АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/224/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 43 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 та її представника ОСОБА_7 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8, треті особи: орган опіки і піклування Уманської міської ради, прокуратура м. Умані, про зняття особи з реєстрації та відмову у вселенні до квартири, -

в с т а н о в и л а :

В листопада 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_8, треті особи: орган опіки і піклування Уманської міської ради, прокуратура м. Умані, про зняття особи з реєстрації та відмову у вселенні до квартири.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що перебувала з відповідачем ОСОБА_8 у зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 2001 року по 26 липня 2007 року, від шлюбу вони мають неповнолітню дочку ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1.

В період шлюбу 2 вересня 2003 року її батьки придбали для неї однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, в якій вона проживала з відповідачем ОСОБА_8 до розірвання шлюбу.

Після розірвання шлюбу з листопада 2007 року ОСОБА_8 у спірній квартирі не проживає, що підтверджується актом РЕУ-3 від 15 квітня 2013 року, проте в 2012 році звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на ? частину цієї квартири, як на частку у спільній сумісній власності подружжя.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 7 червня 2012 року за ОСОБА_8 визнано право власності на ? частину спірної квартири, як на майно, набуте в період шлюбу, та вселено його до вказаної квартири і в даний час він намагається вселитися до цієї квартири.

Вважає, що вселення ОСОБА_8 в однокімнатну квартиру суперечить моральним засадам суспільства, оскільки там проживає також і її неповнолітня дочка ОСОБА_9, відносно якої рішенням апеляційного суду Черкаської області від 29 серпня 2014 року ОСОБА_8 позбавлено батьківських прав.

З врахуванням зазначених обставин та уточнивши позовні вимоги позивач просила суд зняти ОСОБА_8 з реєстрації у спірній квартирі та відмовити йому у вселенні до цієї квартири, винести ухвалу про вирішення питання внесення до ЄРДР неправдивих показів ОСОБА_8, як злочину проти правосуддя (ст.ст. 383, 384 КК України), за наслідками розгляду даної справи вирішити питання про скасування рішення суду першої інстанції від 7 червня 2012 року, яким за ОСОБА_8 визнано право власності на спірну квартиру та яким його вселено до цієї квартири.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6 та її представник подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати і ухвалити у справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_6

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_6, яка підтримала апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечувала проти її задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що з 10 листопада 2001 року по 26 липня 2007 року ОСОБА_6 і ОСОБА_8 перебували в зареєстрованому шлюбі, спільно проживали в ІНФОРМАЦІЯ_2, де ОСОБА_8 зареєстрований з 8 липня 2005 року.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 7 червня 2012 року, яке набрало законної сили, за ОСОБА_8 визнано право власності на ? частину вказаної квартири, як на спільне сумісне майно подружжя, та вселено його до цієї квартири.

Вказане рішення в частині вселення ОСОБА_8 до спірної квартири не виконано.

Звернувшись до суду, ОСОБА_6 просила зняти ОСОБА_8 з реєстрації у спірній квартирі, відмовити йому у вселенні до цієї квартири та скасувати рішення Уманського міськрайонного суду від 7 червня 2012 року, яким за ОСОБА_8 визнано право власності на спірну квартиру і вселено до цієї квартири, тобто позовні у вимоги у даній справі фактично зводяться до невиконання та скасування судового рішення у іншій справі, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та інтересів встановлені частиною другою статті 16 ЦК України.

Такий спосіб захисту цивільного права та інтересу, як відмова у виконанні чи скасування судом першої інстанції судового рішення в іншій справі цивільним законодавством України не передбачено, оскільки цивільно-процесуальним законом передбачено інший порядок оскарження судових рішень, який визначений розділом V ЦПК України.

Встановивши вказані обставини, суд прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не є суттєвими і висновку суду не спростовують.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши дійсні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, і ухвалив у справі законне та обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8, треті особи: орган опіки і піклування Уманської міської ради, прокуратура м. Умані, про зняття особи з реєстрації та відмову у вселенні до квартири залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :