Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"17" листопада 2016 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А. М., при секретарі Атановій Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання угоди купівлі-продажу будинку дійсною,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. У подальшому позивач уточнив позовні вимоги та просить визнати угоду купівлі-продажу будинку дійсною, відповідачами по справі зазначив ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 На підставі уточненої заяви позивача, ухвалою суду від 17 листопада 2016 року позовні вимоги в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом залишені без розгляду. Так, в обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько ОСОБА_5 та він є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті батька. Після смерті батька, він звернувся до Третьої державної нотаріальної контори м.Маріуполя з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право власності йому було відмовлено, оскільки ОСОБА_5 придбав будинок АДРЕСА_1 шляхом укладення біржового контракту в Маріупольській універсальній товарній біржі. Просив визнати дійсною угоду купівлі-продажу зазначеного будинку.

Позивач до судового засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому за наявності письмової згоди позивача суд вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що за біржовим контрактом № 11947 (договором купівлі-продажу), укладеним на Маріупольській універсальній товарній біржі 22 лютого 2002 року та зареєстрованим в Маріупольському БТІ 20 березня 2002 року за № 17154 ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продали, а ОСОБА_5 купив будинок АДРЕСА_1

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, чинного на час укладення між сторонами договору купівлі-продажу, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. У цьому випадку подальше нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

З біржового контракту вбачається, що відповідачі продали, а позивач купив будинок АДРЕСА_1, розрахувавшись готівкою в день укладення договору та передачі документів і таким чином повністю виконав свій обов'язок за договором купівлі-продажу.

Утім договір не було нотаріально оформлено, оскільки ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» на той час передбачала, що угоди, укладені на біржі не потребують нотаріального посвідчення. Саме тому біржовий контракт був прийнятий БТІ у якості правовстановлюючого документа, а за позивачем зареєстроване право приватної власності на вказаний будинок.

За таких обставин сторони позбавлені можливості нотаріального оформлення угоди, позаяк для цього продавець (відповідачі у цій справі) мали б надати нотаріусу документ, який підтверджує їх право власності на відчужуваний будинок, що унеможливлюється наявністю державної реєстрації права власності на цей будинок за іншою особою (ОСОБА_1.).

Згідно матеріалів інвентаризаційної справи БТІ м.Маріуполя вбачається, що власниками будинку АДРЕСА_1 до 22 лютого 2002 року вказані ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та у подальшому після укладення біржового контракту №11947 власником зазначений ОСОБА_5, якому було видано реєстраційне посвідчення №17154 від 20 березня 2002 року.

Разом з тим, відповідно до наданої Третьою державною нотаріальною конторою м.Маріуполя спадкової справи після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, вбачається, що позивач 23 вересня 2015 року звернувся до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Інших спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_5 не має. Постановою державного нотаріуса ОСОБА_6 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки позивачем не надано правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме: будинок АДРЕСА_1.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе визнати угоду дійсною, оскільки інший спосіб упорядкування позивачем прав власності не передбачений законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 197, 209, 224-226 ЦПК України, ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання угоди купівлі-продажу будинку дійсною - задовольнити.

Визнати дійсним укладений 22 лютого 2002 року на Маріупольській універсальній товарній біржі біржовий контракт № 17154 (договір купівлі-продажу), за яким ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продали, а ОСОБА_5 купив будинок АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуто Іллічівським районним судом м. Маріуполя за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. М. Іванченко