У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_3 про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі, за касаційною скаргою Національної академії внутрішніх справ на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року Національна академія внутрішніх справ (далі - НАВС) звернулась до суду з указаним позовом, у якому просила стягнути з відповідача на її користь вартість витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі, у розмірі 16 192 грн 40 коп.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 10 березня 2016 року, позовну заяву НАВС залишено без розгляду.

У касаційній скарзі НАВС, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Залишаючи позовну заяву НАВС без розгляду, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із того, що позивач, незважаючи на зазначення у судових повістках про обов'язковість явки сторін у справі, повторно не з'явився у судове засідання.

Проте повністю погодитись із такимивисновками судів не можна.

З матеріалів справи вбачається, що 30 жовтня 2015 року Національною академією внутрішніх справ направлено до Дарницького районного суду м. Києва заяву, у якій зазначено, що позивач підтримує позовні вимоги та просить розглядати справу без його участі (а.с. 113).

Відповідно до ч. 3 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Крім того, суд виходив із того, що явка позивача в судове засідання була визнана обов'язковою, про що зазначено у судовій повістці.

Разом з тим, відповідно до пп. 6, 9 ст. 75 ЦПК України судова повістка про виклик у суд має містити у разі повторного виклику сторони у зв'язку з необхідністю дати особисті пояснення - про потребу дати особисті пояснення; роз'яснення про наслідки неявки залежно від процесуального статусу особи, яка викликається (накладення штрафу, примусовий привід, розгляд справи за відсутності, залишення без розгляду), і про обов'язок повідомити суд про причини неявки.

Суди наведене не врахували, що цивільним процесуальним законодавством не передбачено визначення обов'язковості явки сторін у справі у судовій повістці, не дали оцінку тому, що у судовій повістці, направленій позивачу, зазначено про обов'язковість явки у судове засідання, що не передбачено ст. 75 ЦПК України, та при цьому не роз'яснено наслідки його неявки.

При цьому за змістом п. 4 ч. 1 ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених ст. 157 цього Кодексу, у разі якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Отже, саме суд своєю ухвалою повинен визнати явку обов'язковою, навівши мотиви цього, як це передбачено ст. 210 ЦПК України.

Ураховуючи викладене та положення п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, оскаржувані ухвали апеляційного суду не можуть вважатись законними та підлягають скасуванню, а справа передачі до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Національної академії внутрішніх справ задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 березня 2016 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик