Справа № 175/5220/15-ц
Провадження № 2/175/2141/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2016 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Воздвиженського О.Л.

з участю секретаря Перепелиці Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Ювілейне цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею, ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року на житловий будинок АДРЕСА_1 та господарські будівлі.

Позивача надала до суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

Представник Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився.

Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер чоловік позивачки ОСОБА_2. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на домоволодіння АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 0,1727 га в межах згідно з планом, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої на території АДРЕСА_1, яка належала чоловіку на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_3 виданого Степнянською сільською радою 17.05.1996 року, згідно рішення від 12.01.1994 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 6181, кадастровий номер - НОМЕР_2.

За життя ОСОБА_2 заповіту не залишив. Спадкоємці, які б мали обов'язкову частку в спадковому майні відсутні.

У встановленому законом порядку позивачка не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки була юридично не обізнана та вважала, що проживаючи в спадковому будинку є самим по собі прийняттям спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2 21 березня 2015 року ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги після смерті чоловіка ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року звернулася до державного нотаріуса Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвої Л.В. із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті чоловіка, та надала всі необхідні документи. Так, 21 березня 2015 року ОСОБА_1 отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1727 га в межах згідно з планом, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої на території АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_3 виданого Степнянською сільською радою 17.05.1996 року, згідно рішення від 12.01.1994 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 6181, кадастровий номер - НОМЕР_2. Однак, ОСОБА_1 було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння через те, що не підтверджується факт належності спадкового майна (житлового будинку) тобто відсутні правовстановлюючі документи на спадкове домоволодіння та рекомендовано звернутися до суду, що підтверджується Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 21 березня 2015 року (а.с.16).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті свого чоловіка ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Відповідно до ст. ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Судом встановлено, що ще в 1980 році ОСОБА_2 збудував житловий будинок АДРЕСА_1, однак правовстановлюючі документи на домоволодіння спадкодавцем не оформлялись. Земельна ділянка на якій розташований спадковий будинок приватизована.

З аналізу положень Конституції України та ЦК України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05.08.1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти.

Крім того, з листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 40-19-5376 від 30.07.2012 року «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів» видно, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На теперішній час є чинним Порядок прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 року № 91, в редакції від 13.06.2012 року.

Згідно з п.1.1, п.3.1 Порядку передбачається прийняття в експлуатацію усіх закінчених будівництвом об'єктів, збудованих до 31.12.2009 року без дозволу на виконання будівельних робіт, заяви про прийняття в експлуатацію яких подано до 31.12.2012 року, за винятком закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них.

За приписами абз.2 п.3.1 Порядку документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Таким чином, на час будівництва (згідно Технічного паспорту - 1980 року), що є предметом спору, реєстрація права власності на нього не вимагалась. В свою чергу, в листі ВССУ № 10-1387/0/4-12 від 27.09.2012 року «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування» викладено наступну правову позицію: «Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку передбаченому цим Законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення».

Крім того, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили.

У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом.

За життя спадкодавець не зареєстрував належне йому право власності на спадкове майно, у зв'язку з чим позивачка не має можливості скористатися належним їй правом на отримання спадщини. Не зважаючи на те, що ніхто не оспорює спадкове право позивачки, вона не має можливості оформити свої спадкові права, оскільки чоловіком за життя не оформлено правовстановлюючий документ на спадковий будинок.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат», та відповідно з пунктами 4.14, 4.15 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (№ 296/5 від 22.02.2012 року), нотаріус перевіряє склад спадкового майна та видає на нього свідоцтво про право на спадщину. Для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам ст. 47 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до пунктів 4.14, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, нотаріус перевіряє належність цього майна спадкодавцеві на підставі правовстановлюючих документів.

Зібрані по справі докази вказують, що фактично померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 належав житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами. За життя спадкодавець не зареєстрував належне йому право власності на майно, у зв'язку з чим позивачка не має можливості скористатися належним їй правом на отримання спадщини.

Згідно з п.п. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, позивачка вступила в управління та володіння спадковим майном і є спадкоємцем за законом, право власності спадкодавця ОСОБА_2 не припинено відповідно до ст. 346 ЦК України, а відповідно до ст. 1296 ЦК України, а згідно із ст. 16 ЦК України, способом захисту свого права є визнання права.

Таким чином, встановлено неможливість оформлення позивачкою спадкових прав на житловий будинок у позасудовому порядку, оформлення яких не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, тому суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 та господарські будівлі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1217, 1218, 1222 ЦК України, ст.ст.10, 57-61, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Маленки Красилівського району Хмельницької області, паспорт серії НОМЕР_4 виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 08 серпня 2001 року, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, проживаючої в АДРЕСА_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року на житловий будинок АДРЕСА_1, що складається з будинку літ. «А», до складу якого входять: 1 - сіни площею 8.2 кв.м., 2 - кімната площею 23,2 кв.м., 3 - житлова площею 12,8 кв.м., 4 - кімната площею 9,1 кв.м., 5 - санвузол площею 1,5 кв.м., 6 - санвузол площею 3,8 кв.м., 7 - коридор площею 3,0 кв.м., 8 - кухня площею 12,3 кв.м., 9 - кімната площею 8,1 кв.м., І - тамбур площею 4,2 кв.м., загальною площею 86,2 кв.м., житловою площею 53,2 кв.м., допоміжною площею 28,8 кв.м., а також будівельних споруд та будівель: жила прибудова літ. «А1» площею 34,8 кв.м., сіни літ. «а» площею 10,7 кв.м., сіни літ. «а1» площею 4,8 кв.м., літня кухня-сарай літ. «В» площею 16,5 кв.м., сарай літ. «Г» площею 10 кв.м., вбиральня літ. «Д», сарай літ. «Е» площею 5,7 кв.м., сарай літ. «Ж» площею 16,2 кв.м., погріб літ. «пг» площею 6,6 кв.м., сарай літ. «З» площею 36,0 кв.м., навіс літ. «И» площею 24,9 кв.м., колодязь літ. «К», огорожа № 1 площею 98,6 кв.м., ворота № 2 площею 3,8 кв.м., хвіртка № 3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Воздвиженський О.Л.