АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6687/16 Справа № 199/5634/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

за участі секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2015 року за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про розподіл спільного майна подружжя та стягнення суми,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016 року позивачка звернулася до суду із позовом.

В обґрунтування позову посилалась на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.08.1993 року, який був розірваний рішенням суду від 01.08.2011 року. Під час шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В період шлюбу між сторонами на підставі договору №110 від 14.03.2006 року, був придбаний автомобіль «Міцубісі Аутлендер», державний номер НОМЕР_1, та оформлений на ім'я відповідача ОСОБА_6, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу РСА №409877.

Позивачка зазначає, що у період шлюбу між ОСОБА_7 та ЗАТ «Агробанк» був укладений кредитний договір №178/14-04/в від 13.12.2004 року, за умовами якого банком був наданий кредит на суму 11 000, 00 доларів США зі сплатою 17% річних строком до 12.12.2019 року.

У забезпечення кредитних зобов'язань за вказаним договором 13.12.2004 року був укладений договір іпотеки №178/14-04/в/1, за умовами якого в іпотеку було передано домоволодіння №96 по вул. Читинській у місті Дніпропетровську.

Також у період шлюбу між ОСОБА_7 та ЗАТ «Агробанк» був укладений кредитний договір №137-05/в від 21.06.2005 року, за умовами якого банком був наданий кредит на суму 7990,00 доларів США зі сплатою 16% річних строком до 20.06.2025 року.

У забезпечення кредитних зобов'язань за договором №137-05/в 21.06.2015 року був укладений договір про внесення змін і доповнень до договору іпотеки №178/14-04/в/1 від 13.12.2013 року, за умовами якого в іпотеку було передано домоволодіння №96 по вул. Читинській у місті Дніпропетровську, та договір поруки №137-05/в/П1 від 21.06.2005 року.

Після розірвання шлюбу сума заборгованості за кредитним договором №178/14-04/в від 13.12.2004 року та договором №137-05/в від 21.06.2005 року складала 15441,44 доларів США, при цьому позивачкою ОСОБА_7 самостійно власними коштами було повністю сплачено заборгованість по кредиту у сумі 15441,44 доларів США.

Посилаючись на те, що кредитні договори були укладені в період шлюбу та в інтересах сім'ї, спірний автомобіль «Міцубісі Аутлендер», державний номер НОМЕР_1, також був придбаний в період перебування сторін у шлюбі за спільні кошти, тому позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_6 на її користь 1/2 частину сплачених коштів за кредитним договором №178/14-04/в від 13.12.2004 року та договором №137-05/в від 21.06.2005 року у розмірі 121751,12 грн., а також визнати за нею право власності на 1/2 частину автомобіля «Міцубісі Аутлендер», державний номер НОМЕР_1.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2015 року позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про розподіл спільного майна подружжя та стягнення суми, - задоволено.

Визнано за ОСОБА_7, ІПН НОМЕР_2, право власності по 1/2 частину автомобіля «Міцубісі Аутлендер», державний номер НОМЕР_1.

Стягнуто з ОСОБА_6, ІПН НОМЕР_3, на користь ОСОБА_7, ІПН НОМЕР_2, 1/2 частину сплачених коштів за кредитним договором №178/14-04/в від 13.12.2004 року та договором №137-05/в від 21.06.2005 року у сумі 121751 грн. 12 коп., а також понесені витрати по справі 1217,53 гривень, а всього 122 968 (сто двадцять дві тисячі дев'ятсот шістдесят вісім) гривень 65 копійок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процессуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 21.08.1993 року сторони перебували у шлюбі. 01 серпня 1993 року шлюб був розірваний за рішенням суду. Від шлюбу мають повнолітню доньку ОСОБА_8, 28.03.1996 р. н..

В період шлюбу між сторонами, на підставі договору №110 від 14.03.2006 року був придбаний автомобіль «Міцубісі Аутлендер», державний номер НОМЕР_1, та оформлений на ім'я відповідача ОСОБА_6, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу РСА №409877.

На час придбання вказаного майна між сторонами не було домовленості щодо зміни їх часток у спільному майні подружжя, шлюбний договір також не укладався.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності.

Згідно зі ст.70 СК України, у разі розподілу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст.370 ЦК України, частки у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Оскільки спірний автомобіль був придбаний подружжям в період їх знаходження у зареєстрованому шлюбі, сторони не припиняли шлюбно-сімейні відносини, вели спільний бюджет та господарство, мешкали разом, тому суд вважає визнати за ОСОБА_7 право власності по 1/2 частину автомобіля «Міцубісі Аутлендер», державний номер НОМЕР_1.

Після розірвання шлюбу сума заборгованості за кредитним договором №178/14-04/в від 13.12.2004 року та договором №137-05/в від 21.06.2005 року складала 15441,44 доларів США, при цьому, як встановлено судом, позивачкою ОСОБА_7 було сплачено заборгованість по кредиту у сумі 15441,44 доларів США., що підтверджується квитанціями, які містяться в матеріалах справи.

Згідно з ч.4 ст. 65 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року, до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Колегія судів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про задоволення позову, оскільки кредитні кошти були отримані в інтересах сімї, в період знаходження у зареєстрованому шлюбі.

Зясувавши в достатньому повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

Крім цього, ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2016 року заява ОСОБА_7 про забезпечення позову задоволена та накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_6 , а саме на спірний автомобіль.

Оскільки розгляд даної цивільної справи закінчений, колегія суддів приходить до висновку про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ч.3 ст. 209, ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2016 року про забезпечення позову скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: