РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2016 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого-судді Мазурок О.В.
при секретарі Гудловській О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницького до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод користування власністю шляхом виселення, -
Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницького звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення з незаконно займаного ними житлового приміщення у гуртожитку у АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення, вказавши, що вказаний гуртожиток знаходиться на балансі КЕВ м. Хмельницького.
У зазначеному гуртожитку можуть тимчасово проживати лише військовослужбовці (та члени їх сімей), які перебувають на квартирному обліку у Міністерстві оборони України та працівники Збройних Сил України (та члени їх сімей).
Відповідач не є ні військовослужбовцем, ні працівником Збройних Сил України, на квартирному обліку у Міністерстві оборони України не перебуває, відношення до Міністерства оборони України не має.
Гуртожиток належить Міністерству оборони та перебуває на балансі КЕВ
м. Хмельницький, що є складовою частиною Міністерства оборони України та підпорядковується Західному територіальному квартирно-експлуатаційному управлінню.
Представники позивача в судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просить виселити відповідачів у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 в загальному проходив службу 4 роки та звільнений за наказом командира військової частини 18 жовтня 2001 року через службову невідповідність, а відповідно до ч.7.1 ст. 7 Наказу МОУ від 24.03.2008 року №113, яким керується КЕВ м. Хмельницький у діяльності забезпечення військовослужбовців та працівників ЗСУ - особа, яка звільнена з військової служби в запас або у відставку і має вислугу менше ніж 10 років у календарному обчисленні, підлягає виселенню із гуртожитку з усіма членами сім`ї, які з нею проживають, крім випадків передбачених чинним законодавством. Згідно ч.7.2 ст. 7 особа звільнена з військової служби в запас або у відставку через службову невідповідність у двотижневий термін з дня виключення із списків особового складу військової частини підлягає виселенню із гуртожитку з усіма членами сім`ї без надання іншого житлового приміщення.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.
Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, зазначивши, що ОСОБА_1 був звільнений з військової служби у зв`язку з скороченням штатів 22 березня 1999 року.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засіданні не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що згідно Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яка затверджена Наказом Міністра Оборони України № 737 від 30.11.2011 року, гуртожиток у військовій частині призначається для тимчасового проживання військовослужбовців Збройних сил України на період проходження військової служби та до забезпечення іншим постійним житлом за рахунок Міністерства Оборони України, а також для тимчасового проживання працівників Збройних Сил України на період їх роботи до забезпечення іншим постійним житлом у встановленому житловим законодавством порядку.
Приміщення в гуртожитку надається військовослужбовцям та працівникам військових частин за трудовими договорами за відсутності у них іншого житла за рішенням начальника квартирно-експлуатаційного відділу. На підставі рішення про надання приміщення в гуртожитку видається спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення військовослужбовця, працівника за трудовим договором та членів їх сімей до жилого приміщення в гуртожиток.
Пунктом 3.16 вказаної інструкції передбачено, що особа, звільнена з військової служби, яка має вислугу менше ніж 10 років, підлягає виселенню зі службового жилого приміщення з усіма членами сім`ї, які з нею проживають, крім випадків, передбачених чинним законодавством.
Відповідно до ст. 124 Житлового кодексу України робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення.
Статтею 125 ЖК України передбачено, що без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено: осіб, звільнених у зв`язку з ліквідацією підприємства,
установи, організації або за скороченням чисельності чи штату
Згідно ст. 132 ЖК України сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають
виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв`язку з роботою чи навчанням.
Інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв`язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину.
Осіб, які припинили роботу з інших підстав, ніж ті, що зазначені в частині другій цієї статті, а також осіб, перелічених у статті 125 цього Кодексу, може бути виселено лише з наданням їм іншого жилого приміщення.
ОСОБА_1 за місцем проходження служби в Міністерстві оборони України отримав службове жиле приміщень, для його проживання та проживання членів його сім`ї: дружини - ОСОБА_2 , доньки - ОСОБА_3 , а саме кімнату
АДРЕСА_2 , у якому вони зареєстровані з 13.02.1998 року. Гуртожиток перебуває на балансі та обслуговуванні КЕВ
В подальшому ОСОБА_1 був призваний на військову службу за контрактом Хмельницьким МВК, наказ №36 від 13.03.2001 року та звільнений за наказом №224 командира військової частини НОМЕР_1 від 18.10.2001 року через службову невідповідність.
Відповідно до повідомлення Галузевого державного архіву Міністерства оборони України згідно документів військової частини НОМЕР_1 (місце дислокації м. Хмельницький) встановлено, що дана військова частина підпорядковувалася Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи за весь період існування з 05.1998 по 11.2004 роки. Назва територіального органу управління Міністерства надзвичайних ситуацій України відсутня.
Враховуючи вищевикладене суд вважає, що відсутні підстави для виселення відповідачів, з підстав, які зазначені у позові, а саме у зв`язку з звільненням ОСОБА_1 з військової служби через службову невідповідність, оскільки ОСОБА_1 18.10.2001 року був звільнений за наказом №224 від 18.10.2001 року командира військової частини НОМЕР_1 , яка не підпорядковувалася Міністерству оборони України.
Керуючись ст.ст.124, 125, 132 ЖК України, Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яка затверджена Наказом Міністра Оборони України № 737 від 30.11.2011 року, ст.ст. 10,11,60, 212-215 ЦПК України суд, -
В задоволенні позову квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницького до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод користування власністю шляхом виселення відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Суддя: