АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Апеляційне провадження Доповідач - Іванченко М.М.
№22-ц/796/9827/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Іванченка М.М.

суддів: Рубан С.М., Желепи О.В.

при секретарі: Гарматюк О.Д.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за рахунок реалізації застави

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_5, в якому просив в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості за кредитним договором у розмірі 937378,99 грн. звернути стягнення за рахунок реалізації та продажу від імені банку з ОСОБА_5, а саме транспортного засобу автомобіля «Мазда» модель 3, рік випуску 2007, шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 26 вересня 2007 року між АКіБ «УкрСиббанк» та відповідачем укладено кредитний договір № 0, відповідно до якого банк надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 26396 доларів США з розрахунку 13% річних на строк з 26 вересня 2007 року по 26 вересня 2014 року.

На підставі договору купівлі-продажу праввимоги за кредитамивід 08 грудня 2011 року, укладеного між ПАТ«УкрСиббанк» та позивачем, до позивачаперейшлоправовимогизакредитнимитазабезпечувальнимидоговорами.

Відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 24 липня 2015 року заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів становить 937378 грн 99 к., з яких сума заборгованості за кредитом - 373367 грн 91 к.; сума заборгованості за відсотками - 369703 грн 62 к.; пені 181836 грн 81 к.; сума за ставкою 3% річних від простроченої заборгованості по тілу 9137 грн 21 к. та від простроченої заборгованості по відсотках 3333 грн 44 к.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за рахунок реалізації застави в частині вимог про стягнення заборгованості по 05 серпня 2014 року - закрито.

В задоволенні іншої частини вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 в інтересах ПАТ «Дельта Банк» подала апеляційну скаргу в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» в повному обсязі.

У поданій апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для розгляду справи. Апелянт вказує, що суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку про те, що копії договору купівлі-продажу прав вимог від 08 грудня 2011 року та акт приймання -передачі від 19 грудня 2011 року не є належним чином завірені, оскільки в матеріалах справи містяться нотаріально посвідчені копії вказаних документів.

Представник позивача в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав та просив її задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив їх відхилити.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 26 вересня 2007 року між АКіБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 0, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 26396 доларів США зі сплатою 13% річних на строк з 26 вересня 2007 року по 26 вересня 2014 року.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З наявної в матеріалах справи виписки з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта банк» к п.п.2.3 договору сторони погодили, що права вимоги за кредитами переходять від продавця до покупця, та з урахуванням інших зобов'язань продавця та покупця, викладених у цьому договорі, зобов'язання продавця передати права вимоги за кредитами покупцеві є виконаним з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги за кредитами у дату закриття.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року у позові ПАТ «Дельта банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 26 вересня 2007 року - відмовлено. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позов пред'явлено неналежним позивачем.

Частиною 3 ст.61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вищевказаним рішенням суду встановлено, що ПАТ «Дельта банк» не надано доказів переходу до нього права вимоги за кредитним договором №0 від 26 вересня 2007 року, укладеним між АКіБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5

Судом встановлено, що рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року сторонами не оскаржувалось та воно набрало законної сили.

Положеннями ч.2 ст.205 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження в справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду постановлені з приводу спору між тими ж самими сторонами про той самий предмет і з тих же підстав.

Отже з огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ПАТ «Дельта банк» в частині вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 26 вересня 2007 року з ОСОБА_5 до 05 серпня 2014 року підлягають закриттю, оскільки рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року, яким вирішувався спір між тими ж сторонами та про той самий предмет позову і з тих самих підстав набрало законної сили.

Крім того рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року встановлено, що ПАТ «Дельта банк» є неналежним позивачем у спорі щодо виконання ОСОБА_5 за кредитним договором № 0 від 26 вересня 2007 року.

А тому колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог оскільки ПАТ «Дельта банк» є неналежний позивач по даній справі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, і на законність оскаржуваного рішення не впливають.

Тому колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, відповідає вимогам матеріального та процесуального права, внаслідок чого підстав для його скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: