Справа № 266/3832/15-ц
Провадженя№ 2/266/129/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2016 м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого судді Курбановой Н.М.,

при секретарі Жирковой М.В.,

розглянув у відкритому судовому засідання в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки померлого в праві власності подружжя на домоволодіння, визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

30.10.2015 р. позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення частки померлого в праві власності подружжя на домоволодіння, визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 14.08.1949 року ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_2, прізвище після державної реєстрації шлюбу змінено на ОСОБА_2, номер актового запису 272. ІНФОРМАЦІЯ_1. у ОСОБА_3 та відповідачки народилась донька - ОСОБА_1 Під час шлюбу, в період з 1958 року по 1983 рік, ОСОБА_3 та відповідачка збудували домоволодіння АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з ? частки домоволодіння АДРЕСА_1, так як цей будинок було набуто в період шлюбу, то це є часткою померлого в праві спільної сумісної власності подружжя. Заповіту ОСОБА_3 не залишив. Спадкоємцями за законом, які фактично прийняли спадщину, є позивачка та відповідачка. Вони були зареєстровані та фактично постійно проживали на час відкриття спадщини, тобто володіли спадковим майном - житловим будинком. На час відкриття спадщини позивач у визначений законом строк не звернувся до державної нотаріальної контори за видачею йому свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що фактично вступив в управління та володіння спадковим майном спадкодавця протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, так як постійно проживає та користується цим будинком з 10.10.1984 року по теперішній час. Оформити свої спадкові права через нотаріуса та отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не має можливості, так як свідоцтво про право власності на домоволодіння оформлено після смерті спадкодавця лише на ім'я відповідачки. В зв'язку із чим позивач вимушений звернутися до суду із цією позовною заявою. Позивачка просить суд визначити, що частка ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в праві спільної сумісної власності подружжя на домоволодіння АДРЕСА_1 складала ?, визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на ? частку домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та припинити право власності ОСОБА_2 на ? частку домоволодіння АДРЕСА_1.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6, який діє на підставі договору, у відкритому судовому засіданні надали пояснення аналогічні викладеним у позові, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила позов задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_2, ОСОБА_7, який діє на підставі довіреності, у відкритому судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, посилаючись на те, що їх мати за життя бажає розділити домоволодіння АДРЕСА_1 між ним та сестрою порівну. Даний будинок був побудований в період шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 помер у 1996 році. На момент смерті в даному будинку проживали він, мати та сестра, зареєстровані він, мати, сестра та її племінник.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що по АДРЕСА_2 проживає з 1972 року. З позивачкою сусіди через будинок. Спірний будинок будували її батько та мати. Батько помер у 1996 році. В будинку проживає позивачка з дітьми, її чоловік та мати. Сина в цьому будинку бачили рідко. У 1996 році в даному будинку не проживає, він побудував будинок в Першотравневому районі м. маріуполяю. Зараз в будинку живе ОСОБА_1, її діти, чоловік та мати. Син претендує на будинок.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що по вул. АДРЕСА_3 проживає з 1950 року. Спірний будинок ОСОБА_2 - дружина та чоловік. В будинку проживають дружина, донька з сім'єю. На похоронах вона не була. Син в будинку не жив, йому побудували будинок і він у ньому жив. У 1996 році ОСОБА_1 жила у цьому будинку, допомагала у дворі і зараз живе з сім'єю.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що він чоловік позивачки, з нею у шлюбі з 1980 року, зареєстрували шлюб у 1981 році та став проживати по АДРЕСА_1 і одразу став там проживати. Будинок належить ОСОБА_3 та його дружині. На момент смерті ОСОБА_3 у будинку жила дружина ОСОБА_3 та їх сім'я. Син не проживав на момент смерті батька у даному будинку, у нього був свій дім. .

Вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтувані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу, серія НОМЕР_1 виданого 12.07.1982 року відділом ЗАГС Приморського райвиконкому, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 14.08.1949 року уклали шлюб, актовий запис №272. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові ОСОБА_3, дружині - ОСОБА_2.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 виданого відділом (бюро) запису актів громадянського стану 17.02.1981 року, ОСОБА_10 та ОСОБА_1 17.02.1981 року уклали шлюб, актовий запис №514. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові ОСОБА_10, дружині - ОСОБА_1.

Згідно копії свідоцтва про народження, серія НОМЕР_3, виданого Приморським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя 31.05.1996 року, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком записано - ОСОБА_3, матір'ю - ОСОБА_2, актовий запис №498.

Згідно свідоцтва про право власності НОМЕР_4 посвідченого 11.12.2002 року Виконкомом Маріупольської міської ради, домоволодіння АДРЕСА_1 в цілому належить ОСОБА_2 на праві приватної власності. Свідоцтво видане на підставі рішення Приморського райвиконкому та акту прийомки від 07.05.1991 року №139/10, зареєстровано в реєстровій книзі №42504 від 11.12.2002.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 виданого 29.09.2015 року Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис № 233.

Після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 заведена спадкова справа №508/1996.

Відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, що діяв на час виниклих правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Відповідно до ст.28 Кодексу про шлюб та сім'ю України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Таким чином, частка померлого ОСОБА_3 у спільній сумісній власності з ОСОБА_2 складає ? частину будинку АДРЕСА_1, а ? належить на праві власності ОСОБА_2

Таким чином, судом встановлено, що в період шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 придбали будинок, який є спільною сумісною власністю подружжя.

Дані обставини підтверджуються письмовими доказами по справі.

Таким чином, право на спадкування за законом виникло на ? частку спірного будинку, яка належала померлому.

Згідно паспорту ОСОБА_1, остання була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 10.10.1984 року, таким чином на момент смерті батька позивачка була зареєстрована у спадковому будинку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України ( в ред 1963 р, яка діяла на час виникнення вказаних правовідносин ) часом відкриття спадщини визнається день смерті.

Відповідно до ст. 548 ЦК України ( в ред 1963 р)для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК України ( в ред 1963 р), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно із пунктом 124 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріальними конторами УРСР, затвердженої наказом Мінюсту УРСР 31 жовтня 1975 року № 45/5, яка діяла на час відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини. Доказом вступу в управління чи володіння майном можуть бути: довідка про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взяте майно спадкодавця; довідка фінансового органу, органу держстраху чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому окладному страхуванню або збори; квитанція про сплату податку, платежу, збору; запис в паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку в період шести місяців після дня смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Крім фактичного проживання із спадкодавцем та наявності реєстрації в будинку на момент смерті ОСОБА_3, його донька ОСОБА_1 продовжувала проживати у даному будинку разом із своєю родиною, сплачувала комунальні платежі за спадковий будинок, утримував спадкове майно, користується спадковим будинком до теперішнього часу.

Дані дії ОСОБА_1. свідчать про те, що вона фактично прийняла спадщину після смерті батька та вступила у володіння та управління спадковим майном.

Відповідно до ст..529 ЦК України ( в ред. 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Таким чином, позивачка - донька померлого ОСОБА_3 та відповідачка, дружина померлого в рівних частках мають право на ? частку спадкового будинку, тобто по ? кожна.

Отже, вивчивши зібрані по справі докази, аналізуючи вищевикладені норми права, суд приходе до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на ? частину будинку після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 212-215 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на ? частку домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Припинити право власності ОСОБА_2 на ? частку домоволодіння АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі до Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Курбанова Н. М.