Єдиний унікальний номер 725/3582/15-ц
Номер провадження 2/725/759/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2016 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Піхало Н. В.

при секретарі Томко І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа державний нотаріус Першої Чернівецької державної нотаріальної контори ОСОБА_4, про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ :

У провадженні Першотравневого районного суду м. Чернівці перебуває вищевказана справа в рамках судового розгляду якої було призначено посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено відповідному експерту Чернівецької обласної психіатричної лікарні. 30.10.2015 року на адресу суду надійшов висновок судово-психіатричної експертизи №472 від 21.10.2015 року зі змістом якого було ознайомлено сторін по справі.

Ознайомившись з вказаним висновком судової експертизи, відповідач в судовому засіданні 17.02.2016 року заявив клопотання про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи на вирішення якої просив поставити аналогічні запитання, які були поставленні на вирішення експерту при проведення первинної експертизи та проведення експертизи просив доручити експертам Львівської обласної державної клінічної психіатричної лікарні.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що покійний ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні у психлікарні лише один раз до оформлення спірного заповіту, що не може свідчити про хронічність його захворювання, крім того адекватність поведінки покійного також підтверджується показами свідків та третьої особи, а тому вважає вказаний вище висновок експерта таким, що суперечить матеріалам справи та є сумнівним.

Суд, заслухавши думку присутніх в судовому засіданні учасників процесу, частково дослідивши письмові докази по справі, вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступного.

Так, за змістом ч. 1 ст. 143 ЦПК України, для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.1997 року "Про судову експертизу у кримінальних і цивільних справах", повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов'язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які

призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.

Крім того, згідно до вимог ч. 3 ст. 53 ЦПК України експерт зобов'язаний з'явитися за викликом суду, провести повне дослідження і дати обґрунтований та об'єктивний письмовий висновок на задані йому питання, а у разі необхідності - роз'яснити його.

Згідно ч. 1 ст. 189 ЦПК України для роз'яснення і доповнення висновку експерту можуть бути поставлені питання.

Разом з тим, відповідач не скористалась своїм правом заявити клопотання про допит експерта з приводу розяснення наданого висновку посмертної судово-психіатричної експертизи, а обставини на які посилається відповідач у своєму клопотанні про призначення повторної експертизи є його припущеннями та не підтвердженні належними і допустимим доказами у справі.

За таких обставин, на даному етапі судового розгляду справи, відсутні підстави вважати, що є сумніви у правильності та обґрунтованості висновку судово-психіатричної експертизи №472 від 21.10.2015 року.

Крім того, відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» при дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об'єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Отже, висновок експерта оцінюється в сукупності з іншими доказами по справі та не є обовязковим для суду, при цьому відповідачем у своєму клопотанні не доведено яким саме доказам наявним у матеріалах справи суперечить вище вказаний висновок судової експертизи.

Таким чином, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів, які б вказували на неповноту, необґрунтованість та допущені процесуальні порушення при складанні висновку судово-психіатричної експертизи №472 від 21.10.2015 року, в задоволенні клопотання відповідача про призначення повторної судової посмертної судово-психіатричної експертизи слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 143-144, 208-210, 293 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання відповідача про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи відмовити.

Розяснити, що відповідно до ч. 1 ст. 168 ЦПК України ухвала суду про відмову в задоволенні клопотання не перешкоджає повторному його заявленою з інших підстав.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Н. В. Піхало