АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/96/16 Головуючий 1 інстанції - Саркісян О.А.
Справа № 644/7468/14-ц Доповідач Кірсанова Л.І.
Категорія відшкодування шкоди
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Кірсанової Л.І.

суддів: Трішкової І.Ю., Гуцал Л.В.,

за участю секретаря - Асєєвої В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до страхової компанії «Про 100 страхування» про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої в результаті ДТП,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачі звернулися з позовом до відповідача, який в подальшому неодноразово уточнювали і остаточно просять стягнути 38915 грн.48к. в рахунок відшкодування шкоди, спричиненої в результаті ДТП.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що 25.06.2014 року з вини ОСОБА_3 було скоєно ДТП, в якій пошкоджено належний їм на праві спільної сумісної власності як подружжя автомобіль ОСОБА_4, реєстр. номер АХ 0086ВХ. В рахунок відшкодування спричиненої шкоди вони отримали від страхової кампанії «Про 100 страхування» страхове відшкодування в загальній сумі 20143 грн.56к. і особисто від ОСОБА_3 23151 грн., однак згідно специфікації, калькуляції, квитанцій, виконаних робіт і придбаних запчастин ПП Богачовим та ПП Єфремовим сума відновлювального ремонту автомобіля склала 82210 грн.94 к. Різницю між сумою відновлювального ремонту і виплаченою сумою відшкодування 38915 грн.49к. і просять стягнути позивачі з відповідача.

Представник відповідача-СК «Про 100 страхування»- проти позову заперечував з тих підстав, що відповідно до звітів спеціаліста-автотоварознавця виплатили суму страхового відшкодування в розмірі матеріальної шкоди, спричиненої позивачам в результаті ДТП за виключенням ПДВ. Суму різниці між матеріальною шкодою та вартістю відновлювального ремонту 23151 грн. оплатив сам винуватець ДТП ОСОБА_3 і це є його правом. Таким чином, всі прямі збитки позивачам відшкодовані. Доказів на підтвердження інших пошкоджень автомобіля позивачів, ніж ті, які виявлені при оглядах спеціалістом-автотоварознавцем і доказів понесених витрат на ремонт автомобіля, що перевищує виплачену суму не надано.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 червня 2015 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_1.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_2, ОСОБА_1 звернулись з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення районного суду та задовольнити позов в повному обсязі. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, незаконність та необгрунтованість рішення суду. Вказує на ті ж обставини, що і в суді першої інстанції. Зазначає, що не погоджується с протоколом огляду двигуна його автомобіля, оскільки в ньому не відображені всі пошкодження двигуна.

Страхова компанія «Про 100 страхування» в запереченнях на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу відхилити, рішення районного суду залишити без змін.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 08 липня 2015 року за клопотанням представника позивачів ОСОБА_1 для визначення вартості відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля ОСОБА_4, реєстр. номер АХ 0086ВХ була призначена судова авто- товарознавча експертиза, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Справа поверталася з експертизи для вирішення питання про надання додаткових матеріалів та оплати експертизи. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 28 жовтня 2015 року справа повернута до Харківського НДІСЕ для проведення експертизи, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Між тим, ОСОБА_1 не сплатили вартість експертизи та справа повернута до суду без проведення експертизи. Ухвалою апеляційного суду Харківської області провадження у справі відновлено.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги не грунтуються на законі та не доведені. Відповідно до Звіту № 112/2014 від 02.07.2014 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Субару Форестер», належного позивачам становить 46 485,05 грн. СК «Про 100 страхування» сплатила позивачам 20 143,56 грн..; ОСОБА_3 винний в ДТП, добровільно оплатив позивачам відшкодування у розмірі 23 151,00 грн. Позивачі вже отримали відшкодування у повному обсязі, і їх вимоги щодо стягнення страхового відшкодування у більшому розмірі є безпідставними. Усі посилання Позивачів на рахунки з СТО про завданий збиток у результаті ДТП не можуть розглядатися як належні та допустимі докази, оскільки оформлені не у відповідності з вимогами закону і не є доказом того, що необхідність виконання певних відновлювальних робіт у пошкодженому транспортному засобі є наслідком саме вищевказаного страхового випадку. Клопотання про проведення судової автотоварознавчої експертизи позивачами не заявлялось.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як вказаний висновок є обґрунтованим, відповідає вимогам закону, обставинам справи, зроблений у відповідності із зібраними доказами.

Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або

умислу потерпілого.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, "а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з абзацом третім пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Матеріали справи свідчать та не заперечують сторони, що в результаті ДТП 25.06.2014 року з вини ОСОБА_3 були спричинені механічні пошкодження автомобілю ОСОБА_4, реєстраційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію за позивачем ОСОБА_1 і належить позивачам, як подружжю, на праві спільної сумісної власності. ОСОБА_3 визнаний винним за ст.124 КУпАП за фактом даного ДТП згідно постанови Червонозаводського райсуду м.Харкова від 31.07.2014 року, (т. 1а.с.69).

09.11.2013 року між АТ «ПРОСТО-страхування» та ОСОБА_3 був укладений договір ОСЦПВ АС/7976151 власника автомобіля НОМЕР_2.

Учасники ДТП цього ж дня звернулись до СК «Про 100-страхування» із повідомленням про настання ДТП.

Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Статтею 34 вказаного Закону, передбачено, що Страховик зобов'язаний направити аварійного комісара або експерта для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Виконуючи взяті на себе зобов'язання, відповідно до договору страхування АС/7976151, відповідач СК «Про 100 страхування» замовив проведення авто-товарознавчого дослідження пошкодженого автомобіля НОМЕР_3, дефектування якого було проведено 26 червня 2014 року в присутності всіх зацікавлених осіб. Згідно наданих протоколів огляду позивач ОСОБА_1 своїм підписом засвідчив правильність виявлених пошкоджень його автомобіля.

Відповідно до Звіту № 112/2014 від 02.07.2014 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_4, становить 20 536.34 грн.

Відповідно до ст. 36.2 Закону якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства ПДВ.

При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Враховуючи вищезазначені вимоги законодавства, страхова виплата по вищезазначеній події склала 16 429,07 грн.( 20 536,34 грн., матеріальний збиток - 20%( ПДВ).

При здійсненні ремонтних робіт було виявлено приховані дефекти.

У зв'язку з цим 28.10.2014 р. представник ОСОБА_1 звернувся до СК «Про 100 страхування» із заявою про проведення додаткового огляду пошкодженого транспортного засобу. У зв'язку з даною обставиною на підставі додаткового огляду співробітниками СК «Про 100 страхування» було замовлено розрахунок вартості додаткового матеріального збитку, завданого пошкодженому автомобілю. Відповідно до Звіту додаткового дослідження № 354/11/2014 від 28.11.2014 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Субару Форестер» склала 3714,49 грн. Тому 16.12.2014 р. відповідачем здійснено додатково виплата страхового відшкодування у розмірі 3714,49 грн.( т. 1 а. С. 79-107,209-232).

Зазначене свідчить, що страхова компанія в межах обумовленого законодавством терміну та за власний рахунок замовила авто-товарознавче дослідження, провела необхідні заходи та розрахунки, тобто виконала усі дії відповідно до вимог Закону.

В зв»язку з наведеним з матеріалів справи вбачається, що відповідачСК «Про 100 страхування» виплатив позивачам 20 143,56 грн. Окрім того, ОСОБА_3 винний в скоєнні ДТП, добровільно оплатив позивачам відшкодування у розмірі 23151,00 грн., що підтверджується копією розписки і не оспорюється позивачами. Таким чином всі прямі збитки позивачам відшкодовані. З заперечень на апеляційну скаргу вбачається, що СК «Про 100 страхування» згодна доплатити позивачам ПДВ.

З урахуванням правового аналізу, який міститься в Постанові ВСУ від 04.06.2014 року по справі №6-49цс14 від 04.06.2014 р. і який є обов*язковим для врахування судами України, відповідач - страхова кампанія не повинна виплачувати страхове відшкодування виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля. Ці витрати повинна нести винна особа.

Суд першої інстанції зробив обгрунтований висновок, що оскільки, відповідно до Звіту № 112/2014 від 02.07.2014 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля НОМЕР_4, належного на праві власності позивачам, становить 46 485,05 грн. та позивачі вже отримали відшкодування у повному обсязі. Тому вимоги позивачів щодо стягнення страхового відшкодування у більшому розмірі є безпідставними.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку.

Усі посилання позивачів на рахунки з СТО про завданий збиток у результаті ДТП не можуть розглядатися як належні та допустимі докази, оскільки оформлені не у відповідності з вимогами закону і не є доказом того, що необхідність виконання певних відновлювальних робіт у пошкодженому транспортному засобі є наслідком саме вищевказаного страхового випадку.

Як встановлено судом, фактично ремонт пошкодженого автомобіля ОСОБА_1 в ТОВ «ОСОБА_5 Харків» не проводився, наданий ним документ, як то заявка від 27.06.2014 року носить інформативний характер і містить в собі інформативні попередні дані про вартість ремонтних робіт автомобіля та вартість матеріалів (а.с.182-183).

Суд першої інстанції обгрунтовано не прийняв до уваги наданий наряд-заказ на ремонт автомобіля ПП Єфремовим і квитанцію на суму 36955 грн. (т.2 а.с.20-22), оскільки перелік замінених запчастин - 24 та проведених ремонтних робіт двигуна пошкодженого автомобіля значно перевищує тих пошкоджень двигуна, які були виявлені при додатковому огляді автомобіля 31.10.2014 року (чотири позиції) за участю всіх зацікавлених осіб. Згідно із ч.ч. 2,5 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Клопотань про призначення судової авто товарознавчої експертизи в суді першої інстанції Позивачами не заявлялось, доказів у вигляді звіту з оцінки транспортного засобу або висновку авто товарознавчого дослідження суду не надано.

За таких обставин судова колегія вважає безпідставними посилання позивачів та їх представника, що сума відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля склала більшу суму.

Суд першої інстанції роз»яснив представнику позивача наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, однак представник позивачів відмовився від проведення судово-автотоварознавчої експертизи, посилаючись на те, що автомобіль вже відремонтовано і вважає наданих доказів достатньо на підтвердження заявлених позовних вимог.

В суді апеляційної інстанції представник позивачів заявив клопотання про призначення судової авто- товарознавчої експертизи. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 08 липня 2015 року для визначення вартості відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля ОСОБА_4, реєстр. номер АХ 0086ВХ була призначена судова авто- товарознавча експертиза, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Справа поверталася з експертизи для вирішення питання про надання додаткових матеріалів та оплати експертизи. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 28 жовтня 2015 року справа повернута до Харківського НДІСЕ для проведення експертизи, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Між тим, позивачі в після цього не сплатили вартість експертизи та справа повернута до суду без проведення експертизи. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 28 січня 2016 року провадження у справі відновлено. Представник позивачів в судовому засіданні апеляційної інстанції пояснив, що позивачі вважають за недоцільне проведення судової авто- товарознавчої експертизи.

В зв»язку з наведеним суд першої інстанції зробив обгрунтований висновок, що позовні вимоги не грунтуються на законі та не доведені, а тому правильно відмовив в їх задоволенні.

Оскільки позивачам відмовлено в задоволенні позовних вимог то їх витрати пов»язані з наданням правової допомоги не підлягають відшкодуванню.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції правильно досліджені і оцінені обставини по справі, надані сторонами докази. Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин підстав для зміни або скасування судового рішення судова колегія не вбачає. Відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, 308, 313- 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ: СУДДІ: