АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер 667/9348/15-ц
Номер провадження:22-ц/791/2250/16
Головуючий в І інстанції Скорик С.А.
Категорія Доповідач: Колісниченко А.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
за участю секретаряОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 24.03.2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення збитків від інфляції,

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 24.03.2016 року позов ОСОБА_6 задоволено. З ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 стягнуті збитки від інфляції за період з 01.12.2012 року по 01.10.2015 року в сумі 25 627,74 грн., в звязку з невиконанням грошових зобовязань за рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 01.11.2011 року. Також стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 судовий збір в розмірі 487,20 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 1 100 грн.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що жодних доказів на підтвердження предмету та підстав позовних вимог згідно ст. 526 ЦК України до матеріалів позову позивачем не додано, таким чином, суд першої інстанції повинен був зясувати, що саме свідчило про наявність договірних зобовязань між сторонами. Оскільки позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження договірних зобовязань згідно ст.526 ЦК України - то є неможливим спростувати докази позивача, оскільки вони відсутні як такі (неможливо спростувати те, якого не існує). На підставі чого, просив заочне рішення, в частині стягнення збитків від інфляції, скасувати та ухвалити, в цій частині, нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні його вимог.

Представник ОСОБА_5 ОСОБА_7, у судовому засіданні, на задоволенні апеляції наполягав, з підстав зазначених у скарзі.

Інші учасники процесу до суду не зявилися, про причини неявки не повідомили,заяв про розгляд справи за їх відсутності не подали. За таких обставин, колегія суддів, вважає за можливе розглянути справу без їх участі на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, які зявилися до суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у визначених цивільно- процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається,що рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 01.11.2011 року з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 був стягнутий борг за договором позики у розмірі 32 961,20 грн., моральна шкода в розмірі 500 грн., а також 345 грн. судового збору, 120 грн. витрат на ІТЗ та витрати на правову допомогу в сумі 1 500 грн.

На підставі вищевказаного рішення суду, Комсомольським районним судом видано виконавчий лист № 2-3357/11.

30.10.2015 року державний виконавець Ісаєва Є.А. Комсомольського РУЮ у м. Херсоні винесла постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, у звязку з тим, що стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення.

У звязку з невиконанням ОСОБА_5 своїх зобовязань вже після рішення суду, утворилась заборгованість в розмірі 25 627,74 грн., яка є збитками від інфляції, за період з 01.12.2012 року по 01.10.2015 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Ці підстави зазначені у статтях 599, 600, 604609 ЦК. Серед зазначених підстав припинення зобовязань відсутня така підстава як ухвалення рішення суду про задоволення вимог кредитора. Тому наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_6 ґрунтувались саме на положеннях ст.625 ЦК України і він просив про стягнення збитків, заподіяних внаслідок інфляції, які виникли у звязку із неналежним виконанням відповідачем договору позики навіть після ухвалення судового рішення, то колегія суддів вважає правильним та погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість вимог позивача та їх задоволення.

Доводи апелянта, які зводяться до посилань на відсутність доказів існування між сторонами договірних зобовязань колегія суддів відхиляє, оскільки наявність між сторонами договору позики підтверджена рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 01.11.2011 року, на підставі, якого був виданий виконавчий лист (а.с.7). Мотиви з яких колегія дійшла висновку про те, що дія договору позики не припинилась викладені вище.

Зважаючи на наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, а відтак і для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а заочне рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 24.03.2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий А.Г.Колісниченко

Судді: Л.І.Вербицька

ОСОБА_3