АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 184/458/16-ц 22-ц/774/1977/К/16
Справа №184/458/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1977/К/16 суддя Томаш В.І.
Категорія - 27 ( ІV) Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

Іменем України

15 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Барильської А.П., Михайлів Л.В.

за участю секретаря: Чубіної А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Альфа-Банк» - ОСОБА_4,

відповідач ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И Л А:

09 березня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк»(надалі - ПАТ «Альфа-Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобовязань за укладеним кредитним договором № 401680513 від 18.07.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_3 було надано кредитні коршти у розмірі 10 279,79 гривень на умовах платності та зворотності.

Просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором станом на 19.02.2016 року в сумі 11 927,37 грн., із яких: заборгованість за кредитом 10 279,79 грн., заборгованість по відсоткам 0,61 грн., заборгованість по комісії 1 046,97 грн., штраф 600,00 грн., та судові витрати по справі у розмірі 1 378,00 грн.

Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2016 рокув задоволенні позовних вимог ПАТ «Альфа-Банк»до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ «Альфа-Банк»ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Так, судом не взято до уваги, що представником позивача в обґрунтування позовних вимог надано виписку з особових рахунків відповідача, з якої чітко вбачається, що ПАТ «Альфа-Банк» перераховано на рахунок ТОВ «ЄВРОКОСМЕТИКС» 9 920,00 грн., тобто виконало взяті на себе зобовязання.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_3 зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Крім того, зазначає, що позивач ПАТ «Альфа-Банк» пропустив строк на апеляційне оскарження рішення суду та надав у якості додатків до апеляційної скарги документи, які не надавалися до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ПАТ «Альфа-Банк» - ОСОБА_4, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, відповідача ОСОБА_3, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила її відхилити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги і письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову ПАТ «Альфа-Банк», суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст. 625 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ст. 627 ЦК України зазначає, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно положень ст.ст.526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Судом встановлено, що 18 липня 2015 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем ОСОБА_3 укладено кредитний договір №401680513, за умовами якого ПАТ «Дельта-Банк» надав, а ОСОБА_3 прийняла кредит у розмірі 10 279,79 грн. з фіксованою процентною ставкою 0,01% на строк до 20 вересня 2016 року.

При цьому, сторони погодились, що кредитний договір становлять: Базові умови кредитування та Загальні умови споживчого кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк».

Згідно п. 2.5. цього Договору кредит надається для оплати/часткової оплати товару, що вказаний у специфікації №401680513 від 18.07.2015 року або листі-гарантії до цього Договору від 18.07.2015 року у загальній сумі 9 920,00 грн. шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ТОВ «ЄВРОКОСМЕТИКС» №0513 у АТ «ОТП Банк», МФО 3000528, ; оплати страхового платежу згідно з умовами комплексного договору добровільного страхування ризиків позичальника №007.401680513.111 від 18.07.2015 року шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі страхового платежу; оплати комісійної винагороди банку за надання кредиту у розмірі, що визначається згідно з умовами п. 2.8. цього Договору шляхом перерахування відповідної суми грошових коштів на рахунок банку №513 (а.с. 5).

Сторони погодились, що Кредитний договір №401680513 від 18 липня 2015 року вважається укладеним та набуває чинності з 20.07.2015 року за умови скріплення його підписами сторін та печаткою банку (п. 6 договору).

В матеріалах справи наявна копія Кредитного договору №401680513 від 18 липня 2015 року, яка підписана ОСОБА_3 та уповноваженою особою ПАТ «Альфа-Банк» та скріплена печаткою банку, тобто договір є чинним з 20.07.2015 року та має виконуватися сторонами.

Доводи відповідача ОСОБА_3 про те, що ПАТ «Альфа-Банк» не виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором (кредитні кошти не були перераховані ТОВ «ЄВРОКОСМЕТИКС»), а тому вона не зобовязана сплачувати заборгованість по кредиту, колегією суддів відхиляються з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, у суді першої інстанції відповідач ОСОБА_3 повідомила суд щодо наявності у неї спору з ПАТ «Альфа-Банк» щодо розірвання спірного кредитного договору (а.с. 35-36), однак суд першої інстанції дану обставину не прийняв до уваги.

Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 12 квітня 2016 року, ухваленого по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «ЄВРОКОСМЕТИКС», ПАТ «Альфа-Банк» про розірвання договорів, зобовязання виконати кредитне зобовязання, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, встановлено відсутність підстав для задоволення позовних вимог про розірвання Кредитного договору №401680513 від 18 липня 2015 року у звязку з тим, що ОСОБА_3 не доведено повернення нею грошових коштів, одержаних згідно з цим договором.

Тобто, судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено факт належного виконання ПАТ «Альфа-Банк» взятих на себе зобовязань за кредитним договором №401680513 від 18 липня 2015 року, і відповідачу ОСОБА_3 було відомо про ці обставини, а тому колегія суддів критично відноситься до її доводів в цій частині.

Відповідно до ст. 1.19.1 цього Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» меморіальний ордер - розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України.

Тобто, меморіальний ордер за своєю правовою природою є розрахунковим документом.

У відповідності до положень ст.ст. 22, 30.1. Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ініціювання переказу здійснюється, серед іншого, за меморіальним ордером і переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

Як вбачається зі змісту меморіальних ордерів, №594204 та №594205 від 20 липня 2015 року, ПАТ «Альфа-Банк», відповідно до п. 2.5 Кредитного договору №401680513 від 18 липня 2015 року, перерахував на поточний рахунок ТОВ «ЄВРОКОСМЕТИКС» №0513 у АТ «ОТП Банк», МФО 3000528, , грошові кошти у розмірі 9 920,00 грн. (а.с. 109,110), тобто виконав взяті на себе зобовязання.

Відповідач ОСОБА_3 взятих на себе зобовязань не виконує.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 19.02.2016 року у звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань утворилася заборгованість в розмірі 11 927,37 грн., яка складається з:

- 10 279,79 грн. заборгованість за кредитом;

- 0,61 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 1 046,97 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом;

- 600 грн. штраф.

Колегія суддів погоджується із розрахунком заборгованості, здійсненим позивачем ПАТ «Альфа-Банк», щодо заборгованості за кредитом, заборгованості по відсоткам та комісії за користування кредитом та штрафних санкцій (а.с. 12), яка у повній мірі узгоджується з положеннями договору та не оскаржується відповідачем.

Доводи відповідача ОСОБА_3 у письмових запереченнях на апеляційну скаргу про те, що позивачем надано до суду апеляційної інстанції документи, які не подавалися до суду першої інстанції, колегією суддів відхиляються, оскільки, як зазначено вище, суд першої інстанції ухвалив рішення без повного та належного зясування обставин справи, що є порушенням норм процесуального права.

При цьому, частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін ? одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Отже, наведене зобовязує суд апеляційної інстанції перевірити у повному обсязі всі наявні докази, наведені сторонами, як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції.

Доводи відповідача ОСОБА_3 в письмових запереченнях на апеляційну скаргу про те, що позивач ПАТ «Альфа-Банк» пропустив процесуальний строк на оскарження рішення суду не можуть прийнятись до уваги, оскільки ухвалою суду від 18 жовтня 2016 року ПАТ «Альфа-Банк» було поновлено процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення суду від 11 серпня 2016 року та, згідно ст. 297 ЦПК України, дане питання вирішується суддею-доповідачем одноособово без зясування думки сторін у справі.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права та неповно зясовано обставини справи, у зв'язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.п.1,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «Альфа-Банк».

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому, з огляду на задоволення заявлених вимог у повному обсязі, відшкодуванню підлягають всі судові витрати, понесені позивачем у загальному розмірі 2 893,80 грн., які складаються з судового збору у розмірі 1 378,00 грн. сплачених у суді першої інстанції (а.с. 1) та 1 515,80 грн. сплачених за подання апеляційної скарги (а.с. 72, 81).

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства «Альфа-Банк» - задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2016 рокускасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №401680513 від 18 липня 2015 року станом на 19 лютого 2016 року в розмірі 11 927 (одинадцять тисяч девятсот двадцять сім) гривень 37 (тридцять сім) копійок, яка складається з:

- 10 279,79 грн. заборгованість за кредитом;

- 0,61 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 1 046,97 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом;

- 600 грн. штраф.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства «Альфа-Банк» судові витрати по справі у розмірі 2 893 (дві тисячі вісімсот девяносто три) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: