Справа №482/1112/16-ц 17.11.2016 17.11.2016 17.11.2016
Провадження №22-ц/784/2326/16
Головуючий у першій інстанції - Гажа О.П.
Суддя - доповідач апеляційного суду - Шаманська Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Шаманської Н.О.,

суддів - Коломієць В.В., Лівінського І.В.,

із секретарем судового засідання - Андрієнко Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 19 серпня 2016 року, постановлену у справі

за поданням Новоодеського районного відділу державного виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Миколаївській області

про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 р. заступник начальника Новоодеського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - Новоодеський ВДВС) звернувся до суду з поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

. Свої вимоги заявник мотивував тим, що на виконанні у Новоодеському ВДВС перебуває виконавчий лист № 482/900/15-ц від 22 жовтня 2015 р., виданий Новоодеським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 181 075 грн. 85 коп. боргу. Зазначене рішення суду боржником не виконується.

Під час проведення виконавчих дій встановлено, що боржнику на праві власності належить житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 у якому зареєстрований боржник, його дружина та двоє малолітніх дітей.

Посилаючись на те, що боржник володіє житловим будинком спільно з дружиною та неповнолітніми дітьми, державний виконавець просив виділити в зазначеному будинку частку майна боржника .

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 19 серпня 2016 року у задоволенні подання Новоодеського ВДВС про визначення частки майна боржника у спільному майні відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати ухвалу та постановити нову про задоволення подання державного виконавця.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на підставі наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що житловий будинок належить боржнику на праві приватної власності, а тому його частка не потребує виділення. Крім того, додатковою підставою для відмови у задоволенні подання суд вважав проживання у житловому будинку малолітніх дітей, права яких можуть бути порушені.

Проте повністю погодитись з висновками суду першої інстанції не можна, на підставі наступного.

Так, судом встановлено, що на виконанні у Новоодеському ВДВС знаходиться виконавче провадження з примусового виконання рішення суду по виконавчому листу №482/900/15-ц від 22 жовтня 2015 року, виданого Новоодеським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошового боргу в розмірі 181 075 грн.85 коп.

Як вбачається з обставин викладених в поданні і доданих до нього документів, боржник не працює, пенсії не отримує, джерел доходів не має, транспортних засобів не має, коштів на банківських рахунках не має і не виконує судове рішення щодо погашення в добровільному порядку грошового боргу стягувачу.

В той же час, у власності боржника перебуває житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1, в якому він проживає з дружиною і двома малолітніми дітьми. Зазначений будинок належить боржнику на підставі свідоцтва на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області 29 серпня 2011 року.

Згідно довідки Бузької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області в зазначеному будинку зареєстровані та проживають ОСОБА_4 його дружина ОСОБА_5 та двоє малолітніх дітей.

Відповідно до ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майна, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час розгляду судом справи, у разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається на належне боржникові інше майно. У випадках, коли боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Згідно із ч. 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Проте суд, у порушення зазначених вимог матеріального та процесуального закону, на обставини справи належної уваги не звернув та не з'ясував підстави та момент набуття боржником права власності на зазначений житловий будинок, а тому залишилось не з'ясованим питання чи є цей житловий будинок спільною власністю подружжя та чи можна за наявності таких обставин визначити частку боржника у спільному майні.

Крім того, розглядаючи подання у відсутність учасників виконавчого провадження, суд не звернув увагу на відсутність належних доказів про вручення стягувачу повідомлення про розгляд справи, чим порушив порядок розгляду питання, який передбачено ст. 379 ЦПК України.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції не може вважатись законною й обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню з передачею питання про визначення частки майна боржника на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 19 серпня 2016 року скасувати з передачею питання про визначення частки майна боржника на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: В.В. Коломієць

І.В. Лівінський