Справа № 463/6097/15-ц
Провадження № 2/463/647/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Головатого Р.Я.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Львівського коледжу будівництва, архітектури та дизайну, про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, збільшивши позовні вимоги просить скасувати Наказ Директора Львівського коледжу будівництва, архітектури та дизайну №137-к/тр від 15.10.2015 року, поновити позивача на посаді заступника директора з виховної роботи Львівського коледжу будівництва, архітектури та дизайну, стягнути з відповідача різницю в заробітку 4638,16 грн. за кожен місяць виконання нижчеоплачуваної роботи.

Свої вимоги мотивує тим, що працювала у Львівському коледжі будівництва, архітектури та дизайну на посаді заступника директора з виховної роботи. Поряд зі своєю основною роботою, виконує додаткову роботу за іншою посадою протягом встановленої законодавством тривалості робочого дня, а саме: викладає українську мову у цьому ж навчальному закладі.

07.09.2015 року, на початку нового навчального року, позивача було ознайомлено з Наказом директора коледжу від 03.09.2015 року №118-к/гр., згідно з яким передбачено скорочення посади заступника директора з виховної роботи 4 листопада 2015р. Вказаним Наказом позивача попереджено про скорочення посади заступника директора з виховної роботи та запропоновано посаду викладача коледжу циклової комісії гуманітарних дисциплін. Ознайомившись із вказаним наказом, позивач зазначила, що не погоджується із запропонованою їй посадою.

15.10.2015 року директором Львівського коледжу будівництва, архітектури та дизайну видано наказ №136-к/тр, згідно з яким у зв'язку із скороченням посади заступника директора з виховної роботи з 07.11.2015 року запропоновано позивачу вакантну посаду лаборанта. Ознайомившись із вказаним наказом, позивач зазначила, що не погоджується із запропонованою їй посадою. Цього ж дня директором коледжу було видано інший наказ №137-к/тр, яким у зв'язку із скороченням посади заступника директора з виховної роботи з 07.11.2015 року позивача переведено на посаду викладача дисциплін «Українська мова» та «Етика ділового спілкування» з оплатою згідно з тарифікацією.

Вважає, що переведення позивача на посаду викладача відбулося із грубим порушенням вимог чинного законодавства, без згоди позивача, чим порушено умови трудового договору та її права та інтереси, оскільки після ознайомлення позивача з наказом про скорочення посади заступника директора з виховної роботи, адміністрацією коледжу позивачу було запропоновано декілька вакантних посад, з призначенням на які вона не погодилась, а повного списку вакантних посад позивачу надано так і не було.

Про переведення позивача на посаду викладача дисциплін «Українська мова» та «Етика ділового спілкування» позивач дізналася 19.10.2015 року при ознайомленні з наказом директора коледжу №137-к/тр від 15.10.2015 року, згоди на переведення не давала, про що повідомила директору та колегам. Крім цього, 09.11.2015р. на ім'я директора коледжу подала письмову заяву про незгоду із переведенням на вищевказану посаду, однак така залишилась без уваги та належного реагування.

Оскільки позивач не була звільнена із займаної посади заступника директора із виховної роботи, а незаконно переведена згідно з наказом директора коледжу №137-к/тр від 15.10.2015 року на посаду викладача дисциплін «Українська мова» та «Етика ділового спілкування», вважає, що вказаний наказ підлягає скасуванню, а позивач поновленню на раніше займаній посаді.

Крім цього, оскільки до незаконного переведення позивача на нову посаду остання отримувала заробітну плату в розмірі 6758 грн. 21 коп., а заробітна плата на посаді викладача становить 2120 грн. 05 коп., вважає, що у відповідності до ч.2 ст.235 КЗпП України на її користь підлягає стягненню різницю в заробітку 4638 грн. 16 коп. за кожен місяць виконання нижче оплачуваної роботи.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог та просила позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили з підстав, викладених у поданих до суду письмових запереченнях (а.с.28-30). Пояснили, що після проведення державною фінансовою інспекцією у Львівській області відповідно до плану роботи на II квартал 2015 року планової ревізії фінансово-господарської діяльності коледжу, встановлено, що на утримання посади заступника директора зайво використано з позабюджетних коштів в загальній сумі 54,51 тис. грн., з якої на заробітну плату - 39,99 тис. грн., нарахування на заробітну плату - 14,52 тис. грн.

Для усунення зазначених порушень директором коледжу ОСОБА_6 було здійснено часткове відшкодування виявлених ревізією збитків в сумі 5910,00 грн., а також видано наказ №136 від 21.09.2015р. про усунення недоліків за наслідками ревізії.

На виконання вказаних вимог директором коледжу було вирішено привести у відповідність штатний розпис коледжу вимогам Типових штатних нормативів вищих навчальних закладів І-ІІ рівнів акредитації та скоротити 04.11.2015р. одну посаду заступника директора з виховної роботи (наказ №118- к/тр від 03.09.2015 року).

З наказом від 15.10.2015р. №136-к/тр позивач була ознайомлена 16.10.2015р. і з даною запропонованою посадою не погодилася, про що зроблено відповідний напис. Разом з тим, з наказом від 15.10.2015р. №137-к/тр про переведення з 07.11.2015р. на посаду викладача дисциплін «Українська мова (за професійним спрямуванням)» та «Етика ділового спілкування» позивач була ознайомлена 19.10.2015р., заперечення не висловлювала, що на думку представників відповідача свідчить про згоду останньої на переведення.

Крім цього, зазначили, що посаду заступника директора із виховної роботи не виключено зі штатного розпису, оскільки такий затверджуються Міністерством освіти і науки України. А ознайомлювати позивача з умовами праці на посаді викладача потреби не було, оскільки на вказаній посаді вона працювала за сумісництвом.

Заслухавши пояснення представників сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

Як вбачається з копії трудової книжки позивача (а.с.36-37) остання 01.06.2000р. призначена на посаду заступника директора з гуманітарної освіти і виховної роботи, а 07.11.2015р. на підставі наказу №137-к/тр від 15.10.2015р. у зв'язку зі скороченням посади заступника директора з виховної роботи переведена на посаду викладача дисциплін «Українська мова (за професійним спрямуванням)» та «Етика ділового спілкування».

Наказом директора Львівського коледжу будівництва, архітектури та дизайну від 03.09.2015р. №118-к/тр (а.с.6) скорочено посаду заступника директора з виховної роботи 4 листопада 2015 року, попереджено позивача про скорочення посади, запропоновано посаду викладача коледжу циклової комісії гуманітарних дисциплін.

Із вказаним наказом позивач ознайомилась 07.09.2015р. та зазначила, що з п.4 наказу щодо посади викладача не погоджується.

Наказом директора Львівського коледжу будівництва, архітектури та дизайну від 15.10.2015р. №136-к/тр (а.с.7) у зв'язку зі скороченням посади заступника директора з виховної роботи з 07 листопада 2015 року запропоновано позивачу вакантну посаду лаборанта.

Із вказаним наказом позивач ознайомлена 16.10.2015р. та зазначила, що не погоджується.

Наказом директора Львівського коледжу будівництва, архітектури та дизайну від 15.10.2015р. №137-к/тр (а.с.8) у зв'язку зі скороченням посади заступника директора з виховної роботи з 07 листопада 2015 року позивача переведено на посаду викладача дисциплін «Українська мова (за професійним спрямуванням)» та «Етика ділового спілкування» з оплатою згідно з тарифікацією.

Із вказаним наказом позивач ознайомлена 19.10.2015р.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно зі ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно, з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Відповідно до ч.1 ст.32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника.

Разом з тим, судом встановлено, що своєї згоди на переведення на посаду викладача дисциплін «Українська мова (за професійним спрямуванням)» та «Етика ділового спілкування» позивач не давала.

Наведене підтверджується заявою від 09.11.2015р., яка зареєстрована відповідачем 10.11.2015р. за №30, якою позивач повідомила директора, що у зв'язку з тим, що станом на 06.11.2015р. посада заступника директора з виховної роботи не виключена із штатного розпису коледжу, позивач не ознайомлена із наказом про звільнення із посади заступника директора з виховної роботи, тому не погоджується із переведенням на посаду викладача дисциплін «Українська мова (за професійним спрямуванням)» та «Етика ділового спілкування» (а.с.9).

Крім цього, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду повідомила, що займає посаду заступника директора з навчально-виховної роботи. Після проведення державною фінансовою інспекцією перевірки директором одноособово прийнято рішення про скорочення посади заступника директора з виховної роботи, яку займала позивач. Остання заяви на переведення на посаду викладача не подавала, при цьому повідомляла, що не погоджується на переведення.

Після наказу про переведення позивач до кінця листопада продовжувала виконувати обовязки заступника директора з виховної роботи та займати робочий кабінет. Такі ж покази дала допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8, яка працює викладачем коледжу.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду повідомила, що працює старшим інспектором з кадрів та ознайомлювала позивача з наказом про скорочення посади заступника директора з виховної роботи, яким позивачу також запропоновано посаду викладача, з чим позивач не погодилась. На той час були вакантними також посада лаборанта та прибиральника, перша посада була запропоновано позивачу, однак вона від неї також відмовилась. Наказ про звільнення позивача з посади директора з виховної роботи не видавався, з посадовими обовязками викладача позивача не було ознайомлено.

Як вбачається з роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.31 Постанови від 6 листопада 1992 року N 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» відповідно до ст. 32 КЗпП переведення на іншу роботу допускається тільки за згодою працівника.

Враховуючи вищенаведене, оскільки судом встановлено, що наказом директора Львівського коледжу будівництва, архітектури та дизайну №137-к/тр від 15.10.2015 року позивача переведено на посаду викладача дисциплін «Українська мова (за професійним спрямуванням) та «Етика ділового спілкування» без її згоди, суд приходить до висновку, що таке переведення є незаконним, а тому вказаний наказ підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Оскільки судом встановлено, що переведення позивача на посаду викладача дисциплін «Українська мова (за професійним спрямуванням) та «Етика ділового спілкування» було незаконним, тому ОСОБА_5 слід поновити на посаді заступника директора з виховної роботи Львівського коледжу будівництва, архітектури та дизайну з 07 листопада 2015 року, оскільки цього числа зроблено відповідний запис у трудовій книжці (а.с.37).

Згідно з ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Як вбачається з представлених позивачем довідок про доходи, заробітна плата позивача на посаді викладача становила 2120 грн. 05 коп. (а.с.18), на посаді заступника директора з виховної роботи 6758 грн. 21 коп. (а.с.19).

Таким чином різниця в заробітку при виконанні нижчеоплачуваної роботи становить 4638 грн. 16 коп. на місяць.

Відповідачем жодних доказів на підтвердження іншого розміру заробітку позивача на вказаних посадах суду не представлено.

Враховуючи вищенаведене, оскільки судом встановлено, що у зв'язку з незаконним переведенням позивач з 07 листопада 2015 року виконувала нижчеоплачувану роботу, тому суд приходить до висновку, що на користь позивача підлягає стягненню різниця у заробітку за період з 07 листопада 2015 року по 31 травня 2016 року в сумі 31569 грн. 41 коп. (4638,16грн.*6 місяців (за період з 07.11.2015р. по 06.05.2016р.) + 4638,16*25днів/31день (за період з 07.05.2016р. по 31.05.2016р.).

При цьому у відповідності до вимог п.п.2, 4 ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_5 на посаді заступника директора з виховної роботи Львівського коледжу будівництва, архітектури та дизайну з 07 листопада 2015 року та стягнення різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи за один місяць у сумі 4638 грн. 16 коп.

Крім цього, у відповідності до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, такий слід стягнути в дохід держави з відповідача у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір» на час подання позовної заяви, в сумі 1461 грн. 60 коп. (243 грн. 60 коп.*2 вимоги немайнового характеру + 243 грн. 60 коп. за звернення із вимогою майнового характеру).

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-214 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Скасувати наказ директора Львівського коледжу будівництва, архітектури та дизайну №137-к/тр від 15.10.2015 року про переведення ОСОБА_5 на посаду викладача дисциплін «Українська мова (за професійним спрямуванням) та «Етика ділового спілкування».

Поновити ОСОБА_5 на посаді заступника директора з виховної роботи Львівського коледжу будівництва, архітектури та дизайну з 07 листопада 2015 року.

Стягнути з Львівського коледжу будівництва, архітектури та дизайну на користь ОСОБА_5 різницю в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи за період з 07 листопада 2015 року по 31 травня 2016 року в сумі 31569 грн. 41 коп. (тридцять одна тисяча пятсот шістдесят дев'ять гривень сорок одну копійку).

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_5 на посаді заступника директора з виховної роботи Львівського коледжу будівництва, архітектури та дизайну з 07 листопада 2015 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи за один місяць у сумі 4638 грн. 16 коп. (чотири тисячі шістсот тридцять вісім гривень шістнадцять копійок).

Стягнути з Львівського коледжу будівництва, архітектури та дизайну в дохід держави 1461 грн. 60 коп. (одну тисячу чотириста шістдесят одну гривню шістдесят копійок) судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м.Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Р.Я. Головатий