АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

НевідомоїТ.О.

секретар Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 5 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання результатів електронних торгів недійсними,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 5 вересня 2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання результатів електронних торгів недійсними.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.90-91).

В суд апеляційної інстанції сторони та ОСОБА_5 не з'явились, про місце та час апеляційного розгляду повідомлені належним чином, про що свідчать завірені штемпелем поштового відділення та підписом начальника відділення зв'язку зворотні повідомлення про вручення судових повісток: ОСОБА_3 - 1 листопада 2016 року; уповноваженій особі ВДВС - 1 листопада 2016 року; ОСОБА_5 - 3 листопада 2016 року (а.с.98-100). ОСОБА_5 подав суду свої заперечення на апеляційну скаргу (а.с.101-102).

Суд ухвалив розглядати справу у їх відсутність, оскільки відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення ОСОБА_4, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

23 квітня 2015 року відбулись електронні торги по реалізації арештованого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1, належної позивачу ОСОБА_3 на підставі права приватної власності, що підтверджується протоколом про проведення електронних торгів №75576 від 23 квітня 2015 року. Переможцем вказаних торгів став ОСОБА_4

Відповідно до постанови ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві від 23 вересня 2014 року призначено експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

В матеріалах справи наявний висновок з незалежної оцінки майна "Українська експерта група" від 30 жовтня 2014 року.

Згідно з копією розписки від 7 листопада 2014 року позивач ознайомлений з висновком незалежної оцінки майна від 30 жовтня 2014 року.

Про проведення електронних торгів які відбулися 23квітня 2015 року позивача було повідомлено належним чином.

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом проведена неправильна оцінка доказів, порушені норми процесуального права та невірно застосовані до спірних правовідносин положення Закону України "Про виконавче провадження", що призвело до неправильного вирішення справи, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення враховуючи наступне.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою відсутність правових підстав для задоволення заявленого позову, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга позивача не містить.

Посилання позивача на те, що суд повинен був застосувати ст.62 Закону України "Про виконавче провадження", адже торги відбулися при подвійному арешті і вплинули на права другого кредитора, ОСОБА_6, який не був залучений до участі в справі, є безпідставними, оскільки рішення суду, у порядку примусового виконання якого були проведені оспорювані електронні торги, вступило у законну силу 25 квітня 2013 року.

Посилання апеляційної скарги на те, що районним судом в порушення вимог процесуального закону не було допитано експерта, який проводив оцінку, та уповноважену особу ВДВС, також відхиляються апеляційним судом як без підставні, оскільки правового значення для вирішення даного спору не мають виходячи з наступного.

Із правових позицій Верховного Суду України за наслідками розгляду заяв про перегляд судових рішень з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України від 26 грудня 2012 р. у справі № 6-140цс12, які відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК є обов'язковими для всіх судів України, вбачається наступне.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на аукціоні, яка полягає в продажу майна боржника, на яке звернено стягнення, та переході права власності до покупця - переможця аукціону, у даному разі має місце правочин, який може визнаватись недійсним в судовому порядку з підстав порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 р. № 42/5.

Дії (бездіяльність), вчинені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV «Про виконавче провадження», до призначення аукціону, у тому числі щодо визначення вартості чи оцінки майна, підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом.

Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення аукціону, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання аукціону недійсним.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга відповідача не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підставдля скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст.303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 5 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О. Невідома