Справа № 313/1838/15-ц
Провадження № 2/313/77/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2016 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Крацовій О.В., розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні питання про визнання відповідачами позовних вимог у цивільній справі №313/1838/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа-приватний нотаріус Веселівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВCТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа-приватний нотаріус Веселівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4 у якому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок № 51 по вул. Комсомольській у с.Матвіївка, Веселівського району Запорізької області в порядку спадкування за законом після смерті 19.05.2015 р. його батька, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що після смерті 19.05.2015 р. його батька відкрилася спадщина. Крім нього є два спадкоємці, відповідачі у справі, які від спадщини відмовилися.

Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва на спадщину.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, але на адресу суду надіслав заяву про те, що він позовні вимоги підтримує повністю, просить справу розглядати за його відсутності. Рішення ухвалити у попередньому судовому засіданні, без участі відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.34).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3В.у судове засідання не зявилися, але на адресу суду надіслали заяви з проханням розглянути справу у попередньому судовому засіданні, а також протягом всього судового розгляду у судових засіданнях розглядати за їх відсутності. Не заперечують та вважають за можливе винести судове рішення у попередньому судову засіданні (а.с.31,36).

Третя особа - приватний нотаріус Веселівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4 про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, але у судове засідання не зявився у звязку з перебуванням на лікарняному, про що він суд проінформував в телефонному режимі.

Суд, вивчивши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1, копію спадкової справи № 41/2015 та додані до неї докази, заяви відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання позовних вимог, встановив наступне.

19.05.2015 р. помер ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 327582 від 20.05.2015 р.

Зі спадкової справи № 41/2015 померлого 19.05.2015 р. ОСОБА_5 з якої вбачається, що після його смерті спадкоємцями є: позивач ОСОБА_5 і відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_5 прийняв спадщину, що підтверджується його заявою в матеріалах спадкової справи.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від прийняття спадщини відмовилися, що також підтверджується їхніми заявами, що містяться у спадковій справі.

23.12.2015 р. приватний нотаріус Веселівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4 відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований по вул.Комсомольська, № 51 в с. Матвіївка Веселівського району Запорізької області після померлого 19.05.2015 р. батька ОСОБА_5, так як позивач не надав правовстановлюючий документ на цей будинок (а.с.15).

До позовної заяви ОСОБА_1 додав від 16.07.2010 р. договір купівлі-продажу житлового будинку № 51 по вул.Комсомольська, в с.Матвіївка Веселівського району Запорізької області, який посвідчений приватним нотаріусом Веселівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4 та звіт про рієлторську оцінку майна житловий будинок, розташований по вул.Комсомольська, № 51 в с.Матвіївка Веселівського району Запорізької області ( а.с.11-13,14-18).

Зі змісту даного договору вбачається, що будинок знаходиться на не приватизованій земельній ділянці, розміром 0,25 га, кадастровий номер :04:016:0008, що знаходиться на території Матвіївської сільської ради Веселівськогого району Запорізької області. Житловий будинок має черепашкові стіни, обкладені цеглою, загальною площею 66,2 кв.м, житловою площею 31,94 кв.м, зазначений на плані літерою «А». При ньому є такі будівлі та споруди: Б-літня кухня, В-підвал,Т-туалет, Г-повітка, огорожа, що стверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим «Веселівське РБТІ» 13.07.2010 р. за № 26690802, реєстраційний № 23954634.

У суду виникає питання, а на підставі яких правовстановлюючих документів посвідчувався нотаріусом договір-купівлі продажу від 16.07.2010 р.

Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

Окрім загального кола обставин, які встановлюються судом при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно суд повинен зясовувати:

1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда);

2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку;

3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку;

4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм;

5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому порядку на час виникнення права власності.

Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, яким посвідчується право власності на це майно.

Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 р. і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 р. № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18.02.2002 р. за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р.

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р., спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно суд зобовязаний керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування» від 07.12.1990 р. № 533-Х11, Законом України «Про державний нотаріат» від 25.12.1974 р., постановою Ради Міністрів Української РСР «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР» № 105 від 11.03.1985 р., Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 р. за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12.05.1985 р. за № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 р., Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31.10.1975 р. за № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19.01.1976 р. за № 1/5, та іншими нормативними актами.

За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 р. № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Проте, позивач не надав суду доказів про внесення запису будинку у погосподарську книгу та чи реєструвалося право власності на будинок в БТІ.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 р., яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 р. № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Надані позивачем докази не підтверджують чи збудований будинок до 2004 р., чи після 2004 р., що позбавляє суд можливості перевірити фактичні та правові підстави виникнення права власності на будинок, а також визначити які відсутні правовстановлюючі документи.

Суд, приходить до висновку, що визнання відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовних вимог ОСОБА_1, враховуючи предмет спору, не є безумовним, суперечить закону, може порушувати права, свободи та інтереси інших осіб.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Суд не повинен заміняти орган, який зобовязаний видавати свідоцтво про право на спадщину.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. за № 7, ОСОБА_6 Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13, Узагальненням ОСОБА_6 Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 р., а також ст.ст.130,156,174,197, 208-210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяв відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання позову ОСОБА_1 - відмовити, а судовий розгляд справи, продовжити.

Цивільну справу №313/1838/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Веселівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4, про визнання права власності на житловий будинок № 51 по вул.Комсомольській у с.Матвіївка, Веселівського району Запорізької області в порядку спадкування за законом після смерті 19.05.2015 р. його батька, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначити до подальшого судового розгляду у відкритому судовому засіданні 09.02.2016 р. о 14.30 год. у приміщенні суду.

У судове засідання викликати судовими повістками ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та третю особу - приватного нотаріуса Веселівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4.

Зобовязати приватного нотаріуса Веселівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4 надати суду нотаріальну справу за реєстровим № 1006 від 16.07.2010 р.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_7