н/п 4-с/490/57/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(резолютивна частина)

18 лютого 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Подзігун Г. В.

при секретарі Кошевій О. С.

за участю представника заявника ОСОБА_1

представника суб'єкта оскарження ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на дії та бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції.

Керуючись ст. ст. 208-210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу - задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 19.06.2015 року про повернення стягувачеві виконавчого документа - виконавчого листа № 2-4293/2011, виданого 29.05.2012 року.

Зобов'язати Центральний відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції винести постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", якою закінчити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-4293/2011, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 29.05.2012 року, та провести відповідні передбачені законом дії, пов'язані із закінченням виконавчого провадження в такому порядку.

Зобов'язати Центральний відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції зняти арешт з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3, накладений постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_5 26.06.2012 року ВП № 32885944.

Ухвала може бути оскаржена через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН

Справа № 4-с/490/1987/14-ц

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Подзігун Г. В.

при секретарі Кошевій О. С.

за участю представника заявника ОСОБА_1

представника суб'єкта оскарження ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на дії та бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Центрального ВДВС ММУЮ, в якій просила визнати постанову державного виконавця Шевченка А. Ф. від 19.06.2015 року про повернення виконавчого листа стягувачу як таку, що не відповідає нормам законодавства, та скасувати її; зобовязати ОСОБА_6 повернути виконавчий лист № 2-4293/2011, виданий Центральним районним судом м. Миколаєва 29.05.2012 року; зобовязати Центральний ВДВС ММУЮ винести постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», якою закінчити виконавче провадження, виконавчий лист № 2-4293/2011 повернути до Центрального районного суду м. Миколаєва, та зняти арешт з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_3

В обґрунтування своїх вимог скаржниця посилається на те, що ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва було закрито провадження у справі, у якій було видано виконавчий лист, однак на заяву ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження Відділ жодних дій не вчинив, натомість державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, що, на думку скаржниці, порушує її законні права та інтереси, зокрема, на розпорядження належний їй майном.

Представник скаржниці у судовому засіданні вимоги скарги підтримала у повному обсязі та просила про її задоволення.

Представник субєкта оскарження у судовому засіданні залишив вирішення питань, викладених у скарзі, на розсуд суду.

Стягувач ОСОБА_6 до суду не зявився, надав заяву про розгляд скарги за його відсутності, просив про її задоволення у повному обсязі, зобовязався повернути виконавчий лист.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши матеріали та обставини справи, матеріали виконавчого провадження, заслухавши пояснення сторін, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 травня 2012 року задоволено позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики: стягнуто з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором позики від 18.09.2010 року у розмірі 250 000 грн., а також 1 820 грн. судових витрат (т. 2 а. с. 5).

Вказане заочне рішення було залишене без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2013 року (т. 2 а. с. 6).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 січня 2014 року заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (т. 2 а. с. 7-8).

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 серпня 2014 року провадження у цивільній справі закрито (т. 2 а. с. 9). Ухвала набрала законної сили 26.08.2014 року.

В той же час, на виконання заочного рішення від 18 травня 2012 року Центральним районним судом м. Миколаєва 29.05.2012 року було видано виконавчий лист № 2-4293/2011 про стягнення заборгованості та судових витрат.

30 травня 2012 року ОСОБА_6 звернувся до Центрального ВДВС ММУЮ із заявою про прийняття до виконання виконавчого документа, відкриття виконавчого провадження та застосування заходів примусового виконання рішення суду, у звязку з чим постановою державного виконавця Центрального ВДВС ММУЮ ОСОБА_7 07.06.2012 року ВП № 32885944 було відкрито виконавче провадження.

Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_5 26.06.2012 року ВП № 32885944 було накладено арешт на усе майно, що належить на праві власності ОСОБА_3

Після скасування заочного рішення та винесення ухвали про закриття провадження у справі 24 жовтня 2014 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 звернулася до Центрального ВДВС ММУЮ із заявою про закінчення виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа № 2-4293/2011 від 29.05.2012 року. У вказаній заяві ОСОБА_1 просила про закінчення виконавчого провадження, зняття арешту з квартири АДРЕСА_3, та направлення виконавчого документу до Центрального районного суду м. Миколаєва.

Однак, із матеріалів справи вбачається, що жодних дій із закінчення виконавчого провадження державний виконавець не здійснив.

У подальшому, 12.06.2015 року ОСОБА_6 звернувся до Центрального ВДВС ММУЮ із заявою про повернення виконавчого листа без подальшого виконання, у звязку з чим постановою державного виконавця Шевченко А. Ф. від 19.06.2015 року виконавчий лист № 2-4293/2011, виданий 29.05.2012 року, повернуто стягувачеві на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відносини, повязані із виконанням рішення суду, регулюються Цивільним процесуальним кодексом України, а також Законом України «Про виконавче провадження» (далі Закон).

Відповідно до ст. 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого листа, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення (ст. 19 Закону).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 49 Закону у випадках, передбачених пунктами 1-6, 8, 9, 11-13 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Судом встановлено, що заявою від 24 жовтня 2014 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 повідомила Центральний ВДВС ММУЮ про скасування рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ, та направила відповідну ухвалу на адресу Відділу, однак державний виконавець, всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження не закінчив.

Натомість, державний виконавець 19.06.2015 року виніс постанову про повернення стягувачеві виконавчого документа - виконавчого листа № 2-4293/2011, виданого 29.05.2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи усе вищевикладене, суд приходить до висновку, що права заявниці діями Центрального ВДВС ММУЮ щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа були порушені, у звязку з чим слід визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 19.06.2015 року про повернення стягувачеві виконавчого документа - виконавчого листа № 2-4293/2011, виданого 29.05.2012 року.

Крім того, оскільки судом встановлена наявність підстав для закінчення виконавчого провадження, слід зобов'язати Центральний ВДВС ММУЮ винести постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", якою закінчити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-4293/2011, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 29.05.2012 року, та провести відповідні передбачені законом дії, пов'язані із закінченням виконавчого провадження в такому порядку, у тому числі - зняти арешт з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3, накладений постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_5 26.06.2012 року ВП № 32885944.

В той же час, суд не вбачає підстав для зобовязання ОСОБА_6 повернути виконавчий лист № 2-4293/2011, виданий Центральним районним судом м. Миколаєва 29.05.2012 року, оскільки така вимога фактично стосується не оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця, а тому не може бути задоволена в рамках розгляду скарги на дії Центрального ВДВС ММУЮ.

За такого, вимоги скарги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 208-210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу - задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 19.06.2015 року про повернення стягувачеві виконавчого документа - виконавчого листа № 2-4293/2011, виданого 29.05.2012 року.

Зобов'язати Центральний відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції винести постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", якою закінчити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-4293/2011, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 29.05.2012 року, та провести відповідні передбачені законом дії, пов'язані із закінченням виконавчого провадження в такому порядку.

Зобов'язати Центральний відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції зняти арешт з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3, накладений постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_5 26.06.2012 року ВП № 32885944.

Ухвала може бути оскаржена через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН