АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Желепа О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Желепи О.В.

суддів: Іванченка М.М, Рубан С.М.

при секретарі: Гарматюк О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва м. Києва від 29 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» про стягнення коштів,-

заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення позивача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до товариства співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» про стягнення грошових коштів.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що згідно інвестиційного контракту № 18552 (про інвестування у житлове будівництво) від 12.05.2000 року та договору № 6г/17-25 про дольову участь у будівництві від 22.05.2001 року. АТ «ХК Київміськбуд» за грошові кошти Позивачки (348 578,40 грн.) збудував та передав їй квартиру АДРЕСА_1. Балансоутримувачем та управителем зазначеного будинку з 2001 року є Відповідач - товариство співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт», членом якого Позивачка не являється. Так, Позивачці стало відомо, що Відповідачем без її згоди, як співвласника будинку, було укладено договори оренди допоміжних приміщень з фізичними та юридичними особами, в результаті чого Відповідач за період з 2003 року по 2014 рік отримав дохід в загальному розмірі 2 778 454,00 грн. Згідно п..2, 4 акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 26.05.2006р., авізо № 313 від 16.11.2006 р. загальна площа будинку становить 25 508,44 кв.м., а його вартість - 44 069 598,11 грн., а відтак, враховуючи суму грошових коштів, вкладених Позивачкою у спорудження будинку (348 578,40 грн.), розмір її частки, як співвласника, у праві спільної часткової власності на будинок АДРЕСА_1 становить 0,79%. Враховуючи те, що домовленості про порядок володіння та користування майном, що є спільною частковою власністю між Позивачкою та іншими співвласниками майна не існує, Позивачка має право на отримання доходів товариства співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» за 2003-2014 роки у розмірі 2 778 454,00 грн. від передачі в оренду іншим особам, майна, що перебуває у спільній частковій власності, відповідно до її частки, що становить 21 949,79 грн., які Позивачка просить стягнути на її користь з Відповідача.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» про стягнення коштів - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі. Вказувала на те, що суд неповністю з'ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими є недоведеними, а його висновки не відповідають обставинам справи. Судом не враховано , що вклад позивача у спорудження вказаного будинку становить 348 578, 40 гривень згідно інвестиційного контракту № 18552 (про інвестування у житлове будівництво) від 12.05.2000 року та договору № 6г/17-25 про дольову участь у будівництві від 22.05.2001 року АТ ХК «Київміськбуд», а розмір частки, як співвласника, у праві спільної часткової власності на будинок становить 0,79%. Висновок суду щодо не доведення здійснення позивачем відповідного вкладу в спорудження житлових, нежитлових приміщень будинку та інших об'єктів, що здавалися в оренду товариством співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» не відповідає обставинам справи та є помилковим. Суд ухвалюючи рішення неправильно застосував ст.328, ч.4 ст.335, ч.1 ст.356, ч.1, ч.2 ст.357, ч.2 ст.358, ст.359 ст.509, ч.1, п.4 ч.2, ч.3 ч.6 ст.11, ст. 526, ч.2 ст. 530 ст.382 ЦК України, ст.7 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 року № 2866-ІІІ (в редакції, що діяла до 01.07.2015 року), п.3.1, п.3.2 розділу З Типового статуту об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, затвердженого Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 27.08.2003 року № 141 (в реакції, що діяла до 06.11.2015 року) та п.3.1, п.3.2 розділу 3 статуту товариства співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт». Крім того, суд першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення порушено ч.3 ст.212 ЦПК України.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач та її представник доводи скарги підтримали.

Представник відповідача проти задоволення скарги заперечувала.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об'єднання) - юридична особа, створена власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

Водночас, загальне майно - частина допоміжних приміщень житлового комплексу - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення), , що можуть використовуватися згідно з їх призначенням на умовах, визначених у статуті об'єднання (кладові, гаражі, в тому числі підземні, майстерні тощо).

Неподільне майно - неподільна частина житлового комплексу, яка складається з частини допоміжних приміщень, конструктивних елементів будинку - частини споруди, які забезпечують її цілісність та необхідні технічні умови функціонування (фундамент, несучі стіни, міжповерхові перекриття, сходові марші, конструкції даху, покрівля, в'їзна група тощо), технічного обладнання будинку - інженерні комунікації та технічні пристрої, які необхідні для забезпечення санітарно-гігієнічних умов та безпечної експлуатації квартир (загальні будинкові мережі тепло-, водо-, газо-, електропостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання, елеваторних вузлів, а також елементи благоустрою території), що забезпечують належне функціонування жилого будинку.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - Закон) об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав його членів та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Об'єднання створюється як організація для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об'єднання визначається цим Законом та іншими законами України.

Основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання.

Об'єднання може здійснювати господарську діяльність для забезпечення власних потреб безпосередньо або шляхом укладення договорів з фізичними чи юридичними особами.

Об'єднання є юридичною особою, яка створюється відповідно до закону, має печатку із своїм найменуванням та інші необхідні реквізити, а також розрахункові рахунки в установах банку.

Об'єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між членами об'єднання.

Об'єднання відповідає за своїми зобов'язаннями коштами і майном об'єднання, від свого імені набуває майнові і немайнові права та обов'язки, виступає позивачем та відповідачем у суді.

Так, майно об'єднання утворюється з: майна, переданого йому членами об'єднання у власність; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом.

Статтею 10 Закону визначено, що органами управління об'єднання є загальні збори його членів, правління, ревізійна комісія об'єднання.

Вищим органом управління об'єднання є загальні збори, до виключної компетенції яких відноситься, зокрема питання про використання об'єктів, що перебувають у спільній власності членів об'єднання; затвердження кошторису, балансу об'єднання та річного звіту; визначення обмежень на користування об'єктами, які перебувають у спільній власності об'єднання; прийняття рішень про передачу в оренду об'єктів, які перебувають у спільній власності членів об'єднання, фізичним і юридичним особам тощо.

Відповідно до ст. 12 Закону управління неподільним та загальним майном житлового комплексу здійснює управитель шляхом: належної експлуатації житлового комплексу та забезпечення відповідних умов користування власним, неподільним та загальним майном власників; накопичення необхідних коштів на проведення поточних та капітальних ремонтів відповідно до законодавства; отримання відшкодування від винної особи за збитки, заподіяні майну, яке перебуває у нього на балансі, або своєчасного звернення до суду щодо відшкодування збитків у примусовому порядку.

Так, за ст. 16 Закону Об'єднання має право відповідно до законодавства та статуту: шляхом скликання загальних зборів, зокрема приймати рішення щодо надходження та витрати коштів об'єднання; визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту неподільного і загального майна відповідно до статуту; давати згоду на укладення договорів на виконання робіт та надання послуг для об'єднання відповідно до вимог статті 10 цього Закону; встановлювати розміри платежів, зборів і внесків членів Об'єднання, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів; виключати з свого складу членів об'єднання, які не виконують своїх обов'язків; брати на баланс майно об'єднання; для виконання статутних завдань здійснювати необхідну господарську діяльність в порядку, визначеному законом.

Спільне майно співвласників багатоквартирного будинку складається з неподільного та загального майна. Неподільне майно перебуває у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку. Неподільне майно не підлягає відчуженню. Загальне майно перебуває у спільній частковій власності співвласників багатоквартирного будинку. Власники приміщень володіють, користуються і у встановлених цим Законом та цивільним законодавством межах розпоряджаються спільним майном. При відчуженні приміщення в жилому будинку право на частку неподільного майна підлягає відчуженню разом з приміщенням без виділення частки в натурі. Об'єкти права спільної власності на майно можуть бути передані в користування фізичній або юридичній особі або групі осіб у разі, якщо це не пов'язано з порушенням прав і інтересів інших співвласників неподільного та загального майна, які охороняються законом (ст. 19 Закону).

Згідно ст. 21 кошти об'єднання надходять та зберігаються на рахунках у банківських установах і використовуються виключно за їх призначенням. Використання та розпорядження коштами здійснюється відповідно до статуту та затвердженого кошторису. Кошти об'єднання не підлягають розподілу між членами об'єднання, за винятком випадків, передбачених законом.

Кошти об'єднання складаються з: залишків коштів на рахунках попереднього власника майна; статутних внесків, обов'язкових платежів членів об'єднання; коштів, одержаних об'єднанням у результаті здачі в оренду допоміжних приміщень; субсидій на оплату житлово-комунальних послуг та компенсацій за громадян, які користуються правом на їх отримання, щодо оплати житлово-комунальних послуг у їх частці в загальному обсязі обов'язкових платежів на утримання і ремонт неподільного та загального майна у разі укладення відповідного договору між власником приміщення та об'єднанням; доходів, що спрямовуються на виконання статутних цілей об'єднання, отриманих у результаті діяльності підприємств, засновниками яких є об'єднання; добровільних майнових, у тому числі грошових, внесків фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 382 ЦК України (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» та ч. 1 ст. 382 ЦК України, нежиле приміщення - приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об'єктом цивільно-правових відносин; квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Судом встановлено, що 12 травня 2000 року між Позивачкою та Акціонерним Товариством Холдингова Компанія «Київміськбуд» було укладено Інвестиційний контракт № 18552 (про інвестування у житлове будівництво), згідно якого Компанія зобов'язується своїми силами та засобами, за рахунок залучених від Довірителів коштів, збудувати і передати Довірителю обумовлене житло (об'єкт інвестування): район забудови: АДРЕСА_1, а Довіритель зобов'язується забезпечити відповідне фінансування об'єкта інвестування та прийняти його у власність на умовах цього Контракту (а.с.6-8 т. 1).

На виконання умов Інвестиційного контракту Позивачкою було в повному обсязі проінвестовано обраний об'єкт на загальну суму 293 268,70 грн. (а.с.11-22 т.1), та в подальшому оформлено право власності на кв. АДРЕСА_1, яка складається з 4 кімнат, жилою площею 76,80 кв.м., загальною площею 130,70 кв.м., що підтверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру від 12.04.2002р., виданим на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 05.04.2002р. № 464-С/КІ (а.с.24 т.1).

Окрім того, 22 травня 2001 року між АТХК «Київміськбуд» та ОСОБА_2 було укладено Договір № 6г/17-25 про дольову участь у будівництві, за умовами якого Дольовик приймає дольову участь у будівництві гаражного боксу на суму 55 310,00 грн., а Замовник в рахунок дольової участі передає Дольовику гаражний бокс АДРЕСА_2 загальною площе 20,92 кв.м. на суму 55 310,00 грн., виходячи із вартості 1 кв.м. 2663,88 грн. (а.с.9-10 т. 1).

На виконання умов Договору про дольову участь у будівництві Позивачкою було в повному обсязі сплачено дольову участь у сумі 55 310,00 грн. (а.с.23), та оформлено право власності на гаражний бокс АДРЕСА_2, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на гараж багатобоксовий від 31.05.2002р., виданим на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 22.05.2002р. № 681-С/ГІ (а.с.25 т.1).

Згідно Акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, комісія у складі голови правління ТСББ «Комфорт» - Процика В.Ф., віце-президента ХК «Київміськбуд» - Драча С.В., представника правління ТСББ «Комфорт» - Пухкала О.Г., членів ТСББ «Комфорт» ОСОБА_3., ОСОБА_4., 29 травня 2006 року провела обстеження активів житлового комплексу (його частини) за адресою АДРЕСА_1, що передається з балансу ХК «Київміськбуд» на баланс ТСББ «Комфорт» і встановила, що активи житлового будинку мають зокрема такі показники: загальна площа будинку (частини будинку) - 25 508,44 кв.м., житлова площа квартир - 10 028 кв.м., загальна площа квартир - 17 368,74 кв.м., загальна площа допоміжних приміщень - 5 170,09 кв.м., у тому числі: сходові клітки - 799 кв.м., вестибулі - 187 кв.м., позаквартирні коридори - 2 546 кв.м., колясочні (кімната консьєржа) - 28,99 кв.м., сміттєкамери - 42,3 кв.м., горища (венткамери та інші технічні приміщення) - 279,8 кв.м., підвали - 1 049 кв.м., шахти і машинні відділення ліфтів - 174,6 кв.м., інші технічні приміщення (ел. щитові) - 66,4 кв.м.; вбудовані нежитлові приміщення - 26, загальна площа вбудованих нежитлових приміщень - 2 969,61 кв.м., підземні гаражі - 86 боків, загальна площа гаражів - З 236,6 кв.м., у т.ч.: бокси - 1 802,7 кв.м., під'їзди - 1 239,8 кв.м., підсобна - 194,8 кв.м. (а.с.26-29 т.1)

Відповідно до п.п.2.1. Статуту Товариства Співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт», затвердженого загальними зборами членів від 31.01.2009р., метою створення Об'єднання є забезпечення захисту прав його членів та дотримання їхніх обов'язків, належне управління, утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами, сприяння використання власного майна членів Об'єднання, належного утримання цілісного майнового комплексу.

Пунктами 1.4.-1.6. Статуту Об'єднання визначено, що Відповідач є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в банківських установах, печатку з своїм найменуванням та інші необхідні реквізити. Об'єднання може здійснювати господарську діяльність для забезпечення власних потреб безпосередньо або шляхом укладення договорів з фізичними чи юридичними особами. Об'єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між членами об'єднання.

Згідно п.2.3. Статуту Об'єднання має право, зокрема, приймати рішення щодо надходження та витрат коштів Об'єднання, визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту неподільного і загального майна, встановлювати розміри платежів, зборів і внесків членів Об'єднання, а також відрахувань до резервного та ремонтного фондів, брати на баланс майно Об'єднання, за рішенням загальних зборів та згодою власників приміщень, які не є членами Об'єднання, використовувати об'єкти спільної власності для потреб Об'єднання тощо.

За п.п.3.1. Статуту майно Об'єднання складається із неподільного та загального майна: - неподільне майно - неподільна частина житлового комплексу, яка складається з частини допоміжних приміщень, конструктивних елементів будинку, технічного обладнання будинку, що забезпечують належне функціонування жилого будинку. Неподільне майно перебуває у спільній сумісній власності співвласника багатоквартирного будинку. Неподільне майно не підлягає відчуженню; - загальне майно - частина допоміжних приміщень житлового комплексу, що можуть використовуватися згідно з їх призначенням на умовах, визначених у статуті об'єднання (кладові, гаражі, в тому числі підземні, майстерні тощо), що знаходиться в спільній частковій власності співвласників багатоквартирного будинку.

При цьому з пояснень самої Позивачки та пояснень представників Відповідача з'ясовано, що Позивачка не є членом Товариства Співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт».

Судом встановлено, що протягом 2003-2014 років Відповідач укладав з фізичними та юридичними особами договори оренди об'єктів нерухомості, зокрема щодо приміщення в гаражі з підсобними (допоміжними) спорудами, нежилих приміщень, що знаходяться за адресою: літера «А», буд. АДРЕСА_1, (а.с.74-79 т.1), частини нежитлового підвального приміщення (а.с.96-101 т.1,130-132 т.1), нежилих приміщень (а.с.105-122,155-173,180-204 т.1), технічного приміщення (а.с.174-179 т.1), квартири в буд. АДРЕСА_1 (а.с.205-222 т.1).

Окрім того, для належного виконання своїх обов'язків щодо забезпечення надання телекомунікаційних, послуг доступу до мережі інтернет та інших послуг членам Об'єднання, Відповідачем були укладені Договори оренди обладнання та обслуговування (а.с.80-81 т.1), договори про надання послуг зв'язку (а.с.82-84 т.1) та відповідні договори оренди нерухомого майна задля забезпечення розміщення відповідного телекомунікаційного та іншого обладнання, а також здійснення експлуатації та обслуговування такого обладнання (а.с.85-89,90-95,133-136,152- 154 т.1), договори про встановлення сервітуту щодо права розміщення технічних засобів комунікацій (а.с. 102-104,125-127 т.1) та інші договори щодо забезпечення надання членам Об'єднання відповідних послуг (а.с.123-124,128-129,137-139 т.1).

В результаті здачі в оренду відповідних нежитлових, допоміжних та жилих приміщень (квартир) Відповідач протягом 2003-2014 року планував отримати відповідні доходи, розмір яких відображений у Бюджетах ТСББ «Комфорт» на відповідні роки (а.с.223-234 т.1), протоколах загальних зборів Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» про затвердження бюджету Об'єднання на відповідний рік (а.с.235-244 т.1).

ЗгідноАктів ревізійної комісії ТСББ «Комфорт» дохід Об'єднання за 2004 рік за здачу в оренду відповідних приміщень склав 127 680,00 грн., за період з 01.01.2007р. по 01.01.2008р. - 172 284,50 грн., з 01.01.2008р. по 01.01.2009р. - 131 000,00 грн., з 01.01.2009р. по 31.12.2009р. - 131 000,00 грн., з 01.01.2010р. по 31.12.2010р. - 278 976,78 грн., за 2011 р. - 486 781,00 грн., з 01.01.2012р. по 31.12.2012р. - 463 106,69 грн., з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. - 366 806,16 грн., з 01.01.2014р. по 31.12.2014р. -367 591,00 грн., (а.с.117-133 т.2).

Судом встановлено, що згідно інвестиційного контракту № 18552 (про інвестування у житлове будівництво) від 12.05.2000р. та договору № 6г/17-25 про дольову участь у будівництві від 22.05.2001р., Позивачка здійснювала інвестування власних грошових коштів на конкретно визначені об'єкти нерухомості, виходячи з їх площі та встановленої в договорах вартості одиниці площі або об'єкту в цілому, а саме квартири АДРЕСА_1 та гаражного боксу АДРЕСА_2. Жодних додаткових коштів, спрямованих на інвестування будь-яких інших об'єктів нерухомості у АДРЕСА_1, зокрема нежилих приміщень та квартир, які Відповідач протягом 2003- 2014 років передавав в оренду юридичним та фізичним особам, Позивачка не здійснювала.

Також судом встановлено, що позовні вимоги про стягнення доходів від оренди допоміжних приміщень та іншого нерухомого майна, яке є неподільним не ґрунтуються на законі.

Дослідивши наявні в справі письмові докази , колегія суддів приходить до висновку, що вищевикладені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними.

Висновки суду про необґрунтованість та недоведеність заявлених позовних вимог відповідає цим обставинам та вимогам закону.

Доводи скарги про те, що частка позивача у спільній частковій власності складає 0,79%, колегія суддів не приймає, з огляду на те, що позивач просила суд стягнути доходи від передачі в оренду в тому числі квартир та нежитлових приміщень, які останній не належать. Так, як нею були інвестовані кошти в будівництво конкретної квартири та гаражу, на які вона оформила право власності.

Щодо неподільних приміщень багатоквартирного житлового будинку, на які мають право всі співвласники багатоквартирного будинку то законодавством України не передбачено право на отримання одним із співвласників грошових коштів за передачу в оренду такого неподільного майна.

Позивачем в даній справі не ставилась під сумнів дійсність правочинів, за якими відповідач, який діє від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку, передавав в оренду встановлені судом першої інстанції приміщення.

Суд першої інстанції, правильно виходив з того, що позивач не надала суду належних та допустимих доказів, що у відповідача на рахунках є накопичені, невикористані грошові кошти, від передачі в оренду спільного майна.

Ненадані також суду належні та допустимі докази, що відповідач неправомірно(не за призначенням) використав грошові кошти від реалізації спільного майна.

З наданих позивачем районному та апеляційному суду документів вбачається, що позивачка на протязі тривалого часу зверталась до компетентних органів з приводу нецільового використання відповідачем грошових коштів .

Разом з тим протиправність дій відповідача не була підтверджена компетентними органами, які уповноважені перевіряти такі звернення.

Позивачем по справі також не були спростовані, надані відповідачем довідки з яких вбачається, куди були витрачені грошові кошти, які отримувались від оренди приміщень.

Так кошти витрачались на капітальний ремонт в під'їздах будинку, на ремонт покрівлі, між панельних швів, теплопункту будинку, дитячий майданчик, гідроізоляція гаражу, ремонт інженерних мереж, роботи по благоустрою території, податки, також перекриття заборгованості перед обслуговуючими організаціями, яка утворилась від несплати окремими співвласниками житлово-комунальних послуг.

Такі витрати підтверджені актом ревізійної комісії та іншими доказами по справі.

Тобто кошти, отримані від оренди спільного майна використовувались на утримання такого майна в інтересах всіх співвласників багатоквартирного будинку в тому числі і позивача по справі.

Та обставина, що позивач не є членом об'єднання не свідчить про те, що остання має право на стягнення коштів, які були витрачені уповноваженою особою на утримання спільного майна в порядку передбаченому законом.

За таких обставин суд вірно застосував ст.ст. 357, 358, 359 ЦК України та обґрунтовано відмовив позивачу в позові не встановивши дохід , який міг би бути розподілений між всіма співвласниками багатоквартирного будинку.

Доводи скарги про не застосування ст.ст. 328, 335, 509, 526, 530 ЦК України, колегія суддів не приймає так як вказані норми не регулюють правовідносини сторін, що склались між сторонами.

Доводи скарги з приводу не застосування ст..7 закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» в редакції, що діяла до 01.07.2015 року п.3.1 п.3.2 розділу 3 типового статуту ОСББ, та статуту ОСББ «Комфорт», відповідно до яких має бути визначено перелік неподільного майна, яке перебуває в спільній сумісній власності та перелік загального майна, яке перебуває у спільній частковій власності, колегія суддів не приймає з огляду на те, що суд першої інстанції обґрунтував рішення, щодо відмови в задоволенні вимог і в частині доходів за використання неподільного і в частині доходів за використання загального майна.

Посилання в скарзі на порушення ст. 212 ЦПК України є безпідставним, так як суд надав належну правову оцінку наданим сторонами доказам.

Суд вірно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва м. Києва від 29 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий Судді: