Справа № 750/7578/16-ц Провадження № 22-ц/795/2124/2016 Головуючий у I інстанції Коверзнев В. О. Доповідач - Шитченко Н. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючої - судді Шитченко Н.В.

суддів: Бобрової І.О., Острянського В.І.,

із секретарем Зіньковець О.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

його представника ОСОБА_2,

представників відповідача ОЖБК м. Чернігова ОСОБА_3,

ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Обєднання житлово-будівельних кооперативів м. Чернігова, ОСОБА_5 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в:

Рішенням від 05 жовтня 2016 року Деснянський районний суд м. Чернігова в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОЖБК м. Чернігова, ОСОБА_5 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовив.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на ухвалення рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити його позов в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції належним чином не зясував повноважень ради ОЖБК, у звязку з чим вважати Раду ОЖБК легітимною та спроможною приймати будь-які рішення щодо діяльності ОЖБК правових підстав суд не мав.

Позивач зазначає, що в своєму рішенні суд, в порушення п. 2 ст. 2 КК України, фактично встановив його вину у вчиненні кримінального правопорушення, проте факту завдання відповідачам будь-яких матеріальних збитків матеріалами справи не підтверджено.

На думку скаржника, суд помилково вказав на порушення ним ст.ст. 15, 16 ЗУ «Про кооперацію», не звернувши уваги на ту обставину, що жодних обмежень на розпорядження майном ОЖБК Статут не містить. Майно, передане в статутний фонд ТОВ «ОЖБК» фактично залишилося власністю відповідача, який є єдиним засновником і власником ТОВ.

В письмових запереченнях представник ОЖБК, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим, просить відхилити апеляційну скаргу.

Вислухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивач вчинив грубе порушення умов контракту, чим завдав відповідачеві значних матеріальних збитків; неодноразово відмовлявся від виконання рішень Загальних зборів та рішень Ради ОЖБК і покладених на нього чинним кооперативним законодавством та контрактом обовязків, тому відповідач мав достатньо підстав для дострокового припинення контракту та звільнення позивача з роботи на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Встановлено, що ОСОБА_1 працював на посаді керуючого ОЖБК згідно з контрактом від 09 жовтня 2015 року, який від імені ОЖБК укладено з позивачем ОСОБА_6 ОЖБК в особі голови цієї Ради (а.с. 15-16). Термін дії у контракті вказаний до 09 жовтня 2017 року.

Наказом голови Ради ОЖБК № 235-о/с від 27 липня 2016 року ОСОБА_1, керуючого ОЖБК, звільнено з роботи з 27 липня 2016 року відповідно до п. 5.1 контракту за п. 8 ст. 36 КЗпП України (а.с. 18).

Підставою для видання наказу про звільнення є протокол засідання Ради ОЖБК від 27 липня 2016 року № 17, на якому Рада ОЖБК прийняла рішення про припинення трудових відносин з позивачем на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України та розірвання контракту згідно п. 5.1 (а.с. 17).

Зокрема, в протоколі зазначено, що позивач: 1) не забезпечив надання Раді ОЖБК щомісячних звітів про стан фінансово-господарської діяльності ОЖБК та проігнорував вимоги ревізійної комісії щодо надання необхідних документів для проведення ревізійної перевірки з метою визначення фактичного стану справ, наявності та збереження майна ОЖБК; 2) прийняв рішення щодо перебування у відпустці без попереднього погодження із Радою ОЖБК; 3) перебуваючи у відпустці, перевищив власні повноваження та 01 липня 2016 року без згоди вищих статутних органів ОЖБК подав документи на внесення до Державного реєстру підприємств, установ та організацій (ЄДРПОУ) нової приватної організації Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЖБК» із визначенням Засновником даного товариства ОЖБК м. Чернігова та зобовязаннями здійснити внески до статутного фонду більше ніж 2 млн. грн за рахунок майна ОЖБК; 4) не забезпечив виконання рішень ОЖБК, передбачених протоколами № 3 від 17 березня 2016 року, № 5 від 05 квітня 2016 року, № 7 від 12 травня 2016 року щодо забезпечення фінансово-господарської діяльності ОЖБК та ефективного використання його майна; 5) здійснив чисельні прогули та не перебував на робочому місці без будь-яких пояснень, починаючи з 25 липня 2016 року.

На пропозицію керівництва надати письмові пояснення щодо причин відсутності на роботі 25 липня 2016 року, ОСОБА_1 відмовився, про що 25 липня 2016 року членами ОЖБК був складений відповідний акт (а.с. 130).

Згідно п. 8 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

Пунктом 5.1 укладеного між сторонами контракту передбачена можливість його припинення за ініціативою Ради ОЖБК у випадках систематичного (два рази і більше) невиконання керуючим без поважних причин обовязків, покладених на нього цим контрактом; одноразового грубого порушення умов контракту, в результаті чого ОЖБК нанесено значні збитки, виплачено значні штрафи чи пені; у разі невиконання прийнятих у відповідності із Статутом рішень загальних зборів голів чи уповноважених ОЖБК, рішень ради ОЖБК.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року № 9 розяснено, що вирішуючи позови про поновлення на роботі, осіб, звільнених за п. 8 ст. 36 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання. Оскільки на працівників, з якими укладено контракт, поширюється законодавство про працю, що регулює відносини по трудовому договору, за винятком, встановленим для цієї форми трудового договору, їх трудовий договір може бути припинено й з інших підстав, передбачених законодавством (ст. ст. 36, 39-41КЗпП).

Апеляційний суд погоджується з висновком районного суду про те, що позивач допустив порушення п. 5.1 контракту, що в подальшому стало підставою його звільнення за п. 8 ст. 36 КЗпП України. Так, всупереч положенням п. 8 Статуту ОЖБК, одноосібно, тобто без дозволу загальних зборів, ухвалив рішення про заснування ТОВ «ОЖБК», передавши створеному товариству усе належне відповідачу ОЖБК м. Чернігова нерухоме і рухоме майно на загальну суму 2012107,5 грн, чи завдав останньому значні матеріальні збитки. Зазначена обставина підтверджується протоколом № 1 загальних зборів засновників ТОВ «ОЖБК» від 29 червня 2016 року (а.с. 95-104) та актом приймання-передачі майна від 01 липня 2016 року за вищевказаним протоколом (а.с. 105-120).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державна реєстрація ТОВ «ОЖБК», кінцевим бенефіціарним власником (контролером) засновника юридичної особи є ОСОБА_1, проведена 01 липня 2016 року (а.с. 121-123).

Вказаними діями позивач допустив порушення приписів ст. 15 ЗУ «Про кооперацію», якими право розпорядження майном кооперативу віднесено виключно до компетенції загальних зборів членів кооперативу.

Посилання позивача на те, що жодними його діями відповідачам збитків не спричинено, спростовуються матеріалами справи, які свідчать про те, що до новоствореного ТОВ «ОЖБК» перейшло все майно ОЖБК без погодження з загальними зборами. Не враховуються при вирішення спору доводи позивача про те, що діяльність відповідача ОЖБК не регулюється положеннями ЗУ «Про кооперацію», оскільки витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань свідчить про те, що організаційно-правовою формою цього відповідача визначено «обслуговуючий кооператив», а отже його діяльність охоплюється положеннями наведеного закону.

Колегія суддів вважає правильним рішення суду першої інстанції про те, що позивач відмовився визнати легітимність обраного загальними зборами ОЖБК колективного керівного органу ОЖБК Ради ОЖБ, персональний склад якої затверджено рішенням Загальних зборів ОЖБК від 27 лютого 2016 року (а.с. 76-79), та виконувати рішення Ради ОЖБК та рішення ОЖБК, оформлені у вигляді протоколів від 17 березня 2016 року № 3, від 05 квітня 2016 року № 5 та від 12 травня 2016 року № 7 щодо забезпечення фінансово-господарської діяльності ОЖБК та ефективного використання майна, чим порушив вимоги ст. 16 ЗУ «Про кооперацію», якою встановлено підзвітність виконавчого органу кооперативу (керуючий ОЖБК) вищому органу управління кооперативу (загальні збори ОЖБК).

Твердження позивача про нелегітимність Ради ОЖБК з посиланням на те, що ОЖБК утворений не юридичними особами, не може вплинути на правильне вирішення спору, оскільки цей відповідач є юридичною особою, що створювалась в рамках діючого на час її утворення законодавства та відповідно до положень статуту утворила органи управління, одним з яких являється Рада. ОСОБА_1 не надано жодних рішень відповідних державних органів або судів щодо неправомірності створення ОЖБК або визнання незаконними чи нелегітимними рішень загальних зборів ОЖБК і формування його Ради. Отже, ці пояснення заявника є припущеннями, на яких не може ґрунтуватись судове рішення.

Є безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, вирішуючи спір, фактично встановив вину ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки таких висновків рішення не містить. Факт передачі майна ОЖБК Товариству з обмеженою відповідальністю «ОЖБК» підтверджений Протоколом № 1 Загальних зборів засновників ТОВ «ОЖБК» від 29 червня 2016 року (а.с. 95-104) та актом приймання-передачі майна за протоколом № 1 Загальних зборів засновників ТОВ «ОЖБК» від 29 червня 2016 року (а.с. 105-120). Наведені документи не місять погодження органів управління відповідача або його загальних зборів на передачу майна кооперативу до статутного фонду іншої юридичної особи. Таким чином, висновки суду першої інстанції про те, що позивач вчинив грубе порушення умов контракту, чим завдав відповідачеві значних матеріальних збитків, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи заявника про неправильне застосування судом норм матеріального права являються довільним тлумаченням правових норм, що регулюють спірні відносини.

Зважаючи на вищенаведені норми та оцінивши обставини справи в сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були в повній мірі досліджені та зясовані фактичні обставини, що мають значення для справи, отже, звільнення позивача відбулось з дотриманням вимог трудового законодавства, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для скасування судового рішення, яке постановлене з дотриманням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315-317, 319, 324 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: