АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів : Вербової І.М., Болотова Є.В.

при секретарі Литвиненку Р.С., Горбачовій І.В.

розглянула в відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи,які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору:ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди,завданої залиттям квартири, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом,який обґрунтовував тим, що він є співвласником квартири АДРЕСА_1.

29 травня 2013 року з вини відповідачів,які є власниками квартири №51 в цьому будинку та яка розташована над його квартирою, сталося залиття належної йому квартири №45,в результаті якого пошкоджені стеля та стіни та частина меблів. 7 червня 2013 року комісією КП ЖЄО-110, за його зверненням, було проведено обстеження та встановлено,що причиною залиття є пошкодження різьбового з‛єднання на шаровому вентилі холодного водопостачання,самовільно встановленого власником квартири № 51. За висновками звіту з визначення вартості матеріальної шкоди від 29 серпня 2013 року, в результаті залиття його квартири розмір матеріальної шкоди складає 8 756 грн. Посилаючись на зазначені обставини та у зв‛язку з тим,що в добровільному порядку відповідачі відмовляються відшкодовувати шкоду в повному обсязі, ОСОБА_1, з урахуванням уточнень, просив стягнути солідарно на його користь з відповідачів матеріальну шкоду в сумі 8 756 грн.,витрати за проведення дослідження спеціаліста в сумі 850 грн. та сплачений судовий збір.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13 вересня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю та стягнуто на його користь солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 9 606 грн. матеріальної шкоди та 649,41 судового збору.

З таким рішенням не погодилася відповідачка ОСОБА_2,яка подала апеляційну скаргу, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову ОСОБА_1 в задоволені позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, зокрема,що в основу рішення суд поклав Акт обстеження від 7 червня 2013 року проведеного комісією КП «ЖЕО-110», згідно якого загальна площа пошкоджень внаслідок залиття склала: стелі -3.7 квадратні метри (1.5+0.8+1.0+0.4), віконний відкос - 0.5 квадратні метри. Всього, на думку ОСОБА_3, було ушкоджено і потребувало лише фарбування тільки чотири і дві десятих квадратних метра поверхні квартири відповідача, вся інша поверхня стін і стелі залишилась не ушкодженою. Проте,на порушення процесуального закону та без належної оцінки суд прийняв як головний доказ в справі поданий позивачем звіт з визначення вартості матеріального збитку в квартирі АДРЕСА_1, виготовленим оцінювачем ПП «ОСОБА_7.» в сумі 8756 гривень. Основною частиною цього звіту є «Локальний кошторис № 987-0-1-1». Згідно документу відновлювати в квартирі № 45 треба вже не 4.2 кв. метри як зазначено в акті ЖЕКу, а 43 кв. метри, тобто вдесятеро більше. До початку судових засідань в письмовому «запереченні на позов від

15.10.2014 р». та безпосередньо під час судових засідань відповідач

неодноразово наголошував на фальсифікації та компіляції деяких

положень «Локального кошторису № 987-0-1-1», який є основною

складовою звіту ПП «ОСОБА_7.». Зокрема п. З вищезазначеного

кошторису ... антисептування водними розчинами поверхонь...шифр

позиції Е 10-57-1 не має стосунку до ремонту - літера Е означає, що ця

норма стосується виключно нового будівництва (всюди в інших

строках кошторису стоїть літера Р - ремонт) і насправді в ремонтному

кошторисі ця позиція позначається Р-20-21-1-ин. Подібних підмін в

документі, що різко здорожують вартість робіт і кількість необхідних

будматеріалів ще багато. Таким чином,суд першої інстанції

проігнорував вимоги статті 212 ЦПК України, згідно якої оцінка

доказів «...ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та

безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів».

В той час, зазначається в апеляційній скарзі,суд першої інстанції повністю проігнорував доказ,поданий відповідачем - «Локальная смета № 2-1-1» на ремонт квартири №45 створена ліцензованим інженером - проектувальником ОСОБА_8,який подано у відповідності до п.1ст.131 ЦПК. Проте,суд не дотримався п. 1 ст. 159 ЦПК України,а саме під час розгляду справи безпосередньо не дослідив докази у справі,проігнорував докази, подані стороною відповідачів,чим порушив також норми ст.ст. 179,185 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді Шахової О.В., пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши апеляційну скаргу, в межах її доводів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно роз‛яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» за № 6 від 27.03.1992 року (із змінами та доповненнями), при розгляді позовів про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції співвласниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_5Власниками квартири АДРЕСА_4 є ОСОБА_2, ОСОБА_3

З акту, затвердженого директором КП «ЖЕО-110» від 07.06.2013 року вбачається, що 29 травня 2013 року відбулося залиття квартири № 45 з вище розташованої квартири АДРЕСА_4 і було виявлено залиття стелі 1.5 кв.м. у кімнаті площею 10.3 кв.м., 0.8 кв.м. стелі у кімнаті 16.3 кв.м., 1.0 кв.м. стелі у кухні площею 8.8 кв.м., віконний відкос, стіна площею 0.5 кв.м., стеля 04 кв.м. у коридорі площею 6.5 кв.м.

Як зазначено у акті залиття сталося внаслідок пошкодження різьбового з'єднання на шаровому вентилі холодного водопостачання, який було самовільно встановлено власником квартири №51.

Згідно висновку Звіту з визначення вартості матеріального збитку завданого власнику через пошкодження майна що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 виготовленого оцінювачем ПП «ОСОБА_7.» від 29 серпня 2013 року, вартість матеріального збитку завданого власнику квартири АДРЕСА_1 на дату оцінки 29 серпня 2013 року складає 8756 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд вважав доведеним факт того, що залиття приміщення позивача сталося у зв'язку з винними діями мешканців квартири АДРЕСА_4 і дана обставина повністю підтверджується матеріалами справи та визнана відповідачкою ОСОБА_2 і третьою особою ОСОБА_4

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Доводи,викладені в апеляційній скарзі щодо прийняття судом неналежного з точки зору закону доказу,а саме звіту ПП «ОСОБА_7.» від 29 серпня 2013 року, колегією суддів не приймаються, оскільки ці доводи були предметом дослідження суду першої інстанції і суд надав їм належну правову оцінку та вірно виходив з того, що звіт є таким, що не суперечить матеріалам справи, логічно узгоджується як з поясненнями сторін, так і з іншими доказами дослідженими в ході судового розгляду, він є повним та проведеним компетентним фахівцем з використанням необхідної методики та відповідних джерел,встановлених для проведення та визначення вартості матеріальної шкоди,завданої залиттям квартир.

Звіт містить фотокартки пошкоджених в результаті залиття місць, що свідчить про те,що окрім акту огляду квартири комісії КП «ЖЄО-110» від 07.06.2013р, квартира оцінювачем ОСОБА_7 безпосередньо оглядалась. На підтвердження своєї кваліфікації ОСОБА_7 до звіту надала сертифікат № 9959/10 від 14 вересня 2010 року суб‛єкта оціночної діяльності виданий Фондом державного майна України на її ім‛я (а.с.38-42).

Жодних письмових доказів в обґрунтування доводів,щодо некомпетентності спеціаліста який провів дослідження від 29 серпня 2013 року, чи навіть фальшування чи компіляції деяких положень Локального кошторису № 987-0-1-1 відповідачами та третьою особою з їх сторони,а ні в суді першої, а ні в суді апеляційної інстанції на надано.

У той час, на підтвердження доводів апеляційної скарги щодо неналежної оцінки наданого Локального кошторису № 2-1-1 на ремонт пошкодженої квартири №45 проведеного ліцензованим інженером - проектувальником ОСОБА_8 відповідачі не надали підтверджень компетенції та кваліфікації особи,яка складала зазначений кошторис, з якого не вбачається як саме та на підставі чого проведено дослідження. Зазначений кошторис не містить інформації щодо методики проведення дослідження та яка технічна література була використана при його складені. В кошторисі відсутні дані щодо посади та прізвища особи,яка склала та перевірила кошторис (а.с.65). На загально зведеному кошторисі (а.с.66-68) взагалі відсутні будь-які підписи.

Таким чином, наданий відповідачами доказ - Локальний кошторис № 2-1-1 на ремонт пошкодженої квартири №45 проведеного ліцензованим інженером - проектувальником ОСОБА_8 не є в розумінні закону належним доказом,а тому зазначений доказ судом першої інстанції підставно не було прийнято при вирішенні питання про розмір завданих позивачеві збитків (шкоди).

Посилання відповідачки на те, що судом завищено фактичний розмір матеріальної шкоди, оскільки пошкоджена площа стелі та стін є значно меншою, не ґрунтуються на встановлених обставинах,і колегія суддів погоджується з доводами позивача та його представника про те, що хоча площа залиття,звичайно, є меншою чим площа яка визначена до ремонту,проте проведення якісного ремонту лише в місцях підтоплення (залиття) є неможливим.

Окрім визначення вартості відновлювальних ремонтних робіт після залиття квартири позивача,в Звіті оцінювача ПП «ОСОБА_7.» від 29 серпня 2013 року, проведена також і оцінка та визначена вартість хімічної чистки м‛яких меблів та виведення плям від брудних води,пошкоджених в результаті залиття (а.с.19) і на вимогу ст.10,60 ЦПК України відповідачами і в цій частині,висновок не спростовано.

З огляду на викладене, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції дійшов такого висновку після повного, всебічного з'ясування обставин справи, перевірки доводів і заперечень сторін, надання належної правої оцінки зібраним у справі доказів та застосування правових норми, які регулюють дані правовідносини, з огляду на що рішення суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону, є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом процесуального та матеріального права не знайшли свого підтвердження, на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують та є такими, що не тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307,308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді