У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Собіна І.М., Максимчук З.М.

секретар судового засідання: Мельник С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотівка- Еліт" на ухвалу Острозького районного суду від 29 квітня 2016 року у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотівка- Еліт" на неправомірність та скасування постанови про арешт коштів від 01.04.2016 року старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Острозького районного суду від 29 квітня 2016 року Товариству з обмеженою відповідальністю "Лотівка-Еліт" (далі - ТОВ "Лотівка-Еліт") відмовлено в задоволенні скарги на неправомірність та скасування постанови про арешт коштів від 01.04.2016 року старшого державного виконавця (далі - ст. державний виконавець) Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Відділ ПВР ДДВС Мінюсту).

У поданій на ухвалу апеляційній скарзі скаржник покликався на його незаконність і необґрунтованість, що полягало у порушенні норм процесуального права.

На її обґрунтування зазначалося про неврахування судом того, що 1 квітня 2016 року ст. державним виконавцем арештовано кошти, що знаходяться на рахунках ТО В "Лотівка-Еліт" в конкретних 6 банківських установах у межах виконавчого провадження №50567013. Постанова ст. державного виконавця одержана заявником лише 13 квітня 2016 року, однак ще 30 березня 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження і зупинено виконання рішення Острозького районного суду від 21 грудня 2015 року, у виконавчому провадженні з виконання якого арештовано кошти.

Заявник є сільськогосподарським підприємством, а тому завершення посівної кампанії унеможливлюється існуванням оскаржуваної постанови, так само як і не має змоги за березень 2016 року сплатити податки, обов'язкові збори до різнорівневих бюджетів - 1 432 498, 20 гривень та заробітну плату працівникам - 1 476 099, 88 гривень.

З цих підстав просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, визнати неправомірною та скасувати оскаржувану постанову ст. державного виконавця.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів прийшла до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Відмовляючи ТОВ "Лотівка-Еліт" у задоволенні скарги, суд першої інстанції правильно виходив з правомірності оскаржуваної постанови ст. державного виконавця, а тому відсутності підстав для її оскарження.

Матеріалами справи встановлено, що на примусовому виконанні у Відділі ПВР ДДВС Мінюсту знаходиться виконавчий лист №567/953/15-ц, виданий 11 березня 2016 року на підставі рішення Острозького районного суду від 21 грудня 2015 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 і ТОВ "Лотівка-Еліт" 2 672 377, 58 доларів США та 167 417, 91 гривень на користь Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк".

Під час примусового виконання 1 квітня 2016 року ст. державним виконавцем винесено постанову, якою накладено арешт на кошти, що містяться на рахунку (-ах) Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк", Публічного акціонерного товариства "Сбербанк", Публічного акціонерного товариства "Фідобанк", Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк", Хмельницької філії Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", Публічного акціонерного товариства "Південний" та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення цієї постанови, у межах суми 73 674 543, 16 гривень (а.с. 3-4).

Вважаючи, що ст. державний виконавець своєю постановою порушив права та інтереси ТОВ "Лотівка-Еліт", що полягали у блокуванні сільськогосподарської діяльності, пов'язаної із завершенням посівної кампанії, унеможливленні сплати податків і обов'язкових зборів, а також заробітної плати працівникам, у квітні 2016 року заявник звернувся до суду зі скаргою з вимогою визнати її неправомірною і скасувати.

Повно та правильно встановивши обставини процесуального питання, а також з'ясувавши, що відсутність обтяжень при примусовому виконанні може призвести до ускладнення чи невиконання рішення суду про стягнення заборгованості, суд переконався у правомірності оскаржуваної постанови, відповідні мотиви про що відобразив у своїй ухвалі.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право зокрема накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Частини 1 і 2 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" вказує, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Тобто ст. державний виконавець Відділу ПВР ДДВС Мінюсту мав законне право накласти арешт на банківські рахунки, що належать боржнику за виконавчим провадженням, у межах суми заборгованості.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За таких обставин підстав для задоволення скарги ТОВ "Лотівка-Еліт" у суду першої інстанції не було, в зв'язку з чим було відмовлено в її задоволенні.

Доводи апеляційної скарги про відкриття касаційного провадження у справі за касаційними скаргами представника ОСОБА_1 і ТОВ "Лотівка-Еліт" та зупинення виконання рішення Острозького районного суду від 21 грудня 2015 року до закінчення касаційного розгляду на увагу не заслуговують, оскільки жодним чином не пов'язуються із законністю накладеного ст. державним виконавцем арешту.

Підставами для залишення оскаржуваної ухвали без змін відповідно до п. 1 ст. 312 ЦПК України є її постановлення суддею першої інстанції з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 324-325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотівка-Еліт" відхилити, а ухвалу Острозького районного суду від 29 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: