Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2016 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звільнення з-під арешту іпотечне майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а саме звільнення з-під арешту накладеного на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 05.11.2008 року №2-10428/08 та на підставі заяви Приморського районного суду м. Одеси про реєстрацію обтяження обєкта нерухомого майна від 08.12.2009 року.

При цьому позивач посилається на те, що 11.10.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №0. З метою забезпечення виконання зобовязань, встановлених даним Кредитним договором, 11.10.2006 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено Іпотечний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_2 передав Банку в іпотеку нерухоме майно: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

На підставі укладеного 12.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» Договору факторингу №1, обтяження згідно вищезазначеного Іпотечного договору було відступлено ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ».

09.07.2015 року позивачу при зверненні до нотаріуса стало відомо, що на майно ОСОБА_2, у тому числі на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором від 11.10.2006 року, було накладено арешт.

Позивач зазначає, що наявність арешту на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, порушує його права та законні інтереси, враховуючи, що він має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна. В зв'язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності у якій зазначив, що позов підтримує, просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися судом належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили.

Згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе, зі згоди представника позивача, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.10.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №0 (далі - Кредитний договір).

З метою забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1, встановлених вищевказаним Кредитним договором, 11.10.2006 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено Іпотечний договір, предметом якого є квартира №49, що в будинку №10/12 по вулиці Коблевській в місті Одесі, та має наступні характеристики: загальна площа: 100,4 кв.м., житлова площа: 69,0 кв.м., кількість житлових кімнат: 4 (чотири). Даний іпотечний договір 11.10.2006 року було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального ОСОБА_3 за №8531 та внесено до реєстру заборон відчуження за №65, 66.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

За ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Аналіз вищевказаних норм приводить суд до висновку, що ПАТ «УкрСиббанк» було наділено переважним та першочерговим правом на отримання задоволення своїх вимог щодо нерухомого майна у вигляді квартири №49, що в будинку №10/12 по вулиці Коблевській в місті Одесі.

12.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» було укладено Договір факторингу №1, відповідно до якого право вимоги кредитної заборгованості ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 11.10.2006 року та Іпотечного договором, відступлені ТОВ «Кей-Колект».

Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про іпотеку», відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням.

За таких обставин до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» перейшло право вимоги, що виникло з Договору про надання споживчого кредиту №0 від 11.10.2006 року та Іпотечного договору від 11.10.2006 року.

З відповідно до Відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 09.07.2015 року вбачається, що на підставі ухвали судді Приморського районного суду м. Одеси Дерус А.А. від 05.11.2008 року по справі №2-10428/08, двох заяв судді Приморського районного суду м. Одеси Кравчук Т.С. від 08.12.2009 року про реєстрацію обтяжень обєкта нерухомого майна до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, 06.11.2008 року було внесено запис про обтяження за реєстраційним №8159378, 11.12.2009 року за реєстраційним №9339650 та 11.12.2009 року за реєстраційним №9339818.

Відповідно до ч. 5-7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» , на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом.

Стаття 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачає , що якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями.

Отже, зважаючи на черговість реєстрації обтяжень, позивач, як обтяжував з вищим пріоритетом, встановленим Законом України «Про іпотеку», володіє переважним правом та першочерговим правом на отримання задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, а саме: квартири №49, що в будинку №10/12 по вулиці Коблевській в місті Одесі.

Враховуючи зазначене суд вважає, що наявність арештів на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, порушує права та законні інтереси позивача, як іпотекодержателя.

Таким чином суд вважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Звільнити з-під арешту, накладеного ухвалою Приморського районного суду м Одеси від 05.11.2006 року по справі №2-10428/08, іпотечне майно, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Звільнити з-під арешту, накладеного на підставі заяви судді Приморського районного суду м Одеси про реєстрацію обтяження від 08.12.2009 року, іпотечне майно, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Рішення суду може бути переглянуте за заявою відповідача, який не приймав участі при розгляді справи, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено, про що протягом десяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу потягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

15 лютого 2016 року