РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору : Одеська Універсальна Біржа «Вітязь», про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ :

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору : Одеська Універсальна Біржа «Вітязь», про визнання дійсним договору № 99-197П купівлі-продажу нерухомого майна від 2805.1999 р., зареєстрованого на Одеській Універсальній Біржі «Вітязь», зареєстрованого Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості під р. № 49 на стор. 145 в книзі 300пр., 09.06.1999 р., за умовами якого ОСОБА_4, ОСОБА_6 і ОСОБА_5 продали, а ОСОБА_3 і ОСОБА_1, діючи від свого імені та від імені і в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, купили квартиру під № 124 у будинку № 101В по вул. Канатній в м. Одесі, загальною площею 81,0 кв.м., корисною площею 76,3 кв.м., житловою площею 49,5 кв.м., яка в цілому складається з 4-х кімнат, кухні, ванної, туалету, коридору, ст.шафи, кладової.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі вказують, що сторони за цим біржовим договором повністю виконали усі умови цього договору, але не оформили його нотаріально.

Позивач ОСОБА_1, яка також є представником позивачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3, просила розглянути справу без її участі та участі позивачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 й задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_7 також просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи.

Направлені судом судові повістки відповідачам ОСОБА_4 і ОСОБА_5, за останніми відомими судові адресами їх місця проживання, зареєстрованого у встановленого законом порядку (а.с.21,22), були вернуті судові з помітками пошти про те, що вони не зявляються до суду за залишеними для них повідомленнями пошти.

Під час судового розгляду даної справи зясувалося, що відповідач ОСОБА_6 померла 21.07.2011 р., та що після її смерті спадкова справа не заводилася, що підтверджується копією актового запису про смерть № 1535 від 22.07.2011 р. по Малиновському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть за № 1 від 19.09.2015 р. та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.62, 63, 100).

Направлена судом судова повістка Одеській Універсальній Біржі «Вітязь», за останньою відомою судові адресою цієї Біржі, була повернута судові з поміткою пошти про те, що ця Біржа за такою адресою більше не знаходиться.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст. 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязаний прийняти майно і сплатити за нього визначену суму грошей.

Частиною 2 статті 12 Закону України «Про власність» від 1991 року, який був чинним станом на травень 1999 року, визначено, що громадянин набуває право власності на майно на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Судом установлено, що 28 травня 1999 року між ОСОБА_4, ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , з однієї сторони, та ОСОБА_3 і ОСОБА_1, яка діяла від свого імені та від імені і в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з другої сторони, був укладений договір № 99-197П купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований на Одеській Універсальній Біржі «Вітязь», зареєстрований Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості під р. № 49 на стор. 145 в книзі 300пр., 09.06.1999 р., за умовами якого ОСОБА_4, ОСОБА_6 і ОСОБА_5 продали, а ОСОБА_3 і ОСОБА_1, діючи від свого імені та від імені і в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, купили квартиру під № 124 у будинку № 101В по вул. Канатній в м. Одесі, загальною площею 81,0 кв.м., корисною площею 76,3 кв.м., житловою площею 49,5 кв.м., яка в цілому складається з 4-х кімнат, кухні, ванної, туалету, коридору, ст.шафи, кладової.

Відповідно до п. 6 цього договору, згадана квартира продана за 10500,00 грн., які отримані продавцями до підписання цього договору.

В абз. 6 п. 11 цього біржового договору зазначено, що цей договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає, а згідно зі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» в редакції, яка діяла на час укладання цього біржового договору, угоди та договори, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню, і саме тому сторони за цим договором не оформили його нотаріально, як цього вимагає закон.

Судом не встановлено факту існування між сторонами за цим договором будь-яких спорів щодо цього договору та/або щодо квартири, яка є предметом купівлі-продажу за цим договором.

Як вбачається з паспортів позивачів ОСОБА_3 і ОСОБА_2, місце проживання ОСОБА_3 з червня 1999 року та місце проживання ОСОБА_2 з травня 2008 року у встановленому законом порядку зареєстровано за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2.

Наведені обставини дозволяють суду зробити висновок про те, що сторони за цим договором досягли згоди щодо усіх істотних умов цього договору та повністю його виконали.

Водночас суд бере до уваги, що 21.07.2011 року померла ОСОБА_6, яка є стороною згаданого біржового договору, що в свою чергу на теперішній час унеможливлює нотаріальне посвідчення цього договору.

Також суд враховує, що відсутність нотаріального посвідчення згаданого біржового договору купівлі-продажу нерухомого майна позбавляє позивачів можливості в повному обсязі розпоряджатися належною їм квартирою.

Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК України (1963р.), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що порушене право позивачів підлягає судовому захисту.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати дійсним договір № 99-197П купівлі-продажу нерухомого майна від 28 травня 1999 року, зареєстрований на Одеській Універсальній Біржі «Вітязь», зареєстрований Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості під р. № 49 на стор. 145 в книзі 300пр., 09.06.1999 р., згідно з умовами якого ОСОБА_4, ОСОБА_6 і ОСОБА_5 продали, а ОСОБА_3 і ОСОБА_1, діючи від свого імені та від імені і в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, купили квартиру під № 124 у будинку № 101В по вул. Канатній в м. Одесі, загальною площею 81,0 кв.м., корисною площею 76,3 кв.м., житловою площею 49,5 кв.м., яка в цілому складається з 4-х кімнат, кухні, ванної, туалету, коридору, ст.шафи, кладової.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.А. Ільченко