Номер провадження: 22-ц/785/3778/16
Головуючий у першій інстанції Аліна С.С.
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Панасенкова В.О., Драгомерецького М.М.,

при секретарі - Томашевській К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» про стягнення страхового відшкодування,

встановила:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПрАТ СК «Альфа страхування» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 29 400 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 20.04.2015 р. між ОСОБА_2 та ПрАТ СК «Альфа Страхування» було укладено Комплексний договір страхування осіб, що подорожують за кордон № 044.0861556.076.

Відповідно до п.2.1. глави 5 Договору предметом договору страхування є майнові інтереси, що не суперечать Закону та пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням коштами Страхувальника, необхідними для здійснення Страхувальником запланованої зарубіжної поїздки.

07.05.2015р. ОСОБА_2 звернулася до КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5» з гострою біллю: остеохондроз поперекового відділу хребта, виражений больовим і корінцевий синдром. З огляду на виявлене захворювання ОСОБА_2 було призначено амбулаторне лікування у КП «ЦПМСД № 5» на період з 07.05.2015 р. до 12.05.2015 р.

07.05.2015р. у зв'язку з неможливістю виїзду за кордон ОСОБА_2 була зроблена ануляція туристичної заявки.

Відповідно до листа Согаl Тгаvеl № 54 від 07.07.2015 р., ОСОБА_2 був оплачений рахунок-фактура за оплату туристичної поїздки у розмірі 26 596 гривень 47 копійок.

Згідно додатку № 2 Агентського договору загальна сума послуг туристичної поїздки складає 29 400 грн.

Відповідно до п. 8.1.3 правил Агентського договору передбачено, що у разі ануляції вже підтвердженої туристичної заявки в період національних свят України раніше 7-денного терміну до початку туристичної поїздки, розмір неустойки становить 100% його вартості. Дана інформація є відкритою на сайті компанії Согаl Тгаvеl.

Таким чином, ОСОБА_2 понесла витрати у розмірі вартості туру у розмірі 29 400 грн.

19.05.2015 р. ПрАТ СК «Альфа Страхування» отримало заяву від ОСОБА_2 на здійснення страхової виплати щодо неможливості здійснення зарубіжної поїздки.

Листом ПрАТ СК «Альфа Страхування» було зазначено, що для здійснення страхової виплати, пов'язаної з неможливістю здійснення зарубіжної поїздки, згідно з п.7.2 Глави 5 Договору ОСОБА_2 повинні бути надані наступні документи: офіційний документ (копія) наданий туристичною компанією - Согаl Тгаvеl, що засвідчує розмір сум сплачених за поїздку; довідка КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5» про наявність захворювання на момент здійснення поїздки.

22.07.2015 року представником ОСОБА_2 до ПрАТ СК «Альфа Страхування» були надіслані витребувані документи.

Однак, після розгляду заяви та документів, наданих ОСОБА_2 для відшкодування страхової виплати, ПрАТ СК «Альфа Страхування» була надіслана відповідь (вих. № 0169.218.15.01-56 від 17.08.2015 р.), де зазначено, що ПрАТ СК «Альфа Страхування» прийняло рішення щодо відмови у страховій виплаті.

Згідно цього рішення, ПрАТ СК «Альфа Страхування» посилається на п.5 Глави 5 Договору, де зазначено, що Страховик звільняється від обов'язку здійснити страхову виплату, якщо події, що призвели до неможливості здійснення Страхувальником закордонної поїздки, сталися внаслідок загострення хронічних захворювань, а також настання (прояву) психічних захворювань Страхувальника або одного з його найближчих родичів.

Окрім цього, обґрунтовуючи відмову ПрАТ СК «Альфа Страхування» посилається на підручник - Травматологія та ортопедія: підручник для студ. Вищих мед. Навч. Закладів/за редакцією Голки Г.Г., Бур'янова О.А., Климовицького В.Г. - Вінниця: Нова Книга, 2013р.

Відповідно до короткого анамнезу викладеного в довідці № 78 КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5» ОСОБА_2 знаходиться на амбулаторному лікуванні у зв'язку з виникненням захворювання: остеохондроз поперекового відділу хребта, виражений больовим і корінцевий синдром.

Жодних причин виникнення хвороби внаслідок хронічного захворювання не зазначено.

Висновок ПрАТ СК «Альфа Страхування» щодо відмови у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з хронічним захворюванням є не об'єктивним та необґрунтованим.

До того ж, доказ на який посилається ПрАТ СК «Альфа Страхування» не є достовірним, тому що викладений матеріал підручника це думка окремих авторів та не може бути використаний для відмови у виплаті відшкодування.

Невиконання ПАТ СК «Альфа Страхування» своїх договірних зобов'язань за договором добровільного страхування ризику неможливості здійснення зарубіжної поїздки спричинило до суттєвого порушення прав ОСОБА_2 як споживача послуг страхової компанії.

В судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином,представник позивача надала до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність позивачки та її представника (а.с.57).

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник відповідача надав до суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а.с.41-44).

Заочним рішенням суду позовні вимоги задоволені.

Стягнуто з ПрАТ СК «Альфа страхування» (код: 30968986, місцезнаходження: м.Київ, вулиця проспект Воз'єднання, 19) на користь ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) страхове відшкодування у розмірі 29 400 гривень (двадцять дев'ять тисяч чотириста гривень) а також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійок.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 11 березня 2016 року заяву ПрАТ СК «Альфа Страхування» про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

На вказане заочне рішення суду ПАТ СК «Альфа страхування» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаюсь при цьому на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції правильно були встановлені наступні обставини.

20.04.2015р. між ОСОБА_2 та ПрАТ СК «Альфа Страхування» було укладено Комплексний договір страхування осіб, що подорожують за кордон № 044.0861556.076 (а.с.8-13);

Відповідно до письмової довідки КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5» №471 від 15.07.2015 року, ОСОБА_2 знаходилася на амбулаторному лікуванні у КП «ЦПМСД № 5» з 07.05.2015 р. до 12.05.2015р. з діагнозом: остеохондроз поперекового відділу хребта, виражений больовим і корінцевий синдром (а.с.14);

Відповідно до виписки з медичної картки КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5» від 12.05.2015 року, ОСОБА_2 з 07.05.2015р. проходила курс лікування у вигляді стаціонару на дому з урахуванням вираженого больового синдрому, призначені амбулаторні та додаткові обстеження. З зусиллями рухається в межах квартири (а.с.15);

Листом ПрАТ СК «Альфа Страхування» було зазначено, що для здійснення страхової виплати, пов'язаної з неможливістю здійснення зарубіжної поїздки, згідно з п.7.2 Глави 5 Договору, ОСОБА_2 повинні бути надані наступні документи: офіційний документ (копія) наданий туристичною компанією - Согаl Тгаvеl, що засвідчує розмір сум сплачених за поїздку; довідка КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5» про наявність захворювання на момент здійснення поїздки (а.с.16);

22.07.2015 року представником ОСОБА_2 до ПрАТ СК «Альфа Страхування» були надіслані витребувані документи для отримання страхового відшкодування (а.с.17);

Відповідно до листа Согаl Тгаvеl № 54 від 07.07.2015р., був оплачений рахунок-фактура за оплату туристичної поїздки у розмірі 26 596 гривень 47 копійок. (а.с.18)

Згідно додатку № 2 Агентського договору загальна сума послуг туристичної поїздки складає 29 400 грн. (а.с.23-26).

Відповідно до п. 8.1.3 правил Агентського договору №0-217, який укладений 14.02.2015 року між ПП «Родоніст тревел» та «Корал тревел» передбачено, що у разі ануляції вже підтвердженої туристичної заявки в період національних свят України раніше 7-денного терміну до початку туристичної поїздки, розмір неустойки становить 100% його вартості. Дана інформація є відкритою на сайті компанії Согаl Тгаvеl (а.с.14-22);

Відповідно до страхового свідоцтва № 1669084-412, ОСОБА_2 застрахувалася в ПАТ «СК «Кремінь» (а.с.27-29);

Відповідно до листа ПрАТ СК «Альфа Страхування» вих. № 0169.218.15.01-56 від 17.08.2015р., ПрАТ СК «Альфа Страхування» прийняло рішення щодо відмови у страховій виплаті ОСОБА_2. на підставі п.5 Глави 5 Договору, де зазначено, що страховик звільняється від обов'язку здійснити страхову виплату, якщо події, що призвели до неможливості здійснення Страхувальником закордонної поїздки, сталися внаслідок загострення хронічних захворювань, а також настання (прояву) психічних захворювань Страхувальника або одного з його найближчих родичів. ПрАТ СК «Альфа Страхування» посилається при цьому на підручник - Травматологія та ортопедія: підручник для студ. Вищих мед. Навч. Закладів/за редакцією Голки Г.Г., Бур'янова О.А., Климовицького В.Г. - Вінниця: Нова Книга, 2013 р. (а.с.32).

Суд також правильно послався на наступне чинне законодавство.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулює Закон України від 12 травня 1991р. № 1023-ХІІ "Про захист прав споживачів", яким встановлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно ст. 19-1 Закону України "Про туризм" будь-яка інформація, надана туроператором (турагентом),повинна містити достовірні відомості про умови договору на туристичне обслуговування. Інформація про умови надання туристичних послуг, яку туроператор (турагент) поширює до укладення договору на туристичне обслуговування, має доводитися у доступній, наочній формі, бути розбірливою, зрозумілою. До укладення договору на туристичне обслуговування споживачеві туристичного продукту надається інформація зокрема про порядок забезпечення туроператором обов'язкового та/або добровільного страхування туристів, розмір, порядок і умови виплати страхового відшкодування, а також можливість та умови добровільного страхування витрат, пов'язаних з розірванням договору на туристичне обслуговування за ініціативою туриста, страхування майна.

Відповідно до положень ст. 20 Закону України "Про туризм" за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов'язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов'язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону. У договорі на туристичне обслуговування зазначаються істотні умови договору, зокрема страховик, що здійснює обов'язкове та/або добровільне страхування туристів за бажанням туриста, інших ризиків, пов'язаних з наданням туристичних послуг. Турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов'язаних із відмовою. Туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов'язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб'єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити. Якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України "Про захист прав споживачів".

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про туризм" суб'єкти туристичної діяльності зобов'язані, зокрема, надавати туристам необхідну і достовірну інформацію про туристичні послуги, права, обов'язки та правила поведінки туристів (екскурсантів), умови страхування, порядок відшкодування завданих збитків, умови відмови від послуг, правила візового митного режиму, перетинання державного кордону та іншу інформацію, передбачену цим Законом; надавати туристичні послуги в обсягах та в терміни, обумовлені договором; відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані туристам (екскурсантам), іншим особам та довкіллю.

Згідно ст. 33 Закону України "Про туризм" суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов'язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Заподіяна туристу моральна (немайнова) шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується суб'єктом туристичної діяльності в порядку, встановленому законом. Суб'єктам туристичної діяльності, яким заподіяна шкода юридичними чи фізичними особами внаслідок порушення ними законодавства в галузі туризму, збитки відшкодовуються відповідно до закону.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані: з життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування); з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності).

Відповідно до ст. ст. 5, 6 Закону України «Про страхування» страхування може бути добровільним або обов'язковим. Обов'язкові види страхування, які запроваджуються законами України, мають бути включені до цього Закону. Забороняється здійснення обов'язкових видів страхування, що не передбачені цим Законом. Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Договори страхування укладаються відповідно до правил страхування. Договір страхування повинен містити: назву документа; назву та адресу страховика; прізвище, ім'я, по батькові або назву страхувальника та застрахованої особи, їх адреси та дати народження; прізвище, ім'я, по батькові, дату народження або назву вигодонабувача та його адресу; зазначення предмета договору страхування; розмір страхової суми за договором страхування іншим, ніж договір страхування життя; розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат за договором страхування життя; перелік страхових випадків; розміри страхових внесків (платежів, премій) і строки їх сплати; страховий тариф (страховий тариф не визначається для страхових випадків, для яких не встановлюється страхова сума); строк дії договору; порядок зміни і припинення дії договору; умови здійснення страхової виплати; причини відмови у страховій виплаті; права та обов'язки сторін і відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору; інші умови за згодою сторін; підписи сторін.

Згідно ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов'язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом. Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Відповідно до ст.ст.88 ЦПК України суд стягнув на користь держави з відповідача судовий збір в сумі 487 гривень 20 копійок.

Повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 212 ЦПК України с уд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Статтею 214 ЦПК зазначено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до статті 215 ЦПК в мотивувальній частині рішення суд зазначає: встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини; мотиви, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти; чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо були, то ким; назви, статті, її частини, абзацу, пункту, підпункту закону, на підставі якого вирішено справу, а також процесуального закону, яким суд керувався.

У відповідності до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року № 12 (далі - Постанова) відповідно до ст. 304 ЦПК України суд апеляційної інстанції при розгляді справи керується правилами розгляду справи судом першої інстанції, з винятками й доповненнями, встановленими гл. 1 «Апеляційне провадження» розд. V ЦПК України.

У п. 17 Постанови зазначено, що перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення суд апеляційної інстанції повинен з'ясувати: чи враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти), якими мотивовано рішення, належними й допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримано та чи правильно застосовані норми матеріального й процесуального права. При перегляді судових рішень необхідно виходити з повноважень суду апеляційної інстанції, визначених ст. 307 ЦПК України, і відповідних їм підстав щодо перегляду судових рішень в апеляційному порядку, передбачених ст. ст. 308-311 ЦПК України. При цьому апеляційний суд керується ст. 307 ЦПК України (відповідним пунктом) та нормою ЦПК України, що визначає підстави перегляду судового рішення в такому разі, і відповідно до неї та наданих суду апеляційної інстанції повноважень формулює резолютивну частину своєї ухвали чи рішення.

Суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, на підставі яких позивач мотивувала свої позовні вимоги.

Так, єдиними доказами щодо понесення позивачем витрат на загальну суму 29400 грн., на думку позивача, з якою також погодився суд першої інстанції, є лист Согаl Тгаvеl № 54 від 07.07.2015р. до ЧП «Родоніт Тревел» (а.с.18) та додаток № 2 до Агентського договору від 14.02.2013р. (а.с.23-26).

Відповідно до ч. 1 статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на

підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ч.2 ст. 59 ЦПК передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 64 ЦПК зазначено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Понесені позивачем матеріальні збитки повинні бути доведені належними та допустимими письмовими доказами, а саме: бухгалтерською документацією, чеками або квитанціями про оплату, доказами анулювання поїздки, доказами нездійснення поїздки іншими членами родини, причин з яких вони також не здійснили подорож в такому разі тощо.

Суд не звернув належної уваги на те, що надані позивачем письмові докази надані в незавірених ніким копіях, суперечать один одному в частині загальної суми оплати туру.

Більш того, з копії листа Согаl Тгаvеl (а.с.18) не вбачається ким саме був оплачений рахунок-фактура за оплату туристичної поїздки у розмірі 26 596 гривень 47 копійок, та яке рішення було прийнято щодо листа на ануляцію заявки № 994071.

Позивач також не надали ні своєї заяви про ануляцію заявки, ні рішення туроператора з цього приводу.

В п.3.1 копії додатку № 2 до Агентського договору від 14.02.2013р. (а.с.23-26) зазначена загальна сума послуг туристичної поїздки, яка складає 29 400 грн., однак, описова частина договору не містить відомостей про особу, з якою був укладений вказаний договір (а.с.23). Остання сторінка договору містить лише надпис «ОСОБА_2» і підпис невідомої особи - туриста про те, що 31.03.2015р. були отримані документи, відповідно до п.2.1.2. (а.с.26).

Дана копія договору не прошита, не завірена, в ній відсутні реквізити та підписи всіх сторін, також відсутні докази оплати зазначеної суми за договором, а тому колегія суддів також критично ставиться до наявного доказу.

Колегія суддів ще раз наголошує, що позивач не надала жодного доказу того, що саме вона оплатила всю вартість поїздки і яку саме суму, що інші члени її родини не здійснили цю поїздку без неї, що у них також були поважні причини для анулювання поїздки щодо себе, що вони надали їй повноваження отримати страхові виплати у разі нездійснення ними поїздки.

Дійсно, 20.04.2015р. між ОСОБА_2 та ПрАТ СК «Альфа Страхування» було укладено Комплексний договір страхування осіб, що подорожують за кордон № 044.0861556.076 (а.с.8-13);

Загальна страхова сума на одну особу у разі неможливості здійснити поїздку становить 500 дол. США.

Відповідно до п.3.5.4 глави 3 Договору страхувальник має право отримати від Страховика суму страхової виплати згідно з умовами Договору.

Як вбачається з п.3.2. глави 5 Договору зазначено, що страховим випадком є фактичне настання збитків Страхувальника, що настали внаслідок неможливості здійснення ним запланованої зарубіжної поїздки, внаслідок чого виникає обов'язок Страховика здійснити страхову виплату.

Відповідно пунктів 3.3.; 3.3.1 та 3.3.2. глави 5 Договору настання збитків Страхувальника, що настали внаслідок неможливості здійснення ним запланованої зарубіжної поїздки, визнається страховим випадком, якщо неможливість здійснення Страхувальником зарубіжної поїздки пов'язана із такими подіями, як: раптове захворювання, нещасний випадок або смерть, що стались зі Страхувальником (Застрахованою особою); раптове захворювання, нещасний випадок або смерть, що стались з одним із найближчих родичів Страхувальника (Застрахованої особи).

Згідно ч.7 глави 5 порядку та умов відшкодування страхової виплати за Договором, відшкодовуються такі матеріальні збитки, що настали внаслідок неможливості здійснення Страхувальником зарубіжної поїздки з причин, вказаних у п.3.3. Глави 5 цієї частини Договору:

7.1.1 грошова сума, яка утримується СТД, в разі припинення дії договору про надання Страхувальнику туристичних послуг, у відповідності з умовами Договору страхування. При цьому, сума страхового відшкодування не може перевищувати загальної вартості туру;

7.1.2.1 вартість оформлення візових документів;

7.1.2.2 вартість квитків на транспортний засіб для проїзду до пункту призначення і повернення у країну постійного проживання, що не повертається транспортною організацією в разі відмови від поїздки;

7.1.2.3 вартість бронювання і оплати житла у країні перебування.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до договору страхування Страхувальником є ОСОБА_2, а Застрахованими особами є ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які відповідно до п. 3.3.2. глави 5 Договору також самостійно могли звернутися із заявами про настання страхового випадку, однак, доказів скасування поїздки, доказів такого звернення до страхової компанії у разі анулювання та доказів відмови у виплаті страхового відшкодування до суду не надано.

Відповідно до умов Комплексного договір страхування осіб, що подорожують за кордон 44.0861556.076 від 20.04.15р. страхова сума на одну Застраховану особу встановлена у розмірі 500 USD.

Згідно п. 7.1.3. Глави 5 Договору загальна сума страхової виплати не може перевищувати розміру страхової суми, еквівалент якої у гривнях розраховується, виходячи із офіційного обмінного курсу НБУ для валюти, у якій визначено страхову суму, на дату, починаючи з якої Страховик несе зобов'язання за Договором згідно п. 4.3. Глави 5 цієї Частини Договору.

Згідно п. 4.3. Глави 5 Договору згідно з цим Договором за цією програмою Страховик несе зобов'язання при здійсненні Страхувальником (Застрахованою особою) одноразової зарубіжної поїздки, з 00-00 годин дня наступного за днем сплати страхового платежу, до моменту проходження Страхувальником (Застрахованою особою) прикордонного контролю при виїзді з території України.

Страховий платіж сплачено 20.04.2015p., а отже розрахунковою датою є 21.04.2015р.

За офіційним обмінним курсом НБУ на 21.04.2015р. 100 USD складає 2225,4387 грн., а отже страхова сума в гривневому еквіваленті складає (500х2225,44/100) 11 127,20 грн. на одну особу, яка і повинна була бути стягнута судом при розгляді справи.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення закону та договору страхування, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано стягнув з відповідача страхову суму у розмірі 29 400,00 грн.

В цій частині колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги та розглянувши справу, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції в цій частині неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, не довів всі обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, у зв'язку з чим є підстави для зміни рішення суду першої інстанції в частині суми страхового відшкодування стягнутої з ПрАТ СК «Альфа страхування».

В іншій частині апелянт не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї апеляційної скарги.

Так, колегія суддів не може погодитись з тим, що підручник - Травматологія та ортопедія: підручник для студ. Вищих мед. Навч. Закладів/за редакцією Голки Г.Г., Бур'янова О.А., Климовицького В.Г. - Вінниця: Нова Книга, 2013р. є належним та допустимим доказом наявності у позивача хронічної хвороби.

Представник позивача на заперечення цих тверджень, подав інші висновки фахівців, викладені в матеріалах східно-європейського журналу №2 за 2015р. з приводу захворювання, що було діагнозовано у позивача, які не були спростовані відповідачем по справі (а.с.104-111).

Клопотання про призначення судової експертизи сторони не заявляли.

Твердження апелянта в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову взагалі не відповідає вимогам закону, є неспроможними.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи в частині задоволення позову до ПрАТ СК «Альфа страхування».

Відповідно до ч.3, 5 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309 ч. 1 п. 1-2; ст.313-314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» задовольнити частково.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2015 року змінити в частині суми страхового відшкодування.

Зменшити розмір страхового відшкодування стягнутого з ПрАТ СК «Альфа страхування» на користь ОСОБА_2 до 11 127 грн. 20 коп.

Зменшити суму стягнутого з ПрАТ СК «Альфа страхування» на користь держави судового збору до 243 грн. 60 коп.

Рішення вступає в законну силу з моменту оголошення. На рішення може бути подана касаційна скарга протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішення апеляційного суду.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді М.М. Драгомерецький

В.О. Панасенков