Справа № 2-135/2010 Головуючий у 1 інстанції: Адамчук Г.М.
Провадження № 22-ц/773/1529/16 Категорія: 81 Доповідач: Матвійчук Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Русинчука М.М., Овсієнка А.А.,

з участю секретаря Лимаря Р.С.,

представника стягувача ОСОБА_1,

представника боржника ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_2 на ухвалу Горохівського районного суду від 07 вересня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Горохівського районного суду від 07 вересня 2016 року заяву задоволено. Постановлено замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у справі № 2-135/2010/.

В апеляційній скарзі боржник ОСОБА_2, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви.

Апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 06 липня 2010 року видано виконавчі листи на виконання рішення суду у справі № 2-135/2010 від 09.04.2010 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 271920,74 гривень заборгованості за кредитом, 19947,55 гривень заборгованості за відсотками та 3096,75 пені, 1700 гривень сплаченого судового збору та 120 гривень сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.6). 15 листопада 2014 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого листа (а.с.8). 20 квітня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» було укладено договір факторингу № 18, згідно з яким право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 21 вересня 2007 року, укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 перейшло до ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».(а.с.23). На підставі договору відступлення права вимоги ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло права кредитора у зобовязанні щодо боржників ОСОБА_2, ОСОБА_4

Відповідно до ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Частиною 5 статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги заборгованості по кредитних договорах відповідно до договору факторингу є заміною кредитора у зобовязанні.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 8 Закону України "Про виконавче провадження", статті 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України "Про виконавче провадження".

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 20 січня 2015 року справа № 6-2808цс15, яка відповідно до положень ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» є правонаступником стягувача ПАТ «УкрСиббанк», а тому наявні підстави для заміни стягувача у виконавчому провадженні, в звязку з чим обґрунтовано задовольнив заяву ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Доводи апеляційної скарги про те, що заявник не надав суду доказів набуття фактором вимог до боржника не заслуговують на увагу, оскільки такі докази наявні в матеріалах справи (а.с.2-5).

Безпідставними є покликання відповідача в апеляційній скарзі про те, що заявник не надав суду доказів виникнення прав у фактора стосовно боржника - повідомлення боржника про перехід прав за договором факторингу згідно п. 4.3 Договору та ст. 517 ЦК України, оскільки ненадання доказів повідомлення боржника про перехід до нового кредитора прав у зобовязанні відповідно до вимог ч. 2 ст. 517 ЦК України не може бути підставою для відмови в задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Крім того, в суді апеляційної інстанції з пояснень представника стягувача та доказів долучених до заперечення на апеляційну скаргу встановлено, що боржники повідомлені про заміну кредитора у зобовязанні.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не містять підстав для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, яке ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст.303, 307, 312, 315, 317, 319, 378 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_2 відхилити, а рішення Горохівського районного суду від 07 вересня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді