Номер провадження: 22-ц/785/5096/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Дрішлюка А.І., Процик М.В.,

при секретарі - Гамарц Т.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Житлово-будівельного кооперативу «Гармонія» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Житлово-будівельного кооперативу «Гармонія», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Домоград» про розірвання договору, стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся із позовом до ЖБК «Гармонія» про розірвання договору пайового внеску №11/291 від 18.12.2007 року та стягнення коштів.

У позовній заяві посилався на те, що 28.12.2006 року із ТОВ «Домоград» як посередником між ним та ЖБК «Гармонія», було укладено договір про надання інформаційно-консультаційних послуг на інвестування квартири в 16-ти поверховому житловому будинку за адресою : м. Одеса, вул. Посмітного, 18-20а, та додаткову угоду до цього договору про сплату ТОВ «Домоград» коштів за надання інформаційно-консультаційних послуг в розмірі 24250 грн. Відповідно до вищевказаного договору з додатком, 29.12.2006 року між ним та ЖБК «Гармонія» укладено договір резервування квартири в 16-ти поверховому житловому будинку за адресою: м. Одеса, вул. Посмітного, 18-20а, на підставі якого він сплатив ЖБК «Гармонія» грошові кошти в сумі 485053,00 грн. Однак ЖБК «Гармонія» вилучило у нього вказаний договір резервування квартири від 29.12.2006 року, замість нього 18.12.2007 року уклало з ним договір №11/291 пайового внеску щодо будівництва цієї ж квартири, кошти за яким ним вже були сплачені, тому свої зобовязання за договором №11/291 пайового внеску від 18.12.2007 року він виконав у повному обсязі. ЖБК «Гармонія» своїх зобовязань не виконало, до будівництва будинку навіть не приступало, 28.03.2012 року він подав до ЖБК «Гармонія» заяву про розірвання договору пайового внеску та повернення коштів, однак заява не розглянута відповідачем до теперішнього часу, тому він вимушений звернутися до суду про розірвання цього договору на підставі ст.ст. 651, 653 ЦК України.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.05.2016 року позов ОСОБА_2 задоволено. Розірвано договір №11/291 пайового внеску від 18.12.2007 року, стягнуто з ЖБК «Гармонія» на користь ОСОБА_2 грошові кошти за договором №11/291 пайового внеску від 18.12.2007 року у розмірі 485053 грн. Вирішено питання щодо судових витрат.

У апеляційній скарзі ЖБК «Гармонія», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення в частині стягнення коштів скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду в частині задоволення позову про стягнення коштів - скасуванню із ухваленням нового, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з укладання між ОСОБА_2 та ЖБК «Гармонія» 29.12.2006 року договору резервування на будівництво квартири за адресою : м. Одеса, вул. Посмітного, 18-20-а, факту сплати позивачем ЖБК «Гармонія» за цим договором грошових коштів в розмірі 485083 грн., а також невиконання договору від 18.12.2007 року відповідачем.

Також у висновках судом зазначено про наявність порушеного провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 3 КК України за фактом заволодіння посадовими особами ЖБК «Гармонія» шляхом обману та зловживання довірою грошовими коштами пайовиків (інвесторів) під приводом будівництва житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Посмітного, 18/20-а, а також щодо вилучення договору № 6/291 пайового внеску від 18.12.2007 року, квитанцій до прибуткових касових ордерів від 24.12.2007 року, від 13.02.2008 року та від 27.02.2008 року про сплату позивачем відповідачу за договором пайового внеску грошових коштів у розмірі 438100 грн.

Проте такі висновки в повній мірі обставинам справи не відповідають, а саме рішення суду в оскарженій частині не відповідає вимогам ст.213 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості.

Дійсно, за фактом заволодіння посадовими особами ЖБК «Гармонія» шляхом обману та зловживання довірою грошовими коштами пайовиків (інвесторів) під приводом будівництва житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Посмітного, 18/20-а, порушено кримінальне провадження, ОСОБА_2 визнаний у ньому потерпілим, відтак у разі вирішення кримінальної справи судом та постановлення вироку щодо таких осіб він може очікувати на відшкодування шкоди.

Проте на час звернення із цим позовом, вирок суду, яким встановлені факти злочинних дій посадових осіб ЖБК «Гармонія» щодо ОСОБА_2, відсутній, і ОСОБА_2 на власний розсуд, незважаючи на потенційне існування права на відшкодування шкоди за наслідками кримінальної справи, обрав спосіб захисту, передбачений цивільним правом, а тому факт порушеного кримінального провадження, навіть за умов очевидності неправомірної поведінки певних осіб за суспільними оцінками, не може бути доказом фактів, які можуть бути встановлені лише вироком суду.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та ніші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.60 ЦПК України).

В мотивувальній частині рішення має міститися обґрунтування щодо кожного доводу сторін по суті позову, що є складовою вимогою частини першої ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Саме виходячи з таких засад цивільного судочинства, суд першої інстанції зобовязаний був розглянути справу, уникаючи припущень та очевидних неузгодженостей у висновках, та надати обґрунтування щодо всіх аргументів та доводів сторін, висловлених під час розгляду справи, проте рішення суду таким вимогам не відповідає.

Вбачається з матеріалів спрапви, що 28.12.2006 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Домоград» було укладено договір, за умовами якого ТОВ «Домоград» зобовязалося надати ОСОБА_2 посередницькі послуги, повязані з наданням інформації про можливість інвестування грошових коштів в будівництво квартир в м. Одесі, а ОСОБА_2 зобовязався оплатити вказані послуги (а.с.10).

28.12.2006 року в додаток до цього договору між позивачем та ТОВ «Домоград» було укладено додаткову угоду, за умовами якої ТОВ «Домоград» зобовязалося провести переговори з будівельною організацією щодо укладення між останньою та ОСОБА_2 договору інвестування на будівництво 2-кімнатної квартири у будинку по вул. Посмітного, 18-20 в м. Одеса, що будується, а ОСОБА_2 зобовязався укласти з будівельною організацією договір резервування на будівництво вищевказаної квартири до 30.12.2006 року за ціною квартири 485053,00 грн. (а.с.11).

Таким чином, сторонами договорів є ТОВ «Домоград» та ОСОБА_2, їх предметом - надання послуг з надання інформації про можливість інвестування коштів у будівництво та зобовязання укласти договір в майбутньому із третьою особою будівельною організацією без її зазначення, і правові наслідки у вигляді набуття прав на квартиру з них не вбачаються.

При цьому жодні відомості про те, що ТОВ «Домоград» мало повноваження на вчинення дій від імені ЖБК «Гармонія» чи було повязано із ними цивільно правовими угодами в матеріалах справи відсутні.

Договір резервування квартири від 29.12.2006 року між ОСОБА_2 та ЖБК «Гармонія» відсутній, факт його вилучення доказами не підтверджений.

Відтак, висновки суду першої інстанції про те, що між ОСОБА_2 та ЖБК «Гармонія» виникли зобовязальні відносини саме 29.12.2006 року побудовані на припущеннях, і висновки суду не відповідають обставинам справи.

На підтвердження факту здійснення оплати ЖБК «Гармонія» ОСОБА_2 надана квитанція від 29.12.2006 року на суму 485053 грн., без номеру та підпису особи, що отримала кошти, хоча і з печаткою ЖБК «Гармонія» (а.с.17).

При цьому з договору від 18.12.2007 року №11/291, який наданий ОСОБА_2 на підтвердження своїх доводів, вбачається, що ЖБК «Гармонія» приймає кошти у вигляді пайового внеску від ОСОБА_2 у будівництво власного житла квартири за адресою м.Одеса, вул.Посмітного, 18-20а, а сплата здійснюється наступним чином: складає 99,96 % вартості квартири 485053 грн., що еквівалентно 96050 доларів США та вноситься ЖБК на протязі 5 банківських днів з моменту підпису договору (п.4.1). Розрахунки за цим договором здійснюються виключно в безготівковій формі пайщиком виключно з власного поточного рахунку фізичної особи в національній валюті по курсу НБУ на день сплати внесків при здійсненні розрахунків пайщиком в платіжному дорученні (квитанції) зазначається призначення платежу : «сплата пайового внеску за договором №11/291 від 18 грудня 2007 року» (п.4.4. договору).

Підписуючи договір із такими умовами оплати вже після 29.12.2006 року, ОСОБА_2 погодився із тим, що договір не містить жодних відомостей про оплату до його укладання, вочевидь суперечить в цій частині квитанції ЖБК «Гармонія» на суму 485053 грн., і ЖБК «Гармонія» не визнається факт здійсненої ним оплати.

Суд першої інстанції жодної оцінки таким суперечливим обставинам не надав, хоча таке були предметом заперечень відповідача, змістовним чином свої висновки не обґрунтував, пославшись, що він погоджується з доводами позивача.

Втім, видача квитанції за рік до укладання договору, відсутність у квитанції номеру, та підпису особи, уповноваженої на отримання коштів від ЖБК «Гармонія», невідповідність її за умовами оплати самому змісту договору, яким обґрунтовані вимоги позивача, не дає правових підстав вважати її належним доказом внесення коштів за договором від 18.12.2007 року.

Більш того, суд встановив факт укладання між сторонами договору 29.12.2006 року його повну оплату ОСОБА_2 29.12.2006 року, але порушеним визнав договір, укладений 18.12.2007 року, тому розірвав його, та стягнув кошти як наслідок його розірвання, але в розмірі відповідно до договору від 29.12.2006 року без надання обґрунтування в світлі встановленого.

Викладене свідчить про те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, є суперечливими, і суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку про можливість стягнення коштів в розмірі 485053 грн. за квитанцією від 29.12.2006 року відповідно до договору, укладеному 18.12.2007 року.

Незважаючи на доводи про укладання договору 29.12.2006 року, в обґрунтування позову ОСОБА_2 покладено договір від 18.12.2007 року, який він і просив розірвати, справжність його підпису була предметом перевірки експертом, відтак укладання цього договору ним визнається.

Згідно п. 1.1. договору №11/291 пайового внеску від 18.12.2007 р., ЖБК «Гармонія» приймає грошові кошти у вигляді пайового внеску пайщика у будівництво власного житла квартири (новозбудованого майна) у 16-поверховому багатоквартирному будинку за адресою: м. Одеса, вул. Посмітного, 18-20-а.

Згідно п. 1.2. цього договору плановий строк закінчення будівництва та здачі будинку в експлуатацію другий квартал 2010 року.

Згідно п. 1.5. цього договору вартість квартири складає 485053,00 грн.

Не дивлячись на вилучення у ЖБК «Гармонія» іншого договору №6/291 від 18.12.2007 року (а.с.86), на якому підпис не належить ОСОБА_2, факт існування договірних відносин з 18.12.2007 року щодо будівництва квартири в 16-поверховому багатоквартирному будинку за адресою: м. Одеса, вул. Посмітного, 18-20-а вартістю 485053,00 грн. ЖБК «Гармонія» визнано.

Відтак, в порядку цивільного судочинства, виходячи з наданих сторонами доказів, підтвердженим є виникнення зобовязальних відносин між ОСОБА_2 та ЖБК «Гармонія» з 18.12.2007 року щодо будівництва та передачі у власність квартири, невиконання цього зобовязання відповідачем, оскільки квартиру не побудовано і не передано у власність позивача, наслідком чого є можливість розірвання договору та стягнення коштів в сумі, яка є доведеною належними та допустимими доказами відповідно до ст.ст.57,58,59 ЦПК України.

Оплата будівництва визнана ЖБК «Гармонія» лише на суму 438100 грн. (а.с.87-89), такі відомості зазначені і в акті перевірки ДПІ у Київському районі м.Одеси ЖБК «Гармонія» (а.с.146-160), відтак в порядку цивільного судочинства наслідком розірвання договору може бути стягнення коштів лише в такому розмірі, виходячи з підстав позову ОСОБА_2 та наявних письмових доказів.

Часткове задоволення позову не позбавляє ОСОБА_2 права на отримання решти коштів в порядку відшкодування шкоди, завданої злочином за умов встановлення відповідних обставин вироком суду у кримінальній справі, оскільки доводи про вилучення договору і укладання замість нього іншого, умисне надання квитанції, що не відповідає вимогам закону, наявність інших договорів без підпису можуть знайти підтвердження та оцінку лише в порядку кримінального провадження, в той час як в цивільному судочинстві суд виходить з наявних доказів на час вирішення справи.

За відсутності таких, виходячи з принципу змагальності, суд вправі задовольнити вимоги лише в частині, яка доказана в порядку ст.60 ЦПК України.

Таким чином, апеляційна скарга в зазначеній частині підлягає задоволенню, рішення суду в частині стягнення коштів - скасуванню із ухваленням нового про часткове задоволення позову ОСОБА_2, та стягнення на його користь з ЖБК «Гармонія» 438100 гривень.

Не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про пропуск ОСОБА_2 строку позовної давності, оскільки в грудні 2012 року стосовно посадових осіб ЖБК «Гармонія» порушено кримінальне провадження, ОСОБА_2 визнано потерпілим, відтак, обєктивно він міг вважати своє право порушеним, починаючи з 2012 року, а до того нечіткі умови зобовязання і зазначення лише про плановий строк здачі будинку до експлуатації не можуть бути безумовним свідченням того, що усвідомлення про порушення прав могло виникнути раніше.

Крім того, ЖБК «Гармонія» визнаний позов в частині вимог про розірвання договору через його невиконання, стягнення коштів є наслідком такого розірвання.

Пропорційно до задоволеної частини вимог стягуються судові витрати з відповідача на користь держави, оскільки позивач від сплати судового збору звільнений.

Позовні вимоги в частині розірвання договору відповідачем визнані і рішення суду в цій частині не оскаржено.

Керуючись ст.ст.304,п.2ч.1ст.307,309,313,314,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Гармонія» задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2016 року в частині задоволення позову ОСОБА_2 до Житлово-будівельного кооперативу «Гармонія» про стягнення коштів, судових витрат скасувати, ухвалити нове.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з Житлово будівельного кооперативу «Гармонія» (місцезнаходження: м.Одеса, вул.Фонтанська дорога, буд16-Б, ) на користь ОСОБА_2 кошти в розмірі 438100 гривень, в решті позову про стягнення коштів відмовити.

Стягнути з Житлово будівельного кооперативу «Гармонія» (місцезнаходження: м.Одеса, вул.Фонтанська дорога, буд16-Б, ) на користь держави судові витрати в розмірі 3289 гривень.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: