Ухвала

іменем україни

14 листопада 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 06 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_5, про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що із 18 травня 1995 року до 11 жовтня 2012 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, мають трьох спільних дітей, а саме: дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1; сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2; дочку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. Оскільки їхня дочка ОСОБА_6 після досягнення повноліття продовжує навчання, то позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки, починаючи з 01 вересня 2013 року, у розмірі 2 800 грн щомісячно до досягнення дочкою 23 років за умови продовження навчання.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 06 вересня 2016 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 200 грн щомісячно на період її навчання в Українському державному університеті фінансів та міжнародної торгівлі, починаючи з 15 січня 2016 року, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_5 23 років, тобто до 21 вересня 2018 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Задовольняючи частково указаний позов, суд першої інстанції, із висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив із наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 199, ст. 200 СК України, для стягнення з відповідача аліментів на користь повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, проживає разом із матір'ю та потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати таку допомогу у розмірі 200 грн щомісячно, що установив суд на підставі наявних у справі доказів.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_5, про стягнення аліментів, за касаційною скаргою на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 06 вересня 2016 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В.Ступак