Справа № 515/1686/16-ц
Провадження № 2/515/3018/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря Коренчук О.Е.

представника позивачів - адвоката ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області циві- льну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, третя особа без самостійних вимог що- до предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3,

про визнання права на спадкове майно - земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

05 жовтня 2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 предявили вказаний позов, посилаючись на наступні обставини.

29.04.2004 р. помер їх батько ОСОБА_6, після смерті якого залишилася земельна частка (пай) розміром 3,80 в умовних кадастрових гектарах, що знаходився у колективній власності КСП ім. Дімітрова, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0550592, виданого на підставі розпорядження голови Татарбунарської райдержадміністрації Одеської області № 110/А- 98 від 18.05.1998 р. на ім'я батька ОСОБА_7 у вчиненні нотаріальної дії з приводу видачі свідоцтва на спадщину за законом нотаріусом позивачам було відмовлено з причини відсутності оригіналу пра- вовстановлюючого документу, тому вони розмістили у районній газеті відповідне оголошення. Вони фактично прийняли спадщину, оскільки на день смерті були зареєстровані та проживали разом із батьком по вул.Робоча,9/19 у м.Татарбунари Одеської області.Їх мати ОСОБА_6 не яв- ляється спадкоємцем ні по закону, ні по заповіту, оскільки на момент відкриття спадку шлюб між батьками було розірвано. Зважаючи на дані обставини та те, що в позасудовому порядку вирішити спір неможливо, просили визнати за ними право на зазначену земельну частку (пай) по 1/2 частині за кожним.

Представник позивачів у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій уточнив позовні ви- моги, просив визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право по 1/2 частці (паю) розміром 3,80 в умовних кадастрових гектарах за кожним, розташованої на землях колишнього КСП ім.Дімітрова Татарбунарського району Одеської області, що належало ОСОБА_6 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 05550592.

Представник Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району у судове засідання не зяви- вся, сільський голова надав заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, не заперечував проти задоволення позову.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, надіслала заяву, в якій не заперечу- вала проти позову, повідомила, що від своєї частки спадку відмовляється на користь позивачів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

З копій паспортів серії КМ № 302348, серії КМ № 703342 та свідоцтв про народження ІІІ-ЖД № 498388, серії ІV-ЖД № 430381 (а.с.4-5,7) видно, що ОСОБА_5 народився 05.10.1989 р., ОСОБА_4 народився 06.12.1985 р., їх батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_3

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 01.08.1994 р., яке набрало чи- нності 11.08.1994 р. (копія витягу на а.с.8), шлюб, зареєстрований 08.12.1983 р. у Миколаївському відділі ЗАГСу між ОСОБА_6 та ОСОБА_8, актовий запис № 2081, розірвано.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 382426 (а.с.9), ОСОБА_6, батько позивачів. по- мер 29.04.2004 р. у м.Одеса

Довідкою виконкому Татарбунарської міської ради Одеської області № 1735 від 26.09.2016 р. та копією домової книги для реєстрації громадян, проживаючих у ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10,12-16), підтверджується, що за адресою: Одеська область, м. Татарбунари, вул.Робоча,9/19, на день смерті ОСОБА_6 - 29.04.2004 р. разом з ним були зареєст- ровані та проживали : ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Вартість земельної частки (паю) площею 3,80 умовних кадастрових гектарів за межами населе- ного пункту Дмитрівської сільської ради з урахуванням коефіцієнтів індексації, станом на 01.01. 2016 р. становить 128813,38 грн., що підтверджується повідомленням відділу Держгеокадастру у Татарбунарському районі Одеської області від 23.09.2016 р. (а.с.11).

Газета Татарбунарский вестник № 37 від 17.09.2016 р. містила оголошення про недійсність сертифікату на земельну частку (пай) серії ОД № 0550592, виданого Дмитрівською сільською ра- дою 05.12.1998 р. на імя ОСОБА_6, що видно з її копії (а.с.17).

Відмова нотаріуса свідчить про неможливість позивачів отримати свідоцтво про право на спа- док з причини не надання (відсутності) правовстановлюючого документу на успадковане майно та наявності заповіту померлого на право на земельну частку (пай) на іншу особу (а.с.18).

З матеріалів спадкової справи (а.с.35,36,37,39,40,41) вбачається, що ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3, як спадкоємці за законом, отримали у спадок по 1/12 частки квартири по вул.Робо- ча,9/19 у м.Татарбунари, що залишилось після смерті ОСОБА_6

Як передбачено ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як передбачено ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право при- йняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадко- давця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, вста- новленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.4.15 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріуса України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р., видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, прово- диться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки від- сутності заборони або арешту цього майна.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5 є дітьми померлого ОСОБА_6, а отже, спадкоємцями за законом в порядку першої черги. Вони фактично отримали спадщину, оскільки проживали та були зареєстровані разом з батьком на момент його смерті. Перешкодами в отриманні позивачами свідоцтва про право на спадщину є те, що відсутній правовстановлюючий документ на земельну частку (пай).

Отже, за позивачами може бути визнано право по1/2 частці на земельну частку (пай) розміром 3, 80 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована у землях колишнього КСП ім.Дімітрова, що залишилось після смерті ОСОБА_6

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1216, 1217, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.58-60, 208, 209, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Дмитрівської сіль- ської ради Татарбунарського району Одеської області, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4, який народився 06.12.1985 р. в с.Дмитрівка Та- тарбунарського району Одеської області, ОСОБА_5, який народився 05.10. 1989 р. в с.Сарата Одеської області, право по 1/2 частці за кожним на земельну частку (паю) роз- міром 3,80 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована у землях колишнього КСП ім.Діміт- рова на територіі Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0550592, виданого на підставі розпо- рядження голови Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області № 110/А-98 від 18.05.1998 р. на імя ОСОБА_6

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому за- сіданні під час проголошення рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Тимошенко