У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, - на рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 10 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 23 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агроніс», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Олександрівка-Агро», про розірвання договору оренди, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із указаним позовом, у якому просила розірвати договір оренди належної їй земельної ділянки, площею 4,69 га, укладеного 29 жовтня 2008 року, між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агротіс» (далі - ТОВ «Агрофірма «Агротіс») та зобов'язати товариство повернути їй вищевказану земельну ділянку, а також привести земельну ділянку у первісний, придатний для використання за цільовим призначенням стан.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначала, що земельна ділянка була передана у користування ТОВ «Агрофірма «Агротіс» згідно договору оренди землі від 29 жовтня 2008 року (дата реєстрації 4 травня 2015 року). Однак на початку 2015 року вона дізналася, що відповідач не здійснює господарську діяльність на території Веселогірської сільської ради Олександрівського району Донецької області та не використовує отриману в оренду земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Також зазначила, що вказана земельна ділянка, без відповідних на те правових підстав, використовується іншим сільськогосподарським підприємством - ТОВ «Олександрівка-Агро» з яким відповідач уклав договір про виконання комплексу сільськогосподарських робіт.

Вказані дії відповідача виходять за межі господарської діяльності, яку орендар вправі здійснювати самостійно без згоди орендодавця, суперечить умовам договору оренди землі та земельному законодавству.

Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 10 лютого 2016 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 23 березня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною 1 статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ознайомившись із змістом касаційної скарги та змістом оскаржуваних судових рішень, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив з відсутності підстав для розірвання договору оренди землі та приведення земельних ділянок у первісний, придатний для використання за цільовим призначенням стан.

Відповідно до положень ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Пунктом 38 договору оренди землі між позивачкою та

ТОВ «Агрофірма «Агротіс» від 29 жовтня 2008 року, передбачено, що дія цього договору припиняється, крім інших підстав, шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін.

Судами встановлено, що додаткова угода щодо дострокового припинення договору оренди земельної ділянки загальною площею

4, 69 га між ОСОБА_2 та ТОВ «Агрофірма «Агротіс» у відділі не реєструвалась.

Однак, сама по собі відсутність реєстрації дострокового припинення договору оренди за умови підтвердження факту укладення нового договору оренди у 2012 році, реєстрації цього договору оренди у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та отримання орендної плати у нового орендаря не свідчить про те, що перший договір оренди не припинений.

Судами відхилено доводи позивача про те, що додаткова угода між сторонами про розірвання договору оренди не зареєстрована в органі, який реєстрував договір оренди, оскільки обов'язковість реєстрації розірвання договору та строки такої реєстрації чинним законодавством не передбачена.

Крім того, позивач не зверталась до суду з вимогами про зобов'язання відповідача здійснити реєстрацію розірвання договору та не позбавлена можливості зробити це самостійно, тому підстав для задоволення позову немає.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції належним чином перевірив доводи скаржника щодо порушення його прав відповідно до вимог ст. 654 ЦК України та надав правильну правову оцінку щодо недоведеності позивачем порушення його прав.

Оскаржувані судові рішення відповідають вимогам матеріального й процесуального права, а викладені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, у зв'язку з чим у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, - на рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 10 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 23 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агроніс», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Олександрівка-Агро», про розірвання договору оренди, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович