Справа № 645/1505/16-ц
Провадження № 2/645/1360/16
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2016 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:
Головуючого судді Сілантьєвої Е.Є.
При секретарі судових засідань Момот О. І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи Фрунзенський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивачі звернулися до суду із вищевказаним позовом, яким просить визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1
В обґрунтування позову посилаються на те, що на підставі ордеру ОСОБА_5 - наймач, ОСОБА_4 - дружина, ОСОБА_2 - донька та ОСОБА_3 - онук володіють ізольованою квартирою АДРЕСА_1 Квартира належить до житла державного житлового фонду. В червня 1995 року ОСОБА_5 з власної волі полишив адресу місця проживання та реєстрації з метою створення нової сім*ї. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розлучилися 22.07.1998 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_1 від 22.07.1998 року. Також позивачі вказали, що після розірвання шлюбу відповідач за місцем реєстрації більше не з*являвся, при цьому забрав свої речі з квартири та не повідомив про свою нову адресу.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просивши про їх задоволення. При цьому пояснив, що позивачі увесь час сплачують комунальні послуги за всіх осіб, разом з ОСОБА_5 що не проживає. Також зазначив, що реєстрація відповідача заважає позивачам розпоряджатися квартирою належним чином.
Позивачка ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона колишня дружина відповідача, в 1995 році він поїхав з квартири без скандалу пояснивши, що зустрів жінку для душі. Вона мала намір зберегти сім*ю тому лише в 1998 році вона погодилася на розлучення. Відповідач одразу забрав свої речі та виїхав з квартири. Всі комунальні платежі сплачувала вона та ремонт квартири, встановлення нових вікон та дверей та встановлення лічильників, був лише за її рахунок. Також вказала, що її донька ОСОБА_2 не має можливості з*явитися до суду в зв*язку з тим, що утримує дитину.
Позивачка ОСОБА_2 яка діяла в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до судового засідання не з*явилася, про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином.
Відповідач в судове засідання не заявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повістки рекомендованою кореспонденцією на адресу місця реєстрації відповідачів, яка відповідає даним адресно-довідкового відділу ГУ ДМС України в Харківській області про реєстрацію місця проживання ОСОБА_5 (а.с. 28-29, 54-55), заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не надав. Причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Згідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України відповідач зобов*язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов*язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права зобов*язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред*явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.
У відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Представник Фрунзенського РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області правом на участь в судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про залучення третьої особи Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради.
Представник Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради правом на участь в судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки. Представник надав заяву з проханням слухати справу за їх відсутністю, та винести рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права (а.с. 46-47).
По справі були допитані свідки.
Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначила, що він є сусідкою позивачів по справі, мешкає у квартирі 14. Відповідача не бачила з 1995 року. Поряд з позивачами вона мешкає з 1993 року. Всю чоловічу роботу допомагає чоловік свідка. В спірній квартирі особистих речей не має. Свідку відомо, що ОСОБА_5 пішов до іншої жінки, де він на теперішній час свідку не відомо. Сім*я була чудова, все в них відбувалося дуже тихо, скандалів не було. Позивачі не здійснювали ніяких перешкод у праві проживання відповідача у квартирі. Свідок була у квартирі, ніяких речей відповідача у квартирі не бачила.
Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні зазначила, що вона знає позивачку ОСОБА_4, вона разом з позивачкою з 2005 року разом працювали. Вона часто бувала у позивачки в гостях та ніколи не бачила ОСОБА_5 у неї. Речей чоловіка в будинку не має. Позивачка не чинила ніяких перешкод в користуванні квартирою відповідачу.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що сторона позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Розглянувши матеріали справи вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає необхідним зазначити наступне.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.
З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, виходячи з наступного.
Як встановлено у ході судового розгляду, квартира за адресою АДРЕСА_1 не приватизована, правовстановлюючі документи на квартиру в дільниці № 57 КП «Жилкомсервіс» відсутні. За вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 10.03.1979 року з дружиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, донькою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та внуком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 (повідомлення КП «Жилкомсервіс» № 7360/2/07-05 від 12.04.2016 р. а.с. 14).
Відповідно до повідомлення юридичного департаменту Харківської міської ради Харківської області № 4751/9-16 від 24.05.2016 - згідно інформації Департаменту житлового господарства міської ради від 11.05.2016 №2433/0/90-16 житловий будинок по АДРЕСА_1 належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова та відображається на балансі КП «Жилкомсервіс», обслуговується дільницею № 57 цього підприємства. У трьохкімнатній ізольованій квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано 4 особи, зокрема ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, з 25.12.1996 року. Квартира не приватизована, правовстановлюючі документи на вищевказану квартиру в дільниці № 57 КП «Жилкомсервіс» відсутні (а.с. 61).
Позивачка ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 22.07.1998 року Фрунзенським відділом реєстрації актів громадянського стану (свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_1 від 22.07.1998 р.).
Як вбачається з паспорта громадянина України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, позивачка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 10.05.1979 року (а.с. 3).
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3, який народився 20 січня 2001 року, батьками його є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (свідоцтво про народження видане міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції 20.02.2001 р. а.с. 7)
Судом встановлено, що відповідно до довідки з місця проживання про склад сім*ї та прописку № 801 від 15.03.2016 року виданої КП «Жилкомсервіс» дільниця № 57, за адресою АДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 10.03.1979 року; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 з 10.05.1979 року; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 з 25.12.1996 р., ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 з 20.02.2001 року (а.с. 4).
Факт не проживання відповідача за адресою свідчить акт від 18.03.2016 року, в якому зазначено, що ОСОБА_5, який зареєстрований в АДРЕСА_1 не мешкає за зазначеною адресою з червня 1995 року по теперішній час. Його особистих речей, меблів та іншого в квартирі не мається. Акт посвідчений підписами мешканців будинку ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та печаткою КП «Жилкомсервіс» дільниця № 57 з підписом начальника дільниці від 22.03.2016 р. (а.с.5).
Також, про факт не проживання відповідача за адресою свідчить акт від 18.03.2016 р. складений мешканцями будинку за адресою АДРЕСА_1 - ОСОБА_12, ОСОБА_6, які мешкають в квартирі 14, ОСОБА_11, ОСОБА_13, мешканцями АДРЕСА_2 та ОСОБА_7, яка мешкає в квартирі 19, згідно якого ОСОБА_5, який зареєстрований в АДРЕСА_1 не мешкає за зазначеною адресою з 1995 року по теперішній час. За вказаною адресою мешкають ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3. Особистих речей, меблів та іншого майна відповідача в квартирі не мається. ОСОБА_5 добровільно виїхав з квартири, з метою мешкання з іншою сім*єю та вивіз усі документи разом з речами. В підтримання житлового приміщення, проведенні капітального ремонту участі не приймав. Також зазначено, що відповідач участі по благоустрою під*їзду не приймав, всі витрати сплачували позивачі (а.с. 6).
Факт не проживання відповідача за місцем реєстрації також, підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_14, які, попереджені про кримінальну відповідальність, в судовому засіданні підтвердили факт не проживання відповідача за місцем реєстрації та за місцем мешкання позивачів.
Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Судом встановлено, що відповідач не проживає за адресою: АДРЕСА_1 тривалий час та покинули спірне житло добровільно, перешкод у його проживанні за місцем реєстрації, а також поважність причин невикористання відповідачем свого права користування спірним житловим приміщенням судом не встановлено.
Жодних беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідача за вищевказаною адресою понад один рік суду не надано.
Докази, що підтверджують той факт, що позивачі якимось чином перешкоджали відповідачу у користуванні спірною квартирою в матеріалах справи також відсутні.
Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.ст. 64, 156 Житлового Кодексу України відповідач є колишнім членом сім'ї позивача.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач залишаючись бути зареєстрованим у спірній квартирі, наміру проживати за місцем реєстрації та користуватися житловою площею не має, у спірній квартирі фактично не проживає - ОСОБА_5 з 1995 року, тобто станом на момент розгляду справи більше одного року. Наявність реєстрації відповідача у спірній квартирі перешкоджає позивачам здійснювати право користування, оскільки передбачає право відповідача на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації.
Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає за адресою: АДРЕСА_1, тривалий час, перешкод у його проживанні за місцем реєстрації, а також поважність причин невикористання відповідачем свого права користування спірним житловим приміщенням судом не встановлено.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть.
Тобто, рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання осіб.
Керуючись ст.ст. ст.ст.71,72 ЖК Українист.ст.10, 11, 15, 60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов - задовольнити.
Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1
Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Головуючий суддя -