Справа № 660/527/16-ц
Номер провадження 2/660/218/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2016 року

Нововоронцовський районний суд Херсонської області:

в складі головуючого судді Гончаренка О.В.

при секретарі Кателевській Л.А., Губській Ю.М.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Нововоронцовка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, у якій, уточнивши позовні вимоги, просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача у справі на користь позивача 2700 доларів США за договором позики та відсотки за користування грошима. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.06.2013 року позичив відповідачу 3700 доларів США, про що останній власноруч написав боргову розписку, гроші він зобовязався повернути до 01.09.2013 року. Незважаючи на ту обставину, що строк повернення позики сплив, відповідач умов договору позики не виконав, повну суму позики позивачеві не повернув, повернув тільки 1000 доларів США, звернення позивача, щодо повернення боргу - ігнорує. Оскільки у добровільному порядку відповідач повертати борг за договором позики не бажає, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь суму боргу.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав зазначених у позовній заяві і просить його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Зазначив, що двічі позичав у позивача грошові кошти на суму 3200 і 3700 доларів США. 16.10.2014 року написав позивачу загальну розписку на суму 6900 доларів США. 01.08.2015 року повністю сплатив позивачу всю суму боргу у розмірі 6900 доларів США, про що позивач на оригіналі боргової розписки на суму 6900 доларів США написав, що претензій до відповідача не має. Проте позивач, зловживаючи його довірою, розписку на суму 3700 доларів США не знищив і звернувся до нього з позовом, тому просить у позові відмовити у повному обсязі.

Позивач, уточнивши позовні вимоги, зазначив, що дійсно відповідач позичав у нього спочатку 3700 доларів США, а потім 6900 доларів США, про що написав дві окремі боргові розписки. Суму 6900 доларів США відповідач повернув, потім повернув 1000 доларів США в рахунок сплати по першій борговій розписці і заборгував йому ще 2700 доларів США.

Допитана в якості свідка дружина відповідача ОСОБА_3 підтвердила, що відповідач сплатив всі борги ОСОБА_1, а останній боргову розписку не знищив.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні сторони визнали ту обставину, що 01.06.2013 року позивач позичив відповідачу 3700 доларів США, про що останній власноруч написав боргову розписку, гроші він зобовязався повернути до 01.09.2013 року. У судовому засіданні позивач предявив оригінал боргової розписки і просив стягнути суму боргу.

Згідно ст. 60, 59 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Статтею 1047 ЦК України передбачено обовязкову письмову форму договору позики у випадку перевищення суми позики не менш як у десять разів встановленого законом розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. При цьому на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, що засвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до змісту ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа, кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримання виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

З огляду на викладене, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в частин стягнення 2700 доларів США, що згідно офіційного курсу валюти НБУ станом на 07.11.2016 року становить 69055,2грн.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Три проценти річних від простроченої суми складають: 2700 доларів США х 3% річних х 1005 (кількість днів користування коштами)/ 365 = 223 долара США,що згідно офіційного курсу валюти НБУ станом на 07.11.2016 року становить 5703,45грн. В стягненні решти відсотків слід відмовити.

Суд не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_3, оскільки вона є дружиною відповідача і є зацікавленою особою у розгляді справи на його користь. Свідок же ОСОБА_4 не бачила ні як позичалися, ні як поверталися грошові кошти відповідачем позивачу. І тільки засвідчила факт того, що так само як і відповідач позичала кошти у позивача у 2008 році по розписці і до сьогодні повертає їх. Розписку пізніше переписувала, а попередня за домовленістю була знищена.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відтак з відповідача у справі на користь позивача слід частково стягнути судові витрати, пов'язані із сплатою позивачем судового збору в розмірі 747 грн. 59 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15,30,62, 85, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, ст. 545, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у сумі 69055,2грн. та відсотки за користування грошима у розмірі 5703,45грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі в сумі 747 грн. 59 коп.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Нововоронцовський районний суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Гончаренко