АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №615/459/16-ц Головуючий суддя І інстанції Товстолужський О. В.
Провадження № 22-ц/790/3981/16 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із трудових правовідносин про виплату заробітної плати
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року м. Харків.

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Яцини В.Б.,

суддів: - Карімової Л.В., Бурлака І.В.,

за участю секретаря - Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Валківського районного суду Харківської області від 21 квітня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_6, фізичної особи - підприємця ОСОБА_7, фізичної особи - підприємця ОСОБА_8 про стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення виплат при звільненні, стягнення середнього заробітку за весь час затримки її виплати, витребування трудової книжки, стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

01 квітня 2016 року ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_6, фізичної особи - підприємця ОСОБА_7, фізичної особи - підприємця ОСОБА_8 про стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення виплат при звільненні, стягнення середнього заробітку за весь час затримки її виплати, витребування трудової книжки, стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та моральної шкоди.

21 квітня 2016 року позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 внаслідок невідповідності вимогам ст. 119 ЦПК України залишено без руху для виправлення на протязі 5 днів недоліків: не містить виклад обставин, якими позивач обгрунтував свої позовні вимоги.

У зв'язку з тим, що позивачі не усунули вказані недоліки ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 21 квітня 2016 року позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 визнано неподаним та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що ухвала суду необґрунтована, незаконна, судом порушено норми процесуального права, просить скасувати ухвалу суду з передбачених п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підстав.

Вказала, що ухвала про залишення заяви без руху належним чином не вмотивована, а вимога суду до позивачів додатково обґрунтувати свої вимоги та подати кожному свій окремий позов - не відповідає вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, які вичерпно викладені у ст. 119 ЦПК України. Позивачі дотрималися вимог статті 119 ЦПК України, тому у суду не було передбачених у ст. 121 ЦПК України підстав для повернення їх позову. Наполягали, що вони працювали одночасно на декількох відповідачів, що за законом дозволяє їм подати спільний позов. Крім того, якщо суд вважає, що спільний розгляд заявлений вимог ускладнить вирішення даної справи, то суд має право постановити ухвалу про їх роз'єднання у самостійні провадження. Внаслідок таких порушень суд всупереч гарантій ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», ст. 6 Закону України «Про судоустрій України» порушив право позивачів на доступ до суду.

Судова колегія, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи за відсутності всіх учасників судового засідання, що передбьачено ст. 305 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявленого позову, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що держава гарантує кожній людині при визначенні її громадянських прав і обов'язків право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що держава гарантує кожній людині при визначенні її громадянських прав і обов'язків право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. При цьому відповідно до п. 36 рішення Європейського суду з прав людини від 21.02.1975 року по справі «Голдер проти Великобританії» п. 1 ст. 6 Конвенції визнає «право на суд», де право доступу, що розуміється як можливість ініціювати судове провадження по цивільним справам, складає лише один із його аспектів.

Згідно до ст.ст. 7, 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Ухвалою судді Валківського районного суду Харківської області, який діяв від імені суду, було повернуто позовну заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 позивачам. При цьому суд виходив з того, що відповідно до змісту їх заяви, що надійшла до суду 21.04.2016 року у відповідь на ухвалу судді Валківського районного суду Харківської області від 04 квітня 2016 року про залишення вказаного позову без руху, - заявники відмовилися усунути недоліки, зазначені в ухвалі від 04 квітня 2016 року та наполягали на відкритті провадження на підставі поданої позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ЦПК України, у разі невиконання ухвали суду про усунення недоліків, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвалою судді Валківського районного суду Харківської області від 04 квітня 2016 року позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, фізичної особи - підприємця ОСОБА_7, фізичної особи - підприємця ОСОБА_8 про стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення виплат при звільненні, стягнення середнього заробітку за весь час затримки її виплати, витребування трудової книжки, стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та моральної шкоди - залишено без руху.

При цьому суд у якості порушення вимог, встановлених п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України стосовно змісту та формі позовної заяви, вказав, що у позові зазначено, що супермаркет «Норма», де за доводами позову працювали позивачі, «тримає» вся вся сім?я ОСОБА_8, що є незрозумілим для суду, адже трудові відносини передбачають наявність трудового договору з конкретною особою.

Згідно змісту позову, кожний працівник укладав договір про трудові відносини у різний період часу, із різним роботодавцем, що обумовлює подачу кожною фізичною особою самостійного позову до конкретного суб?єкту трудових відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120 цього Кодексу, залишається без руху та позивачу надається строк для усунення недоліків.

Однак при цьому суд не взяв до уваги, що такі недоліки не стосуються п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, де вказано лише про те, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається із заяви, позивачі обґрунтували свої вимоги тим, що вони працювали у супермаркеті «Норма», який розташований за адресою: Харківська область, Валківський район, м. Валки, вул.. Лаптєвих, буд. 23а на посадах касирів торгівельного залу. Також зазначили про те, що вказаний супермаркет «Норма» тримає вся сім?я ОСОБА_8, а саме: ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які оформлені як фізичні особи-підприємці. Працюючи безперервно на одному й тому ж робочому місці, кожен із позивачів чомусь періодично мав різних роботодавців. При цьому кожний з позивачів вказав певний період часу, за який від працював у конкретного відповідача, з посиланням на відомості з пенсійного фонду про застраховану особу. Позов містить також посилання на те, що вони були змушені відповідачами подати заяви про своє звільнення керуючись ст.. 38 КЗпП України, були звільненні, однак з вини відповідачів не отримали розрахунку при звільненні. Їх досудові вимоги про сплату заборгованості по заробітній платі та остаточного розрахунку, надіслання трудових книжок за вказаною адресою, але ці вимоги залишилися без відповіді та задоволення. Позов містить відповідні розрахунки заявлених до стягнення сум та посилання на норми права (а.с. 2-9).

Стаття 126 ЦПК України передбачає наступний порядок і підстави для об'єднання і роз'єднання позовів:

1. Суддя під час відкриття провадження у справі, підготовки справи до судового розгляду або суд під час її розгляду мають право постановити ухвалу про об'єднання в одне провадження кількох однорідних позовних вимог за позовами одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача чи до різних відповідачів або за позовом різних позивачів до одного й того самого відповідача.

2. Залежно від обставин справи суддя чи суд мають право постановити ухвалу про роз'єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження, якщо їх спільний розгляд ускладнює вирішення справи.

Той факт, що у позові зазначено, що супермакет «Норма» «тримає» вся сім?я ОСОБА_8, а трудові відносини передбачають наявність договору з конкретною особою, має значення для визначення підстав для роз?єднання заявлених вимог, як це передбачено у ч. 2 ст. 126 ЦПК України, однак при цьому суд порушив порядок вирішення цього питання, який передбачає спочатку відкриття провадження у справі.

Якщо суд не взмозі вирішити це питання на стадії відкриття провадження у справі за браком відповідних доказів, то за відсутності формальних порушень щодо змісту позову та інших, передбачених у ст. 122 ЦПК України перешкод у відкритті провадження у справі, суд відкриває провадження у справі і у подальшому діє відповідно до положень ч. 4 ст. 10 ЦПК України та гл. 3 розділу ІІІ ЦПК України, якою врегульовано порядок підготовки справи до судового розгляду.

Таким чином, оскільки районний суд порушив порядок, встановлений вказаними нормами ЦПК України для вирішення питання про відкриття провадження у справі, то з передбачених п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підстав колегія суддів скасовує оскаржену ухвалу і передає це питання на новий розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ч.3 ст. 209, ст. 218, ст. 303, 304, п.2 ч. 2 ст. 307, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу судді Валківського районного суду Харківської області від 21 квітня 2016 року - скасувати.

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 разом з доданими документами направити до суду першої інстанції на новий розгляд питання про відкриття провадження у справі

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий -

Судді -