Справа № 462/5460/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2016 року Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді Колодяжного С.Ю.

при секретарі Обертас Н.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» про розірвання договору та зобовязання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, в якому, уточнивши позовні вимоги, просив розірвати договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, який відсутній між ним і ЛКП «Залізничнетеплоенерго», і вважати розірваним з 01.07.2014 року, а також зобовязати відповідача видати технічні умови на відєднання від мереж існуючої системи централізованого теплопостачання його квартири на вул.Кульпарківській, 128/58 у м.Львові. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що є власником вказаної квартири. У звязку з тим, що теплопостачання є неякісним, тарифи на нього надто високі, він 14.11.2014 року звернувся з заявою до ЛКП «Залізничнетеплоенерго» про розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води до його квартири, тобто з пропозицією припинити договірні відносини, однак листом № Б-50 від 21.11.2014 року отримав відмову. Зазначає, що згідно законодавства має право відмовитись від послуг відповідача. Крім цього центральним опаленням він не користується з вересня 2010 року, проте ЛКП «Залізничнетеплоенерго» відмовляється надати йому технічні умови на відєднання від системи централізованого теплопостачання, хоча це входить до повноважень підприємства, а такі технічні умови не є дозвільним документом. Вважає, що такими діями відповідач порушує його права і законні інтереси, що й стало причиною звернення до суду з даним позовом.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, та доповнив, що послуги, які надавало ЛКП «Залізничнетеплоенерго» були неякісними, в квартирі було холодно, а тому він не бажав їх отримувати. Відєднався в вересні 2010 року від системи центрального опалення, обрізавши батареї від стояків, стояк ізолював. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив, посилаючись на безпідставність такого. При цьому зазначив, що відносини між учасниками відносин в сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, що укладається виконавцем із споживачем фізичною особою є договором приєднання. Стандартну форму договору приєднання ЛКП «Залізничнетеплоенерго» опублікувало в щоденній газеті «Високий замок» № 92 (5156) від 01.07.2014 року, така знаходиться також на сайті підприємства. Оскільки будинок на вул.Кульаврківській, 128 приєднано до мереж теплопостачання ЛКП «Залізничнетеплоенерго», то умови такого договору приєднання розповсюджуються на всіх мешканців будинку, які у встановленому законом порядку не здійснили відєднання своєї квартири від мереж централізованого теплопостачання, в тому числі на позивача. Договір приєднання може бути розірвано, проте не в односторонньому порядку споживачем, а в порядку визначеному ст.651 ЦК України, тобто за згодою сторін, а умовою розірвання договору в такому порядку є відєднання споживачем від мереж централізованого теплопостачання у встановленому законом порядку, зокрема, у відповідності до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року №630 і Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року №4, чого позивачем зроблено не було. Просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оглянувши матеріали цивільної справи № 462/4081/15-ц, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить на праві приватної власності квартира на вул.Кульпарківській, 128/58 у м.Львові, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 40734460 від 16.07.2015 року (а.с.18).

Відповідач ЛКП «Залізничнетеплоенерго» надає послуги теплопостачання до вищевказаного будинку, що визнано сторонами та підтверджується матеріалами справи, та відповідно здійснює нарахування за надані послуги.

Також, як встановлено, позивач в вересні 2010 року самовільно відєднався від системи центрального опалення, обрізавши батареї від стояків, що підтверджується актом комісії ЛКП «Скнилівок» від 15.09.2010 року (а.с. 7). Свої дії мотивує в тому числі і тим, що 15 квартир у будинку на вул.Кульпарківській, 128 у м.Львові відключено від центрального опалення, про що представив довідку ЛКП «Скнилівок» № 2/446 від 08.07.2015 року (а.с. 6).

Як вбачається із матеріалів справи, 14.11.2014 року ОСОБА_1 звернувся до ЛКП «Залізничнетеплоенерго» із повідомленням, згідно якого він відмовляється від послуг відповідача, просить вважати договір про надання послуг з ЛКП «Залізничнетеплоенерго» від 01.07.2014 року розірваним (а.с.3), на що отримав відмову ЛКП «Залізничнетеплоенерго» № Б-50 від 21.11.2014 року з мотивів того, що договір приєднання може бути розірваний лише за згодою сторін, а щодо відєднання квартири ОСОБА_1 від мережі централізованого теплопостачання, то таке проведене самовільно, з порушення встановленого законодавством порядку (а.с. 4-5).

Згідно ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.20 цього Закону споживач зобов'язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб'єктом господарювання, є договором приєднання (ч.7 ст.26 Закону).

Відповідно до ст.634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як встановлено в судовому засіданні і не заперечується сторонами, стандартну форму договору приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛКП «Залізничнетеплоенерго» опубліковано в щоденній газеті «Високий замок» №92 (5156) від 01.07.2014 року. Крім того, стандартну форму договору приєднання ЛКП «Залізничнетеплоенерго» розміщено у загальнодоступній мережі Інтернет на сайті відповідача. Договір розроблено на основі положень типового договору, форму якого затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.05.2005 року.

Згідно положень вказаного договору приєднання такий вважається акцептованим усіма споживачами ЛКП «Залізничнетеплоенерго», які приєднані до мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання Виконавця та/або які прийняли (отримали) послугу з централізованого опалення, та послуг з централізованого постачання гарячої води, що надаються ЛКП «Залізничнетеплоенерго».

Враховуючи, що будинок на вул.Кульпарківській, 128 приєднано до мереж теплопостачання ЛКП «Залізничнетеплоенерго», то умови такого договору приєднання розповсюджуються на всіх мешканців будинку, які у встановленому законом порядку не здійснили відєднання своєї квартири від мереж централізованого теплопостачання, в тому числі на позивача.

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом.

Між тим, у відповідності до ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.634 ЦК України договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов'язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Разом з тим, позивачем не надано суду належних і допустимих доказів наявності підстав для розірвання договору приєднання, передбачених ч.2 ст.634 ЦПК України.

В самому договорі приєднання встановлено вимоги, при яких умовах цей договір може бути розірваний за згодою сторін: у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця при умові, дотримання вимог п.9.3 цього договору приєднання; у разі переходу права власності (користування) на квартиру (будинок садибного типу) до іншої особи (п.9.2 договору).

Відповідно до п.9.3. цього договору його дія припиняється для споживача чи групи споживачів, які у встановленому чинним законодавством порядку відмовились від послуг виконавця і провели від'єднання від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, та погасили заборгованість за спожиті послуги (крім випадку, коли особа після від'єднання власного чиу користуванні квартири/приміщення продовжує користуватись приміщеннями загального користування багатоквартирного будинку, які опалюються від системи централізованого опалення виконавця.

Відповідно до положень ч.6 ст.11 ЦК України, у випадках встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до п.п. 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року №630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Згідно з Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства № 4 від 22.11.2005 року із змінами, внесеними наказом 169 від 06.11.2007 року, для вирішення питання відключення житлового будинку(будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник (власники) будинку зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання

відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку(п.2.1).

Комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї. Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. При цьому обов'язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання. Комісією, у разі необхідності, можуть розглядатися питання збільшення потужностей та можуть розроблятися пропозиції щодо їх фінансування, а також заміни систем внутрішньоквартальних, а в деяких випадках і магістральних мереж газо-, водо-, теплопостачання (пункт 2.2).

При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП (підпункт 2.2.1).

Згідно підпункту 2.2.2 Порядку підставою для відмови у наданні дозволу на відключення від мереж ЦО і ГВП є невиконання умов, визначених у пунктах 2.1 та 2.2 цього Порядку. У разі незгоди заявника з відмовою спір вирішується в судовому порядку.

Якщо заявником є власник, наймач (орендар) окремого приміщення, Комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку. Про відмову у розгляді заяви Комісія повідомляє заявника у десятиденний строк (підпункт 2.2.3).

Отже, позивач вправі був би відключитися від системи центрального опалення за умови дотримання вимог Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, зокрема, за наявності згоди всіх власників (уповноважених осіб власників) приміщень у житловому будинку на відключення від системи централізованого опалення всього будинку, яка (згода) в даному конкретному випадку відсутня, що окрім пояснень сторін підтверджується листом-відповіддю Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 10.06.2011 року (а.с. 21).

Постановою Верховного Суду України від 16 травня 2011року за № 6-9-гс-11 визначено, що питання про відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, які з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачають відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи усіх споживачів. Відключення будинку відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи № 462/4081/15, рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 30.06.2015 року, яке залишено в силі ухвалою апеляційного суду Львівської області від 23.10.2015 року, позов ЛКП «Залізничнетеплоенерго» задоволено, стягнуто на користь підприємства солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованість за теплову енергію по квартирі на вул.Кульпарківська, 128/58 у м.Львові в розмірі 1681,87 грн. за період з 01.07.2014 року по 28.02.2015 року.

Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивач, який проживає у багатоквартирному будинку, не отримав позитивного рішення Комісії органу місцевого самоврядування на відокремлення його жилого приміщення від мереж ЦО і ГВП, яке могло б послужити підставою для розірвання договору з ЛКП «Залізничнетеплоенерго» і отримання технічних умов, то відповідно немає законних підстав для розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води між сторонами, а також зобовязання ЛКП «Залізничнетеплоенерго» надати позивачу технічні умови на відєднання від мереж існуючої системи централізованого теплопостачання його квартири на вул.Кульпарківській, 128/58 у м.Львові.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Таким чином, враховуючи все вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено підставність та обґрунтованість своїх позовних вимог, а відтак, у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у позові, то відповідно до вимог ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» про розірвання договору про надання послуг із централізованого опалення, постачання гарячої води та зобовязання вчинити дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.