Справа №493/927/15-ц
Провадження № 2/493/22/16
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.01.2016 року м. Балта, Одеської області
Балтський районний суд Одеської області в складі:
ГОЛОВУЮЧОГО СУДДІ НАУМЧАК Л.І.
ПРИ СЕКРЕТАРІ ШЕСТУН І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
05.05.2015 року ПАТ КБ ПриватБанк звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Як зазначено в позовній заяві, що відповідно до договору № б/н від 07.08.2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 5300.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Щодо зміни кредитного ліміту, банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.
Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг.
Позичальник зобов`язався вчасно погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, та також інші витрати згідно умов договору.
Позичальник (відповідач) підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис відповідача ОСОБА_1 у заяві.
Одночасно пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9 Умов та правил надання банківських послуг.
В добровільному порядку відповідач не погашає борг, тому позивач просить стягнути з нього вказану суму та понесені судові витрати.
Представник позивача ПАТ КБ ПриватБанк в судових засіданнях (24 листопада, 23 грудня 2015 р.; 14 січня 2016 р.) позовні вимоги підтримала, а 27 січня 2016 року до суду надійшла заява від позивача про подальший розгляд справи за відсутності представника позивача.
Відповідач та представник відповідача позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні, пояснюючи,що в 2007 році відповідач працював за контрактом у військовій частині м. Котовськ, Одеської області, та для отримання зарплати йому було необхідно відкрити рахунок в ПриватБанк, що він і зробив. Разом з цим працівниками банку було запропоновано підписати «заяву» на отримання кредитної картки, посилаючись на те, що це являється обов`язковою умовою при оформлені зарплатного проекту, що він і зробив, та отримав відповідні картки. Зарплатною карткою він користався, а кредитною,- ні. Жодного договору про збільшення строків позовної давності з банком не підписував, крім того, умови на які посилається банк йому невідомі та ним не підписані. Крім того вважає, що пройшли строки позовної давності, що являється додатковою підставою для відмови в позові, просить застосувати дію відповідних статей ЦК України.
Розглянувши позов в межах заявлених вимог, вивчивши матеріали справи, надавши належну оцінку представленим доказам, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
07.08.2007 року між ПАТ КБ « ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н, що включає в себе заяву разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правила користування платіжною картою» та «Тарифами Банку» (а.с.7-13), згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 5300.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг.
Згідно п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9 Умов та правил надання банківських послуг.
Згідно п. 3.2, п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, - клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.
Згідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати до строкового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Позивач звернувся до суду 5 травня 2015 року, але відповідно до вимог частини першої, третьої статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Відповідно до наданої виписки особового рахунку відповідача,- позивач відповідно до п.4.6 Умов та правил надання банківських послуг, починаючи з 22 квітня 2014 року и до 19 вересня 2014 року проводив відрахування з іншого карткового рахунку відповідача, на який він отримував заробітну плату (а.с. 97-106), та відповідач ніяких претензій банку не заявляв, що розцінюється судом як вчинення відповідачем дій про визнання свого боргу,- тому в даному випадку строк позовної давності не пройшов.
Також суд констатує, що відповідно до вимог статті 266, частини другої статті 258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Аналізуючи надані суду розрахунок заборгованості (а.с. 4-6),- вбачається, що за останні 12 місяців пеня складає 524,15 грн., що і підлягає стягненню.
Крім того оскільки судом зменшується до задоволення сума пені із 973 грн. до 524,15 грн., то відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг,- необхідно перерахувати процентну складову штрафу,- яка визначена 5% від суми позову.
Таким чином задоволенню підлягають вимоги в частині стягнення:
-тіло кредиту в сумі 4764.94 грн.;
-частково заборгованість за пенею та комісією 524,15 грн.;
-штраф фіксована частина в сумі 500 грн.;
У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню сума понесених та документально підтверджених судових витрат сплата судового збору в сумі 243.60 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 258, 264, 266, 526, 530, 549, 553, 554, 611, 612, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів.
СУДДЯ