АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/6694/2016 Головуючий у І інстанції - Лужецька О.Р.
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 26 лютого 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати з Державного підприємства «Держекоінвест»,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2016 року заявник ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ДП «Держекоінвест» на його користь нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, з урахуванням індексації у розмірі 42 657,70 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26 лютого 2016 року відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з ДП «Дерекоінвест».

Не погоджуючись з ухвалою суду, заявник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати і ухвалити нове рішення, мотивуючи тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, зокрема, суд дійшов помилкового висновку про відсутність доказів щодо розміру нарахованої заробітної плати.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відмовляючи у прийнятті заяви про видачу судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що з поданої заяви вбачається спір про право, так як заявником не надано належно оформленого документу, що вказує на розмір нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Згідно з п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

У пункті 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» зазначено, що якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати (пункт 1 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати (Закон України від 24 березня 1995 року N 108/95-ВР "Про оплату праці", Закон України від 19 жовтня 2000 року N 2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати"). До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання. При цьому частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України визначено, що працівник має право звернутися до суду з вимогою про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Як вбачається з матеріалів справи, заявником не було надано належно оформлених документів на підтвердження безспірності заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі боржника ДП «Держекоінвест» перед ОСОБА_2 та компенсації за порушення строків її виплати, тому ухвала суду є законною та обґрунтованою, та не підлягає скасуванню з підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

Відмова у прийнятті заяви про видачу судового наказу не позбавляє заявника можливості звернутися до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 26 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді