1Справа № 335/4811/16-ц 4-с/335/71/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого - судді Кравченко Л.Ю., при секретарі Огневюк Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2, стягувач ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В

Заявник звернулася до суду зі скаргою, в якій вказала, що в Вознесенівському ВДВС ЗМУЮ знаходиться виконавче провадження з виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 21 червня 2016 року, яким було усунуто перешкоди у здійсненні ОСОБА_3 права власності на квартиру№91 в будинку №68/5 по вулиці Сорок років Радянської України/ Сталеварів в м. Запоріжжі шляхом вселення ОСОБА_3 у квартиру АДРЕСА_1 Радянської України/ Сталеварів в м. Запоріжжі та стягнуто судовий збір. Постанову державного виконавця від 19.09.2016 року про відкриття виконавчого провадження ВП №52273111 вважає незаконною про стягнення з ОСОБА_4 на користь Петерик О,М. 551,20 грн. судового збору, оскільки, по-перше, постанову було надіслано 22.09.2016, а не на наступний день після винесення. Оскаржувану постанову вона отримала 26.09.2016. Фактично державний виконавець не надав строк для самостійного виконання рішення. По-друге, в порушення п.1.5.1 інструкції з організації примусового виконання рішень, у вступній частині постанови не вказане імя по-батькові державного виконавця, а в резолютивній частині не зазначено ПІБ фізичних осіб, яким надсилається копія постанови. По-третє, постанова винесена державним виконавцем органу ВДВСЮ, якої не існує. Тому просить визнати дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження незаконними, скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №52273111 та зупинити виконання Виконавчого провадження.

В судове засідання заявник не зявилася. Подала заяву про розгляд скарги за її відсутністю. На задоволенні скарги наполягає.

Державний виконавець в судове засідання не зявився. Подав заперечення до скарги в яких зазначив, що ним було законно винесено оскаржувану постанову. Заявник, отримавши постанову мала права звернутися із заявою про відкладення виконавчих дій. Однак цього не зробила. Крім того, постанову ОСОБА_1 отримала 26.09.2016, а виконавчі дії проводилися 03.10.2016. Просить скаргу розглянути за його відсутністю та в задоволенні скарги відмовити.

Суд вважає за можливе розглянути скаргу без участі учасників, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи, а в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду скарги по суті.

Вивчивши матеріали скарги, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ від 19.09.2016 було відкрито виконавче провадження ВП №52273111 про про стягнення з ОСОБА_4 на користь Петерик О,М. 551,20 грн. судового збору. Боржнику надано строк до 26.09.2016 на добровільне виконання рішення.

26.09.2016 ОСОБА_3 отримано постанову державного виконавця.

Відповідно до акту державного виконавця від 26.09.2016 стягувач не вселений, рішення суду не виконано.

Відповідно до акту державного виконавця від 03.10.2016 стягувач ОСОБА_3 вселений в квартиру за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Пунктом 15 постанови №6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Тому у суду не має підстав для зупинення виконавчого провадження.

Частиною 1 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Частиною 1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно з ч.1 ст.35 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Не своєчасне отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, не є підставою для скасування оскаржуваної постанови державного виконавця.

Більш того, заявник мала право подати заяву про відкладення виконавчих дій, проте не скористувалася цим правом.

Вказані заявником недоліки постанови щодо не відповідності вимогам інструкції з організації примусового виконання рішень жодним чином не вказують на незаконність дій державного виконавця.

Оцінивши докази в їхній сукупності суд приходить до висновку, що державний виконавець, прийнявши постанову про відкриття виконавчого провадження, діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», в межах своїх повноважень і права чи свободи заявника при цьому не порушені.

Тому в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.383-389 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2, стягувач ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги у 5-денний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.Ю.Кравченко