119, 209. 215, 224, 225, 226 Цивільного процесуального кодексу України, -

вирішив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (адреса: 03618, м. Київ, вул. Фізкультури, 28 Д, ідентифікаційний код 36789421, р/р 3333 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528) суму залишку заборгованості за кредитом в розмірі 200342,27 дол. США (за перерахуванням по курсу НБУ - 1601335.76 грн.); суму несплачених відсотків за користування кредиту в розмірі 13328,95 дол. США (за перерахуванням по курсу НБУ - 106 538.29 грн.); суму пені за прострочення виконання зобов'язань за договором кредиту в розмірі 1 601 335.00 грн., а всього загальну суму заборгованості в розмірі 3 309 209.05 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (адреса: 03618, м. Київ, вул. Фізкультури, 28 Д, ідентифікаційний код 36789421, р/р 3333 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528) суму залишку заборгованості за кредитом в розмірі 193 982.27 дол. США (за перерахуванням по курсу НБУ - 1550500.28 грн.); суму несплачених відсотків за користування кредиту в розмірі 13328,95 дол. США (за перерахуванням по курсу НБУ - 106 538.29 грн.); суму пені за прострочення виконання зобов'язань за договором кредиту в розмірі 1 601 335.00 грн., а всього загальну суму заборгованості в розмірі 3 258 373.57 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (адреса: 03680, м. Київ, вул. Фізкультури, 28-Д, , р/р № 333, МФО 300528) судові витрати з судового збору в розмірі 1827.00 грн. з кожної.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Ленінського районного суду м. Харкова протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: