Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2722/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.08.2016 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого судді Левка Т.Ю., секретарі судового засідання Роман К.С., Стрижак О.М., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовано тим, що14.11.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 0, згідно з умовами якого ОСОБА_2 надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 79000,00 швейцарських франків з розрахунку 8,49 % річних на строк з 14.11.2006 по 14.11.2017 року.

08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 31.07.2015 року його заборгованість становить 2038456,12 грн., яка складається з наступного: 1412078,33 грн. сума заборгованості за кредитом, 626377,78 грн. сума заборгованості за відсотками. У зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість та судові витрати.

Представник відповідача ОСОБА_2 подала суду письмове заперечення проти позовних вимог, яке мотивує тим, що у вересні 2010 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до Виноградівського районного суду з позовом до ОСОБА_3Д про стягнення боргу за Договором про надання кредиту № 0 від 14 листопада 2006 року і рішенням Виноградівського районного суду від 20 червня 2011 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» достроково суму боргу 597184,53 грн. (пятсот девяносто сім тисяч сто вісімдесят чотири гривень 53 копійки). Ця сума складається з наступного: прострочений борг (тіло кредиту) в сумі 63417,89 швейцарських франків , що в еквіваленті до курсу НБУ на той час становило суму 501061,70 гривень, прострочені проценти в розмірі -10101,05 швейцарських франків , що в еквіваленті до гривні становило на той час суму 79807,91 грн. Крім того, стягнуто пеню по простроченому боргу в гривнях 8890,07 та пеню по прострочених відсотках в гривнях 7424,85 грн. Всього пені 16314,92 грн. Зверненню до суду передувало направлення відповідачу 06 травня 2009 року вимоги банку про дострокове повернення кредиту та процентів у звязку з неналежним виконанням Договору, яким ПАТ «УкрСиббанк» змінив строк виконання основного зобовязання за кредитним договором. В рішенні суду вказано, що вимогу від 06 травня 2009 року ОСОБА_3 отримав 07 травня 2009 року , що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 19 ) по цивільній справі №2-416/11 про стягнення заборгованості за кредитним договором за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 і що записано в рішенні суду. Звідси випливає, що з 08 червня 2009 року змінено строк виконання основного зобовязання.

В запереченні також зазначено, що після вступу в силу судового рішення про дострокове стягнення заборгованості за кредитом, строк кредитного договору закінчується, а відтак з цього моменту банк втрачає право на нарахування процентів за користування кредитом та неустойки. З цього моменту припиняються кредитні зобовязання за кредитним договором. Просить суд врахувати відсутність у позивача передбаченого законом права на повторне стягнення тіла кредиту та відсотків за Кредитним договором, а також відсутність у позивача права на донарахування відсотків після припинення дії Кредитного договору (момент звернення з вимогою про дострокове повернення заборгованості), у звязку з чим у задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

Разом з цим, представник відповідача в запереченні заявила про застосування строків позовної давності.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві та просив суд такі задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, справу розглянуто у його відсутність за участі представника відповідача ОСОБА_2, яка діє на підставі договору про надання послуг адвоката в цивільному процесі від 29.02.2016 року.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги позову не визнала з мотивів, викладених в запереченні та просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 14.11.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 0, згідно з умовами якого ОСОБА_2 надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 79000,00 швейцарських франків з розрахунку 8,49 % річних на строк з 14.11.2006 по 14.11.2017 року. Згідно пункту п. 1.1 Договору вказана сума кредиту на день укладення договору відповідала сумі 321172.68 (триста двадцять одна тисяча сто сімдесят дві гривні 68 коп.) гривень за курсом Національного банку України.

08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, відповідно до вищевказаного Договір купівлі-продажу прав вимоги позивач набув права вимоги по кредитному договору № 0 від 14.11.2006 року.

Умови кредитного договору відповідачем ОСОБА_3 були порушені, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед кредитором і у вересні 2010 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до Виноградівського районного суду з позовом до ОСОБА_3Д про стягнення боргу за Договором про надання кредиту № 0 від 14 листопада 2006 року.

Рішенням Виноградівського районного суду від 20 червня 2011 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» достроково суму боргу 597184,53 грн. (пятсот девяносто сім тисяч сто вісімдесят чотири гривні 53 копійки). Дане рішення суду вступило в закону силу 30.06.2011 року.

На виконання рішення суду від 20 червня 2011 року Виноградівським районним судом 01.07.2011 року було видано виконавчий лист, який кредитором було предявлено до виконання у ВДВС Виноградівського РУЮ.

Постановою державного виконавця ВДВС Виноградівського РУЮ від 05.04.2012 року кредитору повернуто виконавчий документ через те, що стягувач не здійснив авансування для проведення виконавчих дій. Стягувач погодився з постановою державного виконавця і в 10-ти денний строк таку не оскаржив. Виконавчий лист повторно не був предявлений до виконання. Відповідно рішення суду не виконано з вини позивача, який повторно не подав виконавчий лист у виконавчу службу та пропустив річний строк для подачі виконавчого листа для виконання.

Пунктом 11.1 кредитного договору передбачено, що у випадку настання обставин визначених у п.п. 2.3., 4.9, 5.3., 5.5., 5.6., 5.8., 5.10., 7.4, 9.2, 9.14 цього Договору та направлення Банком на адресу Позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення Позичальником порушень умов за цим Договором протягом 31 (тридцята одного) календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від Банку, вважати термін повернення кредиту таким що настав на 32 (тридцять другий) календарний день з дати одержання Позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від Банку.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Таким чином, надіславши у відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України вимогу про повне дострокове повернення всієї суми кредиту разом із нарахованими процентами та штрафними санкціями, ОСОБА_2 в односторонньому порядку змінює строк виконання зобов'язання за Кредитним договором, та отримує право предявити позов до позичальника про стягнення всієї суми заборгованості.

06 травня 2009 року ПАТ «Укрсиббанк» направив ОСОБА_3Д вимогу про дострокове повернення кредиту та процентів у звязку з неналежним виконанням Договору про надання споживчого кредиту від 14.11.2006 року № 0.

Як випливає з письмового повідомлення ПАТ «УкрСиббанк», що міститься в матеріалах справи 06 травня 2009 року банк скористався своїм правом, передбаченим ч. 2 ст. 1050 ЦК України, і змінив строк виконання основного зобовязання за кредитним договором, зазначивши, що днем остаточного його погашення є 30 календарних днів з моменту отримання вимоги погасити прострочену заборгованість за отриманим кредитом з нарахованою пенею. У випадку непогашення простроченого боргу з нарахованою пенею, поверненню підлягає весь кредит достроково на 31 день з дати отримання вимоги ОСОБА_3 Крім того у вимозі вказано, що у разі нездійснення ОСОБА_3 добровільного погашення кредиту, плати за кредит, простроченого боргу за отриманим кредитом з нарахованою пенею протягом 31 календарного дня за Кредитним договором, ОСОБА_2 вимушений буде звернути стягнення на предмет іпотеки.

В рішенні суду вказано, що вимогу від 06 травня 2009 року ОСОБА_3 отримав 07 травня 2009 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 19) по цивільній справі №2-416/11 про стягнення заборгованості за кредитним договором за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 і що записано в рішенні суду.

Таким чином, з 08 червня 2009 року кредитором змінено строк виконання основного зобовязання.

Після вступу в силу судового рішення про дострокове стягнення заборгованості за кредитом, строк кредитного договору закінчується, тому з цього моменту банк втрачає право на нарахування процентів за користування кредитом та неустойки. З цього моменту припиняються кредитні зобовязання за кредитним договором.

Згідно положень абзацу 2 пункту 17 Постанови Пленуму ВССУ № 5, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора надає кредитору право лише на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, і не надає права на нарахування і отримання відсотків за Кредитним договором (нарахування і отримання яких можливо лише у разі стягнення коштів за виконавчим написом нотаріуса, згідно положень абзацу 3 пункту 17 Постанови Пленуму ВССУ № 5).

Після ухвалення рішення про стягнення суми боргу, позивач має право лише на отримання інфляційного нарахування на суму боргу, виражене в національній валюті та на три проценти річних від простроченої суми боргу, згідно положень ст. 625 ЦК України.

Суд констатує, що у позовних вимогах позивачем не заявлено про стягнення інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних від простроченої суми боргу, а повторно заявлено вимогу про стягнення того ж самого боргу за тим самим кредитним договором за № 0 від 14.11.2006 року, який вже було стягнуто за рішенням Виноградівського районного суду від 20.06.2011 року.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність у позивача передбаченого законом права на повторне стягнення тіла кредиту та відсотків за Кредитним договором, а також відсутність у позивача права на донарахування відсотків після припинення дії Кредитного договору (момент звернення з вимогою про дострокове повернення заборгованості), на підставі чого вимоги позову задоволенню не підлягають.

Разом з тим, представником відповідача заявлено про застосування строку позовної давності, так як 08 червня 2009 року змінено строк виконання основного зобовязання.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

08 червня 2009 року змінено строк виконання основного зобовязання за кредитним договором № 0 від 14.11.2006 року.

З даним позовом позивач звернувся до суду 03.09.2015 року ( а.с.1), тобто з пропуском трирічного строку позовної давності.

Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» предявив позов вже після спливу строку позовної давності, тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову і з цієї підстави необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_4