АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа 760/5534/16
№ апеляційного провадження:22-ц/796/13923/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Усатова І.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

16 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Саліхова В.В., Прокопчук Н.О.

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 30 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІ ДІ ПРОДЖЕКТ» про визнання договорів недійсними, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 30 серпня 2016 року матеріали позовної заяви повернуто позивачу для подання до належного суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права..

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договорів недійсними та просив суд визнати недійсним попередній договір купівлі-продажу квартири від 14 січня 2016 року, укладений між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІ ДІ Проджект», визнати недійсним договір про забезпечення зобов'язань № М2С-1К/356 від 14 січня 2016 року, укладений між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІ ДІ Проджект», стягнути з відповідача 311 170 грн.

Статтею 115 ЦПК України, визначено, що якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Повертаючи матеріали позовної заяви позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що зазначена справа не підсудна Солом'янському районному суду м. Києва..

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції порушено правила підсудності, а саме ст. 109 ЦПК України, з огляду на наступне.

З позовних вимог вбачається, що спір виник з приводу визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Булгакова,12 від 14 січня 2016 року, укладеного між сторонами.

Пунктами 41, 42 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» передбачено, що у разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК).

Таким чином, вимоги щодо виключної підсудності унеможливлюють застосування інших правил територіальної підсудності.

Відповідно до ч.1 ст. 114 цього Кодексу позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцем його знаходження або його основної частини.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» позови про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна та застосування наслідків їх недійсності пред'являються відповідно до частини першої статті 114 ЦПК за місцезнаходженням майна або основної його частини.

З огляду на наведене, за місцезнаходженням нерухомого майна пред'являються також позови про визнання договорів щодо нерухомого майна недійсними та застосування наслідків недійсності.

Враховуючи те, що позивач звернувся до суду з позовом з приводу визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу від 14 січня 2016 року, предметом за яким виступає квартира за адресою: м. Київ, вул. Булгакова,12, що територіально не відноситься до Солом'янського району м. Києва, суд першої інстанції обґрунтовано повернув позовну заяву для звернення до належного суду у зв'язку з непідсудністю даного спору Солом'янському районному суду м. Києва.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду першої інстанції не спростовують і не впливають на їх правильність.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, висновки суду обґрунтовані, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303,307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 30 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді