Справа № 350/1280/15-ц
Провадження № 22-ц/779/468/2016
Головуючий у 1 інстанції Бейко А.М. А. М.
Суддя-доповідач Максюта І.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Максюти І.О.,

суддів: Матківського Р.Й., Ковалюка Я.Ю.,

секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до первинної профспілкової організації управління Держкомзему у Рожнятівському районі Івано-Франківської області в особі профспілкового комітету управління Держкомзему у Рожнятівському районі Івано-Франківської області, голови профспілкового комітету управління Держкомзему у Рожнятівському районі Івано-Франківської області Сенич О.Б., третя особа - відділ Держземагенства у Рожнятівському районі Івано-Франківської області про визнання протиправних дій профспілки та визнання рішення профспілкового комітету недійсним, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рожнятівського районного суду від 14 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

В серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до первинної профспілкової організації управління Держкомзему у Рожнятівському районі Івано-Франківської області в особі профспілкового комітету управління Держкомзему у Рожнятівському районі Івано-Франківської області, голови профспілкового комітету управління Держкомзему у Рожнятівському районі Івано-Франківської області Сенич О.Б., третя особа - відділ Держземагенства у Рожнятівському районі Івано-Франківської області, про визнання протиправними дій профспілки та визнання рішення профспілкового комітету недійсним, посилаючись на те, що згідно наказу Управління Держкомзему у Рожнятівському районі від 04.05.2011 року №4-К її було звільнено з займаної посади за п. 1 ч.1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням штату. Не погодившись з таким звільненням, вона зверталася з позовом про поновлення на роботі до суду. Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.08.2011 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2011 року, у задоволенні даного позову відмовлено. За результатами розгляду касаційної скарги ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.08.2014 року постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.08.2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2011 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.09.2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.12.2014 року, у задоволенні позову знову відмовлено. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.01.2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Відповідачем у справі при повторному розгляді справи після трирічного розгляду даної справи долучено до матеріалів справи документ, який необхідний був для спростування порушення відповідачем ст.43 КЗпП України, а саме копія протоколу засідання профспілкового комітету Управління Держкомзему у Рожнятівському районі від 27.12.2010р. № 1, яка видана головою профспілки О.Сенич лише 11.09.2014 року, але підпис у цій копії не належить попередньому голові профспілки Гарадиму А. Суд долучив до матеріалів справи даний протокол з тих мотивів, що в судовому засіданні на час розгляду справи не надано доказів, які б свідчили про факт фальсифікації вказаного протоколу та встановлення такого факту відповідними органами. Відомості, які містяться у цьому протоколі, в частині надання згоди на звільнення позивача з роботи, суттєво вплинули на результати вирішення справи та мали юридичне значення при вирішенні справи про поновлення на роботі. Проведення 27.12.2010р. окремого засідання профспілкового комітету про надання згоди на її звільнення не відповідає дійсності, а також має місце факт підроблення даного протоколу шляхом підроблення підпису попереднього голови профспілкової організації А.Гарадим. Просила визнати дії голови профспілкового комітету Держкомзему в Рожнятівському районі щодо надання для суду копії фальсифікованого протоколу засідання профспілкового комітету управління Держкомзему у Рожнятівському районі № 1 від 27.12.2010 року про надання згоди на звільнення, яка не має юридичного значення та не відповідає дійсності - протиправними, визнати згоду профспілкового комітету на звільнення позивача з роботи, що зафіксовано протоколом засідання профспілкового комітету управління Держкомзему у Рожнятівському районі № 1 від 27.12.2010 року такою, яка не має юридичного значення та не відповідає дійсності, визнати протокол засідання профспілкового комітету управління Держкомзему у Рожнятівському районі № 1 від 27.12.2010 року про надання згоди на звільнення ОСОБА_2 за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України недійсним.

05.11.2015 року ОСОБА_2 подала до суду заяву про зміну підстав позову та уточнення позовних вимог. Обгрунтувала її тим, що оспорюваний протокол засідання профспілкового комітету протиправно знищено експертною комісією відділу держземагентва у Рожнятівському районі, тобто по факту проведено знищення документів іншої організації. Просила визнати дії Сенич О.Б., як голови профспілкового комітету Держкомзему у Рожнятівському районі щодо надання до суду копії протоколу засідання профспілкового комітету Управління Держкомзему у Рожнятівському районі № 1 від 27.12.2010р. про надання згоди на звільнення, який не має юридичного значення та не відповідає дійсності - протиправним, а згоду профспілкового комітету такою, що не має юридичного значення та не відповідає дійсності, протокол засідання провспілкового комітету- недійсним. При тому позивач зазначила, що суду слід врахувати всі підстави позову, які зазначені у позовних заявах, що в сукупності обгрунтовують позовні вимоги.

Рішенням Рожнятівського районного суду від 14 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що рішення є необгрунтованим та незаконним, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказала, що суд, обгрунтовуючи оскаржуване рішення зазначив, що апелянт не навела достатніх доказів для встановлення факту фальсифікації зазначених документів, хоча об'єктом позову є лише протокол профспілкового комітету про надання згоди на звільнення апелянта, та зазначено, що не довела підставності своїх позовних вимог. Тобто, на думку апелянта, в мотивувальній частині взагалі відсутні конкретні обгрунтування щодо неврахування всіх доводів та тверджень апелянта, якими остання обгрунтуваала свої позовні вимог. Судом впродовж розгляду даної цивільної справи не здійснювались жодні заходи щодо витребування на підставі клопотань необхідних доказів, що мають значення для справи, та в останньому судовому засіданні взагалі відхилено всі клопотання, які подавались як в письмовій так і в усній формі. Дана профспілкова організація відповідно до закону не є суб'єктом правовідносин, не мала права видавати себе за профспілку та не була правомочна приймати будь-які рішення від імені як профспілки, в тому числі рішення стосовно апелянта щодо згоди на звільнення, тому є всі наявні підстави для визнання протоколу таким, який не має юридичного значення та є всі наявні підстави визнавати вищезазначений протокол недійсним, оскільки первинно з моменту його формування згідно закону не мав права на існування, та винесення його суперечить нормам законодавства. Також апелянт зауважує, що суд неправильно застосував норми матеріального права.

Просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з'явилися, причина неявки позивача судом визнана не поважною.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надала жодних доказів фальсифікації оспорюваних документів та не навела підстав, які б свідчили про обґрунтованість позову.

З такими висновками суду першої інстанції не погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що згідно наказу Управління Держкомзему у Рожнятівському районі від 04.05.2011 року №4-К позивача ОСОБА_2 звільнено з займаної посади за п. 1 ч.1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням штату.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.09.2014 року в задоволенні позову відмовлено. Ця постанова набрала законної сили.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 звертаючись до суду, просила визнати дії голови профспілкового комітету Держкомзему у Рожнятівському районі щодо надання для суду копії протоколу засідання профспілкового комітету управління Держкомзему у Рожнятівському районі №1 від 27.12.2010 року про надання згоди на звільнення протиправними; визнати згоду профспілкового комітету управління Держкомзему у Рожнятівському районі №1 від 27.12.2010 року, такою, яка не має юридичного значення та не відповідає дійсності; визнати протокол засідання профспілкового комітету управління Держкомзему у Рожнятівському районі №1 від 27.12.2010 року про надання згоди на звільнення ОСОБА_2 за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України недійсним, посилаючись на фальсифікацію протоколу та у наступному протиправне знищення неповноважним суб»єктом матеріалів, які стосувалися цього протоколу.

Відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» забороняється втручання органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, роботодавців, їх об'єднань у статутну діяльність профспілок, їх організацій та об'єднань.

Професійні спілки, їх об'єднання у своїй діяльності незалежні від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, роботодавців, інших громадських організацій, політичних партій, їм не підзвітні і не підконтрольні.

Згідно п.10 ч.1 ст. 38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» виборний орган первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі, організації дає згоду або відмовляє у дачі згоди на розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця з працівником, який є членом діючої на підприємстві, в установі, організації профспілки, у випадках, передбачених законом.

За змістом Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» в судовому порядку може бути оскаржено лише рішення профспілкового органу, в якому порушено вимогу про розірвання трудового договору (контракту) з керівником підприємства, установи або організації.

Як норми ст. 43 КЗпП України, так і норми ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачають, що рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору має бути обґрунтованим. У разі, якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у згоді на звільнення, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки.

Відповідно до ч.9 ст.43 КЗпП України якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації, суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті.

Таким чином, спірне рішення профспілки при вирішенні питання про звільнення працівника з роботи носить рекомендаційний характер і законом окремий порядок його оскарження не передбачений.

У п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Отже, враховуючи, що позивач посилається на підробку протоколу профспілкового комітету, який мав суттєве значення при розгляді справи про поновлення на роботі, а у наступному, знищення матеріалів неповноважною організацією, що носить характер кримінального правопорушення у сфері порушення законодавства про працю, а такі факти можуть бути встановлені у порядку кримінального судочинства, тому колегія суддів дійшла висновку, що провадження по справі підлягає закриттю, оскільки заявлений позивачем позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 205, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Рожнятівського районного суду від 14 грудня 2015 року скасувати.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до первинної профспілкової організації управління Держкомзему у Рожнятівському районі Івано-Франківської області в особі профспілкового комітету управління Держкомзему у Рожнятівському районі Івано-Франківської області, голови профспілкового комітету управління Держкомзему у Рожнятівському районі Івано-Франківської області Сенич О.Б., третя особа - відділ Держземагенства у Рожнятівському районі Івано-Франківської області про визнання протиправних дій профспілки та визнання рішення профспілкового комітету недійсним, закрити, роз'яснивши ОСОБА_2 її право на звернення до суду для захисту її прав в порядку кримінального судочинства.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: І.О. Максюта

Р.Й. Матківський

Я.Ю. Ковалюк