АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7360/16 Справа № 178/571/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Цаберябий Б. М. Доповідач - Каратаєва Л.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Григорченка Е.І., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря - Григор'євої В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу представника Селянського (фермерського) господарства «Аудит» - Норочевського Олександра Олександровича на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2016 року по справі за позовом селянського (фермерського) господарства «Аудит» до ОСОБА_5, фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, треті особи Криничанське районне управління юстиції Дніпропетровської області, відділ Держгеокадастру у Криничанському районі Дніпропетровської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2016 року селянському (фермерському) господарству "Аудит" в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_6, треті особи Криничанське районне управління юстиції Дніпропетровської області, відділ Держгеокадастру у Криничанському районі Дніпропетровської області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, загальною площею 9,2501 га, кадастровий номер НОМЕР_1, укладеного 10 березня 2016 року між ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, представник С(Ф)Г «Аудит» - Норочевський О.О. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалите нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, котрим суд виконав всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, прийняте на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Відповідно до п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК підставами для скасування рішення суду першої інстанції ї ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 січня 2012 року ОСОБА_5 уклала договір НОМЕР_2 оренди земельної ділянки загальною площею 9,2501 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Покровської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області з С(Ф)Г «Аудит» строком на 10 років (а.с.4-7).

Згідно акту прийому-передачі земельної ділянки, 05.07.2012 р. ОСОБА_5 передала С(Ф)Г «Аудит» земельну ділянку в натурі, загальною площею 9,2501 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.8).

10 березня 2016 року між ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 був укладений договір № 4 оренди земельної ділянки загальною площею 9,2501 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Покровської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області (а.с.80).

23 березня 2016 року ФОП ОСОБА_6 надіслала Голові С(Ф)Г «Аудит» Капінусу В.І. лист-пропозицію, щодо оформлення домовленості щодо користування спірною земельною ділянкою (а.с.13).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при підписання договору оренди землі НОМЕР_2 від 01 січня 2012 року між ОСОБА_5 та С(Ф)Г «Аудит» та при його реєстрації були порушені вимоги чинного законодавства, а саме в паспорті ОСОБА_5 відсутня її підпис, відсутня дата договору в екземплярі останній, що свідчить про недоведеність позивачем чинності договору і наявності встановлених ним прав і обов'язків, як це передбачено ст. 626 ЦК України.

Також суд першої інстанції зазначив, що п. 42 договору оренди НОМЕР_2 від 01 січня 2012 року передбачено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди (а.с.6).

Відповідно до відповіді Відділу Держгеокадастру у Криничанському районі Дніпропетровської області, вбачається, що на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 відділом Держкомзему у Криничанському районі Дніпропетровської області зареєстровано договір оренди земельної ділянки між ОСОБА_5 та С(Ф)Г «Аудит» за № 00097 від 05 липня 2012 року терміном на 10 років (а.с.58).

На виконання ухвали Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2016 року Відділ Держгеокадастру у Криничанському районі Дніпропетровської області надав копію Договору оренди земельної ділянки НОМЕР_2 без зазначення дати складання договору (а.с.103), крім того відсутня печатка, яка б свідчила про його реєстрацію. У поземельній книзі земельної ділянки орендодавця відмічена державна реєстрація, але невідомо чого - земельного сервітуту, емфітевзису, суперфіції чи обмеження у використанні земельної ділянки і не вказані підстави їх виникнення (а.с.101). У зв'язку з чим, суд першої інстанції дійшов висновку, що цей договір оренди землі не набрав чинності, С(Ф)Г «Аудит» не набуло прав орендаря за таким договором, унаслідок чого відповідачі не порушили його права.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з положеннями ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно із ч.5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Підпунктом 6 п. 2 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоді встановленої форми.

Разом з тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договорів оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації.

Відповідно до ст.11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть учать у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 10, п. п. 1, 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК Українисуд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, зобов'язаний роз'яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, сприяти здійсненню їхніх прав, а також суд першої інстанції повинен уточнити позовні вимоги та вирішити питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, згідно з порядком, передбаченим ст. 33 ЦПК України.

У порушення вимог ст. ст. 212 - 214, ЦПК Українисуд першої інстанції на зазначені положення закону уваги не звернув, не встановив фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а формально, вийшовши за межі позовних вимог, пославшись на відсутність в паспорті ОСОБА_5 її підпису, відсутність дати договору в екземплярі останній, дійшов висновку про недоведеність позивачем чинності договору і наявності встановлених ним прав і обов'язків, С(Ф)Г «Аудит» не набуло прав орендаря за таким договором, унаслідок чого відповідачі не порушили його права, не надавши оцінки тому, чи є це самостійною підставою для відмови в позові, вирішив спір по суті.

Суд першої інстанції залишив поза увагою та не надав оцінки тому, що ОСОБА_5 не оспорює свій підпис у договорі та факт його укладання, рівно як і дійсність договору, а відсутність підпису в паспорті не може бути підставою для визнання угоди неукладеною, оскільки паспорт є документом, що посвідчує особу, яка ні ким також не оспорюється.

Матеріали справи свідчать про те, що договір оренди земельної ділянки пройшов державну реєстрацію, що підтверджується відповіддю Відділу Держгеокадастру у Криничанському районі Дніпропетровської області, що на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 відділом Держкомзему у Криничанському районі Дніпропетровської області зареєстровано договір оренди земельної ділянки між ОСОБА_5 та С(Ф)Г «Аудит» за № 00097 від 05 липня 2012 року терміном на 10 років (а.с.58).

Згідно акту прийому-передачі земельної ділянки, 05.07.2012 р. ОСОБА_5 передала С(Ф)Г «Аудит» земельну ділянку в натурі, загальною площею 9,2501 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.8).

На протязі часу з 2012 р. по 2016 р. сторонами договір виконувався, жодних суперечок з приводу його виконання або невиконання між сторонами не виникало.

За вказаних обставин, відсутність дати в договору в екземплярі ОСОБА_5, свідчить лише про необачливість сторін договору при його укладанні.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК дата договору не відноситься до істотних умов, а з урахуванням положень ст. 125, 126 ЗК України, якими визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав взагалі не впливає на час виникнення прав та обов'язків сторін за таким договором.

Посилання суду першої інстанції на те, що на виконання ухвали Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2016 року Відділ Держгеокадастру у Криничанському районі Дніпропетровської області надав копію Договору оренди земельної ділянки НОМЕР_2 без зазначення дати складання договору (а.с.103), з відсутньою печаткою, яка б свідчила про його реєстрацію, у поземельній книзі земельної ділянки орендодавця відмічена державна реєстрація, але невідомо чого - земельного сервітуту, емфітевзису, суперфіції чи обмеження у використанні земельної ділянки і не вказані підстави їх виникнення (а.с.101), не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 по справі «Рисовський проти України» заява № 29979/04 п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, примірник договору, що наданий позивачем містить всі необхідні атрибути - дату, печатки, чому суд першої інстанції не надав належної правової оцінки.

Таким чином, за наявності укладеного та зареєстрованого договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_8 та С(Ф)Г «Аудит» НОМЕР_2 від 01.01.2012 р., відповідачка не мала правових підстав для укладання нового договору оренди.

Статтею 27 Закону України "Про оренду землі"орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 152 ЗК Українивласник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Таким чином, враховуючи наявність договору оренді, що укладений між ОСОБА_8 та С(Ф)Г «Аудит» НОМЕР_2 від 01.01.2012 р. строком на 10 років, який не припинений та не розірваний на момент укладання договору, що оспорюється із ФОП ОСОБА_6, відповідачами було порушено право С(Ф)Г «Аудит» на володіння і користування орендованою земельною ділянкою, що є підставою для визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, загальною площею 9,2501 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Покровської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, укладеного 10 березня 2016 року між ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового - про задоволення позовних вимог та стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача судових витрат в розмірі 2893,8 грн.

Керуючись ст.303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «Аудит» - задовольнити.

Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2016 року скасувати.

Позовні вимоги селянського (фермерського) господарства «Аудит» до ОСОБА_5, фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, треті особи Криничанське районне управління юстиції Дніпропетровської області, відділ Держгеокадастру у Криничанському районі Дніпропетровської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, загальною площею 9,2501 га, кадастровий номер НОМЕР_1,яка розташована на території Покровської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, укладений 10 березня 2016 року між ОСОБА_5 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 на користь селянського (фермерського) господарства «Аудит» судові витрати в розмірі 2893,8 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: