ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.05.2016 року м. Бар
Барський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.
при секретарі Малюговій А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач в заяві до суду свої вимоги мотивував тим, що він є власником ? частини квартири АДРЕСА_1 У квартирі зареєстрований ОСОБА_2. Однак, в липні 2013 року відповідач виїхав на постійне місце проживання до власного будинку в м. Полтава. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідач не бажає. Його реєстрація перешкоджає позивачу отримувати субсидію та призводить до сплати комунальних послуг в збільшеному розмірі. Договір найму жилого приміщення між сторонами не укладався. Згоди на користування жилим приміщенням позивач не надавав. Тому, позивач просив суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку позивача.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та наполягав на їх задоволенні, надавши обґрунтовані пояснення по суті позову.
Відповідач по справі ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому справа вирішена на підставі наявних в ній даних у відсутність відповідача.
Треті особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилися.
Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити повністю. До такого висновку суд дійшов з наступного.
Так, ОСОБА_1 є власником ? частини квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 28.09.1994 року та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 23.07.2007 року НОМЕР_1.
Згідно свідоцтва про право власності на житло від 28.09.1994 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власниками ? частини квартири АДРЕСА_1 кожний.
Відповідно до ст. 150 ЖК України та ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності житловий будинок, квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання членів сім`ї.
Реєстрація відповідача в квартирі позивача підтверджується записами в домовій книзі, актом обстеження матеріально-побутових умов від 16.03.2016 року та довідкою КП «Барське будинкоуправління» № 340 від 21.03.2016 року.
Відповідач ОСОБА_2 покинув місце реєстрації, не проживає в квартирі позивача та добровільно не бажає знятися з реєстраційного обліку, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 16.03.2016 року. В липні 2013 року відповідач виїхав на постійне місце проживання до власного будинку в м. Полтава.
Реєстрація відповідача створює для позивача перешкоди в користуванні житлом та позбавляє його права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном. Позивач позбавлений можливості оформити субсидію на житлово-комунальні послуги.
Договір найму жилого приміщення між позивачем та відповідачами не укладався. Згоди на користування жилим приміщенням позивач не надавав.
Суд вважає, що визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі позивача, оскільки відповідач добровільно та свідомо покинув місце реєстрації, проживає у власному будинку в м. Полтава, а тому не являється безпритульним.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.
Аналогічні положення містяться в п. 10 Постанови № 2 від 12 квітня 1985 року Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», де вказано, що якщо особа була відсутньою понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати його таким, що втратив право на житлову площу.
Позивачем виконано всі можливі та передбачені законом умови для добровільного зняття з реєстрації відповідача.
Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
За таких обставин суд, керуючись ст. ст. 224, 225 ЦПК України, ст. 150, ст. 167 ЖК України, ст. ст. 328, 334, 386, 391, ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», -
Позов задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.
Копію заочного рішення не пізніше трьох днів з дня його проголошення направити відповідачу.
Відповідач протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення може подати до Барського районного суду Вінницької області письмову заяву про його перегляд.
Позивач протягом 10 днів з дня проголошення заочного рішення має право подати апеляційну скаргу на заочне рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення це рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя: