АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/111/16 Головуючий 1-інст.-ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

суддів - КРУГОВОЇ С.С.,

- ОСОБА_2,

секретаря - Прологаєвої А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Істок-2001» на заочне рішення Київського районного суду міста Харкова від 03 березня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 ОСОБА_4» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Істок-2001", ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмети іпотеки, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року позивач звернувся до Київського районного суду міста Харкова з позовом, в якому просив в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Істок - 2001» перед ПАТ «ОСОБА_3 банк ОСОБА_4» по Генеральному кредитному договору № 010/0102/08-018 від 08.02.2008 року та укладеному в його рамках кредитному договору № 010/01-02/09-054 від 06.11.2009 року в сумі 3 667 451,50 грн., з яких 2932996,20 грн. - тіло кредиту; 668 911,56 грн. - проценти; 30 726,58грн. - пеня за несвоєчасне повернення тіла кредиту; 34 817,16 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів, звернути стягнення на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_5:

- нежитлові приміщення № 4-н, загальною площею 198,2 кв. м., які знаходяться за адресою: місто Одеса, пров. Світлий, б. 3;

- нежитлові приміщення офісу, які складаються з нежитлових приміщень № 40 офісу, загальною площею 98,1 кв.м., в підвалі житлового будинку літ. А-9, які знаходяться за адресою: місто Миколаїв, вул. Леваневців, за № 12/3 та на нерухоме майно, яке належить товариству з обмеженою відповідальністю «Істок - 2001»:

- квартиру, яка складається з п'яти житлових кімнат та підсобних приміщень загальною площею 96,9 кв. м., у тому числі житловою площею 77,9 кв. м., яка знаходиться за адресою: місто Харків, Пушкінський в»їзд, б. 5АДРЕСА_1;

- нежилі приміщення офісу, які складаються з нежилих приміщень першого поверху, загальною площею 50,6 кв.м., які знаходяться за адресою: місто Одеса, Дніпропетровська дорога, б. 108;

- нежилі приміщення (офіс), загальною площею 49,9 кв.м., які знаходяться за адресою: місто Одеса, просп. Адміральський, б. 7.

- нежилі приміщення № 401, загальною площею 183,7 кв.м., які знаходяться за адресою: місто Одеса, вул. Палубна, б. 9/4.

Звернення стягнення здійснити шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ«Про виконавче провадження», початкову ціну встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути солідарно з відповідачів судовий збір у розмірі 3 654, 00 грн.

Заочним рішенням Київського районного суду міста Харкова від 03 березня 2015 року позов ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4» задоволено.

Ухвалою цього ж суду від 17 червня 2015 року заява ТОВ "Істок-2001" про перегляд вказаного заочного рішення залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі ТОВ «Істок-2001» просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

В обґрунтування скарги посилається на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з'ясовані всі обставини справи, не досліджені всі його доводи та не надано їм належної оцінки.

Зазначає, що всупереч вимог ст. ст. 109, 114, 115, 121 ЦПК України прийняв позовну заяву ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4» та відкрив провадження, незважаючи на те, що обидва відповідача, знаходяться в Київському районі міста Одеса, основна частина належного відповідачам майна знаходиться у місті Одеса.

Вказує, що ТОВ «Істок» не було повідомлено належним чином про час і місце судового засідання, що є порушенням приписів статей 74, 76 ЦПК України та підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Стверджує, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відповідно до статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Звертає увагу на те, що оскаржуване рішення не містить мотивів, з яких суд дійшов висновків щодо співмірності вартості предмета іпотеки, на які звернуто стягнення, із розміром заборгованості за кредитом, оскільки вартість квартир та нежитлових приміщень на час пред'явлення ПАТ «ОСОБА_3 банк ОСОБА_4» вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки судом не встановлена.

Вважає, що сума основного зобовязання у розмірі 3 667 451,50 грн., визначена та заявлена ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4», не відповідає фактичній сумі заборогованності, яка існувала у відповідача на час розгляду справи та ухвалення рішення Київським районним судом міста Харкова, що підтверджується судовими рішеннями, ухваленими Господарським судом Одеської області у справі № 916/67/14 та справі № 916/60/14.

Заслухавши доповідь судді; пояснення представника позивача; перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про те, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм матеріального права, які є обов"язковою підставою для скасування рішення.

Судом встановлено, що 08.02.2008 року між ВАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4», який змінив свою назву на ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4» та ТОВ «Істок - 2001» було укладено Генеральний кредитний договір №010/01-02/08-018.(далі Договір) Згідно п. 1.1 Договору кредитор, на підставі цього Договору, зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти, відкрити банківські гарантії платежу, в порядку і на умовах, визначених договорами, укладеними в рамках цього Договору і які є його невід'ємними частинами.

Пунктом 1.2 Договору, який було викладено в новій редакції на підставі додаткового договору № 010/01-02/08-018/4 від 06.11.2009 року, визначено цільове використання кредитних коштів: фінансування витрат, пов'язаних з будівництвом житлового будинку у місті Миколаєві по вул. Комсомольській, б. 81 та для фінансування поточної діяльності, рефінансування існуючої заборгованості з доларів США в національну валюту України.

Згідно п.1.3 Договору, загальний ліміт активних операцій позичальника по всім договорам, укладеним в рамках цього Договору не повинен перевищувати 17 050 000,00грн.

Термін дії Договору визначено п.1-.4: до 15.05.2017 року, за умови повного погашення позичальником зобов'язань за всіма договорами, укладеними в рамках цього Договору.

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що відсоткові ставки, комісії за користування кредитними коштами, інші умови встановлюються у відповідних договорах, укладених в рамках цього Договору. Строк користування кредитним коштами, виданими в рамках цього Договору - до дати, визначеної відповідним кредитним договором, але не більше терміну дії цього Договору.

Пунктами 2.1 Договору встановлено, що користування кредитними коштами є платним. Проценти за користування кредитом нараховуються на залишок заборгованості за кредитом з дня надання кредиту до дня повного погашення заборгованості. За порушення строків повернення кредиту, сплати відсотків, Позичальник сплачує кредитору пеню від суми простроченого платежу у розмірі, передбаченому договорами, укладеними в рамках даного Договору, але не менш подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

04.12.2009 року до Договору було укладено додатковий договір № 010/01-02/08-018/5, згідно з яким загальний розмір заборгованості позичальника за укладеними в рамках цього Договору кредитними договорами не повинен перевищувати ліміт кредитування в розмірі 7 781 254,41грн.

Згідно додаткового договору № 010/01-02/08-018/6 від 26.04.2010 року п.1.3 Договору було викладено в новій редакції, яка передбачала, що загальний розмір заборгованості не повинен перевищувати ліміт в розмірі 7 757 254,41 грн.

06.11.2009 року між банком та ТОВ «Істок - 2001» було укладено кредитний договір № 010/01-02/09-054 «Невідновлювальна ОСОБА_6 на поповнення бігових коштів для корпоративних клієнтів» в рамках Генерального кредитного договору № 010/0Ь02/08-018 від 08.02.2008 року. (надалі - ОСОБА_6 договір)

Згідно п.1.1 Кредитного договору, банк зобов'язався надати позичальнику кредит в формі не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 7 781 254,41 грн. з метою погашення існуючої заборгованості позичальника за ОСОБА_6 договором № 010/01-02/08-019 від 08.02.2008 року в сумі 955928,06 дол. США.

Порядок надання кредиту встановлено п. 5.2 Кредитного договору: шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника № 1, МФО 326182 в МОД ВАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4».

06.11.2009 року банк виконав свої зобов'язання за ОСОБА_6 договором, перерахувавши з позичкового рахунку № 206242094 на вищезазначений поточний рахунок позичальника кошти в сумі 7 781 254,41грн., що підтверджується випискою по рахунку 206242094 та платіжним дорученням 1 від 06.11.2009 року.

Згідно пунктів 6.1, 1.2 Кредитного договору, позичальник зобов'язався повернути заборгованість за кредитом відповідно до Графіку погашення заборгованості (Додаток №1 до Кредитного договору) у строк до 30.06.2010 року. Сторони неодноразово змінювали графік повернення кредиту та продовжували строк користування кредитом.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та ТОВ «Істок - 2001»: були укладено іпотечні договори :

від 22.12.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за №5361. Предмет іпотеки - квартира, яка складається з п'яти житлових кімнат та підсобних приміщень загальною площею 96,9 кв. м., у тому числі житловою площею 77,9 кв. м., яка знаходиться за адресою: містоХарків, Пушкінський в»їзд, б. 5АДРЕСА_1;

від 11.12.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за №5270. Предмети іпотеки:1) нежилі приміщення офісу, які складаються - з нежилих приміщень першого поверху, загальною площею 50,6 кв.м., які знаходяться за адресою: місто Одеса, Дніпропетровська дорога, б. 108; місто Одеса, просп. Адміральський, б. 7;3) нежилі приміщення № 401, загальною площею 183,7 кв.м., які знаходяться за адресою: місто Одеса, вул. Палубна, б. 9/4,

а також іпотечні договори з ОСОБА_5 (майновий поручитель):

від 21.05.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований- в реєстрі за №1267. Предмет іпотеки - нежитлові приміщення № 4-н загальною площею 198,2 кв. м., які знаходяться за адресою: місто Одеса, пров. Світлий, б. 3;

від 18.12.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за №5333. Предмет іпотеки - нежитлові приміщення офісу, які складаються з нежитлових приміщень № 40 офісу, загальною площею 98,1 кв.м., в підвалі житлового будинку літ. А-9, які знаходяться за адресою: місто Миколаїв, вул. Леваневців, за № 12/3

Відповідно до вимог ч.1 ст. 33, ст.39 Закону України Про іпотеку у разі неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основними зобовязаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, у тому числі і за рішенням суду.

Згідно із частиною другою статті 118 ЦПК України позивач має право обєднати в одній позовній заяві кілька вимог, повязаних між собою.

Відповідно до розяснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (далі постанова Пленуму Верховного Суду України № 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Оскільки не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд провадиться за правилами іншого судочинства.

Верховним Судом України у справі № 6-1737 цс 15 висловлена наступна правова позиція, яка у відповідності до ст.360-7 ЦПК України є обов"язковою для судів:

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, розгляд яких проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Вирішуючи позовні вимоги банку та зустрічні позовні вимоги товариства, які виникли з окремих договорів кредиту, поруки й іпотеки та можуть бути самостійними й окремими предметами позову, суди зазначених вимог закону не врахували, безпідставно прийняли до провадження спір, що виник між юридичними особами і підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, розглянули його разом із вимогами, які вирішуються в порядку цивільного судочинства.( постанова від 18 листопада 2015 року).

Відкриваючи провадження у справі за позовом ПАТ "ОСОБА_3 ОСОБА_4" та вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що договори іпотеки, на предмети яких позивач просив звернути стягнення, є самостійними, укладені як між юридичними особами так і між юридичною та фізичною особою і предметами цих договорів є нерухоме майно, яке відповідно належить в цілому кожному з іпотекодавців.

Будь-яких солідарних обов»язків іпотекодавців договори іпотеки не містять тому висновок суду про неможливість окремого розгляду заявлених до них вимог не ґрунтується на законі і не відповідає обставинам справи.

Наведене свідчить про безпідставне прийняття до розгляду і вирішення в порядку цивільного судочинства вимог позивача до ТОВ "Істок-2001", які підлягають розгляду в порядку господарського судочинства , що у відповідності до п.4 ч.1 ст.309, п.1 ч.1 ст.205, ч.1 ст.310 ЦПК України є підставою для скасування рішення із закриттям провадження у справі в цій частині.

У зв"язку зі скасуванням рішення з вказаних підстав колегією суддів не оцінюються доводи апеляційної скарги ТОВ " Істок-2001" щодо розміру заборгованості, її співмірності з вартістю предметів іпотеки.

В частині вирішення позовних вимог ПАТ " ОСОБА_3 ОСОБА_4" до ОСОБА_5 рішення не оскаржено і апеляційним судом не переглядалось.

Керуючись ч.ч.1,3 ст. 303, ст.304, п.4 ч.1 ст.307, п.1ч.1 ст.205, п.4 ч.1 ст.309 ч.1 ст.310, ст.ст.313,314,315,317,319,324 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Істок-2001» задовольнити частково.

Заочне рішення Київського районного суду міста Харкова від 03 березня 2015 року в частині вирішення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 ОСОБА_4» жо Товариства з обмеженою відповідальністю «Істок-2001» скасувати, провадження у справі в цій частині закрити.

В іншій частині заочне рішення апеляційним судом не переглядалось.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий(підпис) Т.П.Зазулинська

Судді (підписи) С.С. Кругова

ОСОБА_2