Справа № 562/1840/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

Головуючий суддя Мичка І.М.

при секретарі Лозовицькій Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Здолбунів справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 і просить стягнути з нього в порядку регресу страхове відшкодування за завданні збитки в розмірі 22500 грн. 00 коп. 09.12.2011 року, між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія», та ОСОБА_2 було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/0800951. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування Позивач взяв на себе зобов'язання, у разі настання страхового випадку, за участю забезпеченого транспортного засобу, автомобіля НОМЕР_1 сплатній страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. Шкода була завдана дорожньо-транспортною пригодою , яка мала місце 21.11.2012 року о 21 год. 50 хв. в м. Здолбунів на перехресті вул. Коперника та вул. Шкільна. Страховий випадок стався за участю транспортних засобів, автомобілів НОМЕР_2, водій якого ОСОБА_1, не врахував дорожньої обстановки, не переконався у безпечності здійснення маневру (повороту ліворуч), внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Рено» державний реєстраційний номер НОМЕР_3. Потерпіла юридична від дорожньо-транспортної пригоди особа - СП «Рівненське заготівельно-виробниче підприємство», звернувся до ПАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АВ/0800951. Відповідно до Звіту №323 від 05.12.2012 року, розмір завданих матеріальних збитків власнику автомобіля: «Рено» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 склав 76784,77 грн. Виконуючи взяті на себе зобов'язання за Полісом страхування, Позивач виплатив потерпілим особам страхове відшкодування у розмірі 45000,00 грн., що підтверджують: страховий АКТ № 8 та платіжне доручення №388 від 07.02.2013 р. Розмір фактично понесених витрат Позивача складає 45000 (сорок п'ять тисяч) гри. 00 коп.

Позивач вказує , що відповідно до підпункту 38-1.1 ст. 38-1 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в разі , якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду , заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу у сфері, що передбачає більше значення коригую чого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених п. 13.2 ст.13 цього Закону, особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, зобовязана компенсувати страховику 50% виплаченого страхового відшкодування. Також позивач посилається на ст. 993, ч. 1 ст. 1191 Цивільного Кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», згідно яких до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. З метою врегулювання цього питання в досудовому порядку 20.04.2015 року, Позивач звернувся до Відповідача з Претензією про відшкодування збитків в порядку регресу сума якої становила 22500,00 грн. Ніяких дій зі сторони Відповідача проведено не було, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку, а відтак, Позивач змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів.

Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп., які були сплачені при подачі позову.

У поданій заяві представник позивача просить справу розглянути у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав повністю, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 надав заяву, згідно якої позовні вимоги не визнав, просить справу розглянути у його відсутність. До заяви надав письмові заперечення на позов та в якості доказів оригінал страхового поліса АВ/0800951 та претензію позивача з додатками, в тому числі копією поліса АВ/0800951.

В письмових запереченнях Відповідач вказує , що посилання позивача на ст. 1191 ЦК України є невірними, оскільки правовідносини, що існують , регулюються спеціальним законом, а саме Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в тому числі п.38.1.1 ст. 38-1 на який посилається позивач і яким передбачено компенсування 50% виплаченого страхового відшкодування у разі настання шкоди, заподіяної від час використання забезпеченого транспортного засобу. Серед вичерпного переліку випадків регресу (ст. 38 Закону № 1961-IV) відсутні підстави на які посилається у позові позивач. Щодо застосування ст.38-1 Закону № 1961-IV, то такі вимоги не є регресними вимогами, і не можуть додатково обґрунтовуватись статтями Цивільного кодексу України.

Оцінивши викладені в позові обставини, заперечення відповідача, письмові докази у справі, суд приходить до наступного .

Судом встановлено, що 08.12.2011 року, між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_2 було укладено Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/0800951. Строк дії поліса з 09.12.2011 р. по 08.12.2012 р. Забезпеченим транспортним засобом згідно страхового полісу є автомобіль НОМЕР_4.

21.11.2012 року о 21 год. 50 хв. в м. Здолбунів на перехресті вул. Коперника та вул. Шкільна стався страховий випадок ДТП за участю автомобіля НОМЕР_5 та автомобіля «Рено» державний реєстраційний номер НОМЕР_3, що належить СП «Рівненське заготівельно-виробниче підприємство». Позивач виплатив потерпілим особам страхове відшкодування у розмірі 45000,00 грн.

Наданий відповідачем оригінал Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/0800951 (на самокопіюючому бланку виготовленому типографським способом) в розділі 9 містить графу базовий платіж та коефіцієнти. Вказані графи розділу 9 страхового полісу є незаповненими.

Надана відповідачем копія Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/0800951 (додаток до претензії позивача №371 від 10.06.2013 р.) в розділі 9 містить графу базовий платіж та коефіцієнти. Вказані графи розділу 9 копії страхового полісу також є незаповненими.

Надана позивачем копія Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/0800951 в розділі 9 містить графу базовий платіж та коефіцієнти. Вказані графи розділу 9 копії страхового полісу є частково заповненими. Графи розділу 9: розмір базового платежу «БП» , «К6», «К7», «Зменшення за кількість %», «Зменшення пільговику %» - не заповнені. Графа «К1 (тип)» = 1,18, графа «К2 (місце)» = 1, графа «К3 (сфера)» = 1, графа «К4 (стаж)» = 1,35, графа «К5 (період)» = 1, графа «К (бонус-малус)»= 7.

Отже, позивач вніс виправлення в укладений поліс після його підписання без згоди та відома страхувальника, про що свідчить відсутність записів графи 9 оригіналу страхового полісу АВ/0800951.

Згідно інформації копії страхового полісу, наданої позивачем, в п. 9 зазначеного полісу для розрахунку розміру страхового платежу застосовувався коефіцієнт «К4 (стаж)» - 1.35, який згідно таблиці «Коригуючі коефіцієнти та їх розмірі» (затверджена Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України 09.07.2010 року № 566 в редакції від 28.11.2011 року № 708, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15.12.2011 року за № 1443/20181), незалежно від водійського стажу для страхувальників - фізичних осіб, у тому числі якщо водійський стаж страхувальника - фізичної особи менше 3 років, розмір коригую чого коефіцієнта становить 1.27-1.76. Тобто коефіцієнт водійського стажу 1,35, який вказано в п. 9 копії полісу обовязкового страхування АВ/0800951, наданого позивачем, знаходиться в межах допустимих значень розмірів коригуючи коефіцієнтів п.1 та п. 2 розділу 1V вказаної Таблиці.

Після виплати страхового відшкодування страхова компанія звернулася до відповідача ОСОБА_1 з листом про добровільне відшкодування завданих збитків на користь страхової компанії в розмірі 22500 грн.00 коп. відповідно до п.38-1.1 ст. 38-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки водійський стаж відповідача є меншим ніж визначено умовами договору страхування.

Відповідно до п. 38-1.1 ст. 38-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, яка діяла на момент укладання договору страхування та вчинення дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи водієм, водійський стаж якого є меншим, ніж визначено умовами договору страхування, то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

05.07.2012 року був прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» згідно якого були внесені зміни до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема до п. 38-1.1 ст. 38-1, відповідно до якого з тексту статті виключена умова щодо водійського стажу.

Пункт 21 даного Закону набрав чинності 04.02.2013 року.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, позивач здійснив страхову виплату потерпілій особі 07.02.2013 року (платіжне доручення № 388), а отже право вимоги до відповідача у страхової компанії могло б виникнути за певних умов тільки після 07.02.2013 року. На момент здійснення виплати страхового відшкодування діяв Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 05.07.2012 року, а отже, згідно діючої редакції даного Закону, відповідальність водія у вигляді компенсації страховику 50 % від виплаченого страхового відшкодування в разі, якщо водійський стаж є меншим, ніж визначено договором страхування, не передбачена.

Відповідно до ст. 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в пункті 2 Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), згідно з яким Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом'якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.

Враховуючи, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» скасована умова щодо водійського стажу, застосування до даних правовідносин підлягає діюча редакція п. 38-1.1 ст. 38-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а отже у позивача відсутні правові підстави щодо регресної вимоги до відповідача у вигляді 50 % від суми виплаченого страхового відшкодування.

Керуючись ст. 38-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 58 Конституції України, ст.ст. 10, 59, 60, 88, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд , -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу відмовити за безпідставністю позовних вимог .

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не брали участь у справі - протягом 10 днів з дня отримання його копії.

суддя : І.М.Мичка