ЄУН № 337/1921/16-ц
Провадження № 2-н/337/320/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Гнатик Г.Є. розглянувши заяву Концерну "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "МТМ" Хортицького району про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за надані послуги з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води),

в с т а н о в и л а :

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржників заборгованості та квартплаті та комунальним послугам.

Згідно зі ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається з наданої суду заяви про видачу судового наказу, заявник просить стягнути з боржниці борг за період з 01.01.2009 року по 30.04.2016 року, що перевищує строк позовної давності. Таким чином, з вимоги, з якою заявник звернувся до суду, вбачається спір про право, що є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Питання відкриття наказного провадження, повернення заяви про видачу судового наказу та відмови у відкритті наказного провадження регулюється статтею 100 ЦПК України, зокрема, відповідно до п. 2 ч. 3 вказаної статті суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

З метою забезпечення правильного й однакового застосування судами норм цивільного процесуального законодавства, що регулює наказне провадження, Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи прийнята постанова № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження».

Так, п.9 вказаної Постанови передбачено, що наявність спору про право (п. 2. ч. 3 ст. 100 ЦПК України), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обовязок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише в позовному провадженні (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст. 99 ЦПК України, у разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 101 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А :

Відмовити Концерну "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "МТМ" Хортицького району у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за надані послуги з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання ухвали.

Суддя: Г.Є. Гнатик