АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1706/16 Головуючий 1 інст. - Шиянова Л.О.
Справа № 639/7189/15-ц Доповідач - Кісь П.В.
Категорія: договірні
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого, судді - Кіся П.В.,

суддів: - Кіпенко І.С.,

- Шаповал Н.М.,

за участю секретаря - Сементовської О.М., Прийміч А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - Гринь Костянтина Андрійовича на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до відділення № 29 філії «Харківське головне регіональне управління публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про відновлення порушеного права та стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

14.08.2015 р. ОСОБА_4 звернулась з позовною заявою, яку в подальшому уточнила та просила відновити її порушене право щодо користування рахунком НОМЕР_1 та стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі по тексту - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») на її користь грошові кошти у сумі 170 836,94 грн. та покласти судові витрати на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 зазначала, що на протязі кількох років вона була та залишається клієнтом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», за цей час нею було відкрито декілька рахунків та розрахункових карток. Зокрема, за допомогою програмного забезпечення «Приват-24» шляхом приєднання до публічного договору на отримання банківських послуг, вона оформила на своє ім'я інтернет-картку НОМЕР_1, якою користувалась для задоволення власних потреб в порядку та спосіб, що передбачені Умовами і Правилами надання банківських послуг та чинним законодавством України - для оплати товарів і послуг в мережі Інтернет, внесення готівкових грошових коштів у банківських установах, для здійснення інших банківських операцій.

У листопаді 2014 року вона не змогла перерахувати належні їй грошові кошти на інший рахунок для виконання свого цивільно-правового зобов'язання через сервіс «Приват-24», після чого, неодноразово зверталась до відділення № 29 Філії «Харківське головне регіональне управління» ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» із вимогами щодо видачі їй особисто належних їй грошових коштів у розмірі 170 836, 94 грн., однак на всі звернення отримала відмову у задоволенні вимоги щодо виплати грошових коштів без надання жодних пояснень та законних підстав такої відмови. До цього часу платіжне доручення на перерахування грошових коштів відповідачем не виконане і її звернення до банку про повернення їй грошових коштів, які знаходяться на вказаному вище рахунку, також відповідачем залишено без задоволення. У зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду з вказаним позовом.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Суд вирішив відновити порушене право ОСОБА_4 щодо користування рахунком Інтернет - картки НОМЕР_1 ПАТ КБ «ПриватБанк», стягнути на її користь з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» грошові кошти у сумі 170 836 грн. 94 коп. та судові витрати.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» - Гринь К.А. просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вважає рішення суду необґрунтованим та таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також невідповідності висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що жодні обмеження з ініціативи банку у користуванні грошима та картками по відношенню до ОСОБА_4 не існують. Вказує, що надана позивачем довідка № 2394029 від 20.05.2015 року за підписом головного бухгалтера ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_5 про існування обмеження на спірний рахунок позивача не можна визнавати доказом, оскільки банк такої довідки не видавав. Вказує на безпідставність посилань ОСОБА_4 на невиконання банком поданого нею платіжного доручення від 26.06.2015 року на адресу банку однак, так як Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» не передбачено подання платіжних доручень ініціатором поштою до банку і тому банк не мав правових підстав його виконувати, не перевіривши верифікацію, ідентифікацію особи, яка звертається.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 є клієнтом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і нею було відкрито декілька рахунків та розрахункових карток.

Так, за допомогою програмного забезпечення «Приват-24» шляхом приєднання до публічного договору на отримання банківських послуг, вона оформила на своє ім'я інтернет-картку НОМЕР_1, якою користувалась для задоволення власних потреб в порядку та спосіб, що передбачені Умовами і Правилами надання банківських послуг та чинним законодавством України - для оплати товарів і послуг в мережі Інтернет, внесення готівкових грошових коштів у банківських установах, для здійснення інших банківських операцій.

Дійсно, у листопаді 2014 року банком не виконано платіжне доручення ОСОБА_4, подане через сервіс «Приват-24» про перерахування належних їй грошових коштів на інший рахунок для виконання зобов'язання по договору позики від 08.09.2014 року(а.с.59). Однак після цього вона неодноразово зверталась до відділення № 29 Філії «Харківське головне регіональне управління» ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» із вимогами щодо виплати належних їй грошових коштів у розмірі 170 836, 94 грн., проте на ці звернення отримала відмову у задоволенні вимоги щодо виплати грошових коштів без надання жодних пояснень та законних підстав такої відмови.

19.05.2015 р. ОСОБА_4 звернулась до відділення № 29 Філії «Харківське головне регіональне управління» ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та отримала довідку № 150519/267 від 19.05.2015 року про стан рахунку на інтернет-картці НОМЕР_1. Залишок грошових коштів на рахунку інтернет-картки станом на 19.05.2015 р. склав 170 836,94 грн., відповідач перешкоджає ОСОБА_4 розпорядитися вказаними грошовими коштами

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову та про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_4 суми грошових коштів, які належать їй і знаходяться в банку на відкритому на її ім'я рахунку, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в особі відділення № 29 Філії «Харківське головне регіональне управління» ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», усупереч вимогам чинного законодавства та умовам Договору про банківське обслуговування, не виконали вимогу ОСОБА_4 щодо розпорядження належними їй грошовими коштами та про видачу їй грошових коштів.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням суду, оскільки воно ухвалене у відповідності із законом, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Згідно вимог ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості .

Позивач ОСОБА_4, оформивши заяву про відкриття поточного рахунку та приєднавшись до Умов та Правил надання банківських послуг і Тарифів, що складає укладений договір про банківське обслуговування, у відповідності до вимог ст. 627 ЦК України обрала для себе фінансову установу, яка надавала відповідні фінансові послуги, і уклала договір на запропонованих вказаним банком умовах. Сторони погодили між собою умови договору.

Таким чином волевиявлення сторін було вільним і направленим на отримання реальних наслідків договору.

Пунктом 1.1.2.2.1. Умов та правила надання банківських послуг передбачено право Клієнта доручати Банку здійснювати платежі з карткового рахунка відповідно до інших угод.

Пунктом 1.1.7.57. Умов та правила надання банківських послуг встановлено:

Сторони погодили переважні умови виконання розрахункових документів Клієнта/ переказу коштів Клієнта: міжбанківський переказ коштів Клієнта виконується Банком в строк до трьох операційних днів; внутрішньобанківський переказ коштів Клієнта виконується Банком до двох операційних днів.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. Міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів.

Відповідно до п. 1.1.3.2.14. Умов та правил надання банківських послуг Банк має право зупинити проведення фінансової операції або призупинити видаткові операції за рахунком на термін, встановлений законодавством, у разі якщо така операція (операції) містить ознаки операцій, які підлягають фінансовому моніторингу відповідно до законодавства про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, а також у разі опротестування переказу держателем, емітентом або платіжною організацією платіжної системи, та зобов'язаний зупинити проведення фінансової операції, якщо її учасником або вигодоодержувачем за нею є особа, яку включено до переліку осіб, пов'язаних із здійсненням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції. У разі такого зупинення видаткових фінансових операцій прибуткові операції не припиняються. Фінансові операції зупиняються на строки і в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Відповідно до п. 8.1. Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого Постановою НБУ від 14.05.2003 № 189, яке було чинне на момент виникнення спірних правовідносин, банку було надано право зупинити проведення фінансової операції на строк до двох робочих днів, якщо така фінансова операція підлягала обов'язковому або внутрішньому фінансовому моніторингу.

Також, п. п. 104, 119, 120 Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого Постановою НБУ від 26.06.2015 № 417 встановлено обов'язок банку поновити проведення фінансових операцій на третій робочий день із дня зупинення фінансової операції, в разі неотримання рішення спеціального уповноваженого органу про подальше зупинення фінансових операцій, та виконати переказ коштів із поточного рахунку клієнта, за яким фінансові операції були зупинені.

Апеляційний суд відхиляє посилання апелянта на те, що позивачем надана суду копія довідки № 2394029 від 20.05.2015 року, яку банк, начебто, не міг видати позивачу, оскільки представником позивача суду був наданий оригінал вказаної довідки, який посвідчено суддею, а відтак є належним доказом у розумінні ст.64 ЦПК України. (а.с.8). Крім того, за письмовим клопотанням відповідача судом першої інстанції був оглянутий оригінал вказаної довідки, який відповідає копії.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_4 надіслала платіжне доручення від 26.06.2015 року на адресу банку однак, законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» не передбачено подання платіжних доручень ініціатором поштою до банку і тому банк не мав правових підстав його виконувати, не перевіривши верифікацію, ідентифікацію особи, яка звертається є безпідставними, оскільки як зазначала ОСОБА_4 спочатку вона звернулась особисто до банку, однак їй було усно відмовлено, у зв'язку з чим вона змушена була звернутись з письмовою заявою для переказу коштів.

Крім того, судовим рішенням не покладається на банк обов'язок виконувати платіжне доручення ОСОБА_4 у спосіб, який суперечить закону, а стягнуто суму грошових коштів, які є власністю ОСОБА_4 і цю обставину відповідач не заперечує.

Не погоджується апеляційний суд і з доводами представника банку щодо виходу суду за межі позовних вимог, оскільки спір вирішено з урахуванням заяви ОСОБА_4 від 25.11.2015 року про зміну позовних вимог.

Рішення суду не є досконалим, однак головне питання вирішено судом першої інстанції у відповідності із законом.

Згідно вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - Гринь Костянтина Андрійовича відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - П.В. Кісь

Судді: І.С. Кіпенко

Н.М. Шаповал