САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/5978/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2016 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Румянцева О.П.

при секретарі Бакум І.М.

розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 треті особи: Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора та Пята дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на будинок в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

30.10.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Дніпропетровської міської ради, треті особи: Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора та Пята дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на будинок в порядку спадкування. В подальшому позивач уточнила вимоги та замість Дніпропетровської міської ради залучила в якості відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наступне. 23.01.2008 року померла ОСОБА_4, яка є матірю чоловіка позивача, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. Після її смерті відкрилась спадщина на домоволодіння №18 по вул. Курській в м. Дніпропетровську, що складається з 1 коридору 6,2 кв.м; коридор 5,5 кв.м., кухні 8,9 кв.м., житлової кімнати 6,1 кв.м., дитлвої кімнати 7,6 кв.м., житлової кімнати 8,2 кв.м., житлової кімнати 12,9 кв.м., загальною площею 55,4 кв.м. Спадкоємцем за заповітом був чоловік позивачки - ОСОБА_5 За життя останній звертався до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. ОСОБА_5 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою про встановлення факту прийняття спадщини, однак в судове засідання, що призначене на 19.09.2008 року не зявився, оскільки 20.08.2008 року помер. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, що складалася із домоволодіння, що залишилося після смерті його матері. Оскільки він за життя проживав разом зі спадкодавцем, то вважається таким, що прийняв її після смерті його матері. Так, діти від шлюбу з ОСОБА_5, а саме відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали заяву про відмову від спадщини на користь позивачки, вона є спадкоємицею першої черги після його смерті. В листопаді 2014 року ОСОБА_1 зверталася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено у звязку з пропущенням строку для прийняття спадщини. Позивач просила суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_5 таким, що прийняв спадщину після смерті матері, визнати в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок №18 по вул. Курській в м. Дніпропетровську, загальною площею 55,4 кв.м.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заві.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином, надіслали на адресу суду заяву, в якій не заперечували проти задоволення позовних вимог та просили розглядати справу за їх відсутності.

Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши подані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 належало домоволодіння №18 по вул. Курській в м. Дніпропетровську, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 30.03.1995 року (а.с. 30) та відповіддю с КП «ДМБТІ» ДОР (а.с.75).

Як вбачається з технічного паспорту на домоволодіння №18 по вул. Курська у м. Дніпропетровську, воно складається з: житлового будинку «А-1», прибудови «а-1», ганку «а1», літньої кухні «Б», погрібу з шійкою «В», вбральні «Г», літнього душу «Д», навісу «Е», сараю «Ж», теплиці «З», входу в теплицю «з», споруд «1-8», замощення «І». Житловий будинок «А-1» має загальну площу 55,4 кв.м., житлову площу 34,8 кв.м., та складається з: 1 коридору, площею 6,2 кв.м.; 2 коридору, площею 5,5 кв.м.; 3 кухні, площею 8,9 кв.м.; 4 житлової кімнати, площею 6,1 кв.м.; 5 житлової кімнати, площею 7,6 кв.м.; 6 житлової кімнати, площею 8,2 кв.м.; 7 житлової кімнати, площею 12,9 кв.м. (а.с.5-9).

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, відповідно до якого усе належне їй мано заповіла своєму сину - ОСОБА_5 (а.с. 20, 105).

23.01.2008 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 207824 (а.с. 4).

Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті ОСОБА_6, що померла 23.01.2008 року, не відкривалася (а.с.59-62).

Відповідно до довідки №361, виданої головою квартального комітету №10 ОСОБА_7, ОСОБА_5 проживав разом із ОСОБА_4 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Курська, б.18 (а.с.24).

Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такими, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_5, як спадкоємець за заповітом, на момент смерті спадкодавця ОСОБА_4 постійно проживав разом з нею, суд вважає його таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, що є підставою для задоволення даної позовної вимоги.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_8, йому, як єдиному спадкоємцю за заповітом, стало належати і домоволодіння №18 по вул. Курській у м. Дніпропетровську, однак за життя він не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину.

Позивач ОСОБА_9 є дружиною ОСОБА_10 що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії V-КИ №501600 від 30.03.1978 року (а.с. 31).

20.08.2008 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ №231647 (а.с. 21).

Як вбачається з копії спадкової справи після смерті ОСОБА_5, що надійшла з Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори, єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину є його дружина - ОСОБА_1, позивач по справі (а.с.64-84).

Враховуючи той факт, що позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 та отримала свідоцтво на право на спадщину за законом на частину спадкового майна, до неї перейшло право власності і на належне спадкодавцю ОСОБА_5 домоволодіння №18 по вул. Курській у м. Дніпропетровську.

Однак, зважаючи на встановлений статтею 11 ЦПК України принцип диспозитивності, відповідно до якого суд розглядає справи в межах заявлених позивачем вимог, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності лише на будинок №18 по вул. Курській в м. Дніпропетровську загальною площею 55,4 кв.м., що складається з: коридору 6,2 кв.м; коридор 5,5 кв.м., кухні 8,9 кв.м., житлової кімнати 6,1 кв.м., житлової кімнати 7,6 кв.м., житлової кімнати 8,2 кв.м., житлової кімнати 12,9 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 1218, 1220, 1268 Цивільного кодексу України, ст.ст. 11, 18, 57-61, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5 таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, що померла 23 січня 2008 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок №18 по вул. Курській в м. Дніпропетровську загальною площею 55,4 кв.м, що складається з: коридору 6,2 кв.м; коридору 5,5 кв.м., кухні 8,9 кв.м., житлової кімнати 6,1 кв.м., житлової кімнати 7,6 кв.м., житлової кімнати 8,2 кв.м., житлової кімнати 12,9 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, що помер 20.08.2008 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя О.П.Румянцев