15 листопада 2016 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Губської Я.В.
при секретарі Балан Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу
28.07.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 20.01.2016 року він позичив ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 4230 доларів США до 01.06.2016 року, що підтверджується власноруч написаною відповідачем розпискою в присутності двох свідків.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач повторно в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, ніяких заяв до суду не подав, у звязку з чим суд розглядає справу у його відсутність при заочному розгляді справи зі згоди позивача.
Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що 10.01.2016 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір позики на суму 4230 доларів США, що підтверджується написаною відповідачем розпискою про отримання грошових коштів, яка оглянута в судовому засіданні та її оригінал долучено до матеріалів справи. Строк виконання умов договору позики визначено сторонами не пізніше 01.06.2016 року. Під час судового розгляду доказів про належне виконання відповідачем договору позики суду не надано.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання його умов сторонами.
За ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ч. І ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 1046 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно представленого розрахунку сума боргу за договором позики складає 4230 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 18.07.2016 року складає 115738,13 грн.
Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Стаття 1048 ЦК України зазначає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, «боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом».
За період з 02.06.2016 року по 18.07.2016 року розрахована сума у розмірі три проценту річних та складає 16,29 долара США, що становить за офіційним курсом НБУ станом на 18.07.2016 року 404,10 грн.
Оскільки суду під час розгляду справи доказів на спростування доводів позивача не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні та суд задовольняє їх в повному обсязі.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Також, судом стягуються понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору у звязку з задоволенням позовних вимог.
Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,169,209,212-215,218, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачені позивачем витрати по оплаті судового збору у розмірі 1157,62 грн.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії

Суддя :