Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/3791/15-ц

Провадження № 2/126/86/2016

"21" січня 2016 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудь О. Г.

секретар Кучанська В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 спілки "Альянс Україна" до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 спілка "Альянс Україна" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, про стягнення боргу. Позов мотивує тим, що 09.01.2008 року між кредитною спілкою "Альянс Україна" та ОСОБА_3 було укладеного договір кредиту № 02-08 кБр, за яким позичальнику був наданий кредит у розмірі 5500 грн.

Згідно умов договору кредиту кредитна спілка виконала свої зобовязання з надання кредиту, що підтверджується видатковим касовим ордером від 09.01.2008 року, проте відповідач ОСОБА_2 взятих на себе зобовязань не виконує, тому станом на 09.11.2015 року виникла заборгованість в розмірі 36955,54 грн., в тому числі пеня в розмірі - 14738,34 грн.

Відповідачу ОСОБА_2 були надіслані листи-вимоги з вимогою добровільно провести розрахунок по заборгованості, однак відповідач по даний час борг не погасила, а тому звернулись до суду з даним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак від Голови правління ОСОБА_1 спілки "Альянс Україна"ОСОБА_4 надійшла до суду письмова заява, в якій вона позовні вимоги підтримала повністю, просить позов задовольнити , справу слухати у відсутність представника позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, та просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представники відповідача за довіреністю, ОСОБА_5Ф, та ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнали, стверджують, що ОСОБА_1 спілка «Альянс Україна» в даному конкретному випадку не мала та на даний час не має жодних правових підстав на предявлення до ОСОБА_2 позову про стягнення заборгованості за договором кредиту № 02-08 кБр від 09.01.2008 року, оскільки відступила право вимоги по цьому та іншим договорам кредитів гр. ОСОБА_7. В серпні 2014 року до Бершадського районного суду Вінницької області гр. ОСОБА_7 була подана позовна заява до ОСОБА_2, предметом якої було стягнення боргу за договором кредиту у сумі 31160,46грн. Як слідувало з позовної заяви, позивачем в якості третьої особи на стороні позивача була визначена ОСОБА_1 спілка «Альянс Україна». Підставами вищезазначеного позову являлися: договір кредиту № 02-08 кБр від 09.01.2008 р., укладений між ОСОБА_1 спілкою «Альянс Україна» та гр. ОСОБА_2, та договір № 1 про відступлєння права вимоги (цесії) від 08.07.2011р., згідно із яким ОСОБА_1 спілка «Альянс Україна» відступила право вимоги за низкою кредитних договорів громадянину ОСОБА_7. Розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2, Бершадський районний суд Вінницької області своїм рішенням від 20.11.2014 року по справі №126/2910/14-ц відмовив позивачу ОСОБА_7 в задоволенні позову. Непогоджуючись з рішенням Бершадського районного суду, позивачем була подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області. Розглянувши апеляційну скаргу апеляційна інстанція 16.03.2015 року ухвалила рішення, яким скасувала рішення Бершадського районного суду Вінницької області та постановила нове рішення, яким задоволила вимоги ОСОБА_7 в повному обсязі.

На рішення апеляційного суду Вінницької області відповідачем по справі ОСОБА_2 була спрямована касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, який порушив касаційне провадження та 08.07.2015 року виніс ухвалу, якою скасував рішення апеляційного суду Вінницької області від 16.03.2015 року та залишив в силі рішення Бершадського районного суду від 20.11.2014 року. Постановлюючи свою ухвалу від 08.07.2015 року Вищий спеціалізований суд України зазначив: «Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що з огляду на особливості правового статусу кредитних спілок, останні не мають права переводити борг чи відступати правові вимоги за кредитним договором.». Проте в своїй ухвалі від 08 липня 2015 року касаційна інстанція жодним чином не зазначила про недійсність або нікчемність Договору № 1 про відступлення права вимоги від 08.07.2011 року. Таким чином, оплатний Договір № 1 про відступлення права вимоги, укладений між громадянином ОСОБА_7 та ОСОБА_1 спілкою «Альянс Україна» існував та продовжує існувати дотепер і на момент подачі позовної заяви ОСОБА_1 спілкою «Альянс Україна», позивачем жодним чином не доведено факту припинення або розірвання Договору № 1 про відступлення права вимоги, тобто про набуття (поновлення) ОСОБА_1 спілкою «Альянс Україна» права вимоги на стягнення заборгованості за договором кредиту № 02-08 кБр від 09.01.2008року. Отже, на момент розгляду справи по суті, ОСОБА_1 спілка «Альянс Україна» є неналежним позивачем, а тому їхні позовні вимоги задоволені бути не можуть. Просять в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення відповідача ОСОБА_2, її представників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та дослідивши матеріали справи суд вважає, що вказаний позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Матеріалами справи встановлено, що, 09.01.2008 року між кредитною спілкою "Альянс Україна" та ОСОБА_2 було укладеного договір кредиту № 02-08 кБр, за яким позичальнику був наданий кредит у розмірі 5500 грн.

Згідно п. 2.1, 2.3 договору позичальник зобов'язався повернути кредит та проценти за його користування до 09 січня 2011 року .

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Проте ОСОБА_2 взяті на себе зобовязання не виконувала і відповідно до розрахунку суми заборгованості борг ОСОБА_2 перед кредитною спілкою станом на 09.11.2015 року складає 36955,54 грн., а саме: основна сума кредиту - 4037,90 грн, проценти за користування кредитом -18179,30 грн., пеня-14738,34 грн.

Як було встановлено, 08.07.2011 року між позивачем ОСОБА_7 та кредитною спілкою "Альянс Україна" було укладено договір № 1 про відступлення права вимоги (цесії). За цим договором кредитна спілка "Альянс Україна" здійснює відступлення права вимоги боргу кредитною спілкою "Альянс Україна" до ОСОБА_2, в зобовязаннях, що виникли згідно договору кредиту № 02-08 кБр від 09.01.2008 року.

В серпні 2014 року до Бершадського районного суду Вінницької області гр. ОСОБА_7 була подана позовна заява до ОСОБА_2, предметом якої було стягнення боргу за договором кредиту у сумі 31160,46грн. Підставами вищезазначеного позову являлися: договір кредиту № 02-08 кБр від 09.01.2008 р., укладений між ОСОБА_1 спілкою «Альянс Україна» та гр. ОСОБА_2, та договір № 1 про відступлєння права вимоги (цесії) від 08.07.2011р., згідно із яким ОСОБА_1 спілка «Альянс Україна» відступила право вимоги за низкою кредитних договорів громадянину ОСОБА_7.

Бершадський районний суд Вінницької області своїм рішенням від 20.11.2014 року по справі №126/2910/14-ц відмовив позивачу ОСОБА_7 в задоволенні позову. Непогоджуючись з рішенням Бершадського районного суду, позивачем була подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області. Розглянувши апеляційну скаргу апеляційна інстанція 16.03.2015 року ухвалила рішення, яким скасувала рішення Бершадського районного суду Вінницької області та постановила нове рішення, яким задоволила вимоги ОСОБА_7 в повному обсязі.

На рішення апеляційного суду Вінницької області відповідачем по справі ОСОБА_2 була спрямована касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, і 08.07.2015 року була винесена ухвала, якою рішення апеляційного суду Вінницької області від 16.03.2015 року було скасовано та залишено в силі рішення Бершадського районного суду від 20.11.2014 року.

Постановлюючи свою ухвалу Вищий спеціалізований суд України жодним чином не зазначив про недійсність або нікчемність Договору № 1 про відступлення права вимоги від 08.07.2011 року. Таким чином, оплатний Договір № 1 про відступлення права вимоги, укладений між громадянином ОСОБА_7 та ОСОБА_1 спілкою «Альянс Україна» продовжує існувати і на момент подачі позовної заяви ОСОБА_1 спілкою «Альянс Україна» до ОСОБА_2.

Позивачем не доведено факту припинення або розірвання Договору № 1 про відступлення права вимоги, тобто про набуття (поновлення) ОСОБА_1 спілкою «Альянс Україна» права вимоги на стягнення заборгованості за договором кредиту № 02-08 кБр від 09.01.2008року.

Вказане підтверджується п. 5.3.1 Договору кредиту, згідно із яким Кредитодавець зобовязаний письмово повідомляти Позичальника про обставини спроможні вплинути на виконання зобовязань сторін, чого ні ОСОБА_7, ні ОСОБА_1 спілка «Альянс Україна» не зробили, в той час як після укладення Договору № 1 про відступлєння права вимоги попередній позивач - ОСОБА_7 попередив ОСОБА_2 про укладення такого договору та про перехід права вимоги до нього.

Позивач КС «Альянс Україна» повинен був, у відповідності до ч. І ст. 60 ЦПК України, надати суду докази правомірності підстав позовних вимог до ОСОБА_2, а саме: письмовий договір про розірвання Договору № 1 про відступлєння права вимоги від 08.07.2011 року; докази двосторонньої реституції, а саме: повернення ОСОБА_1 спілкою «Альянс Україна» ОСОБА_7 157819,73 грн. з доказами отримання ОСОБА_7 цієї суми; докази повернення ОСОБА_7 усіх сум заборгованостей по кредитам, отриманих ним в судовому порядку від Позичальників завдяки судовим позовам складеним на підставі Договору № 1 про відступлєння права вимоги.

Таких доказів позивач не надав, отже, на момент розгляду справи по суті, ОСОБА_1 спілкою «Альянс Україна» не доведено факту порушення її права, а тому їхні позовні вимоги задоволені бути не можуть.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 208, 212-215, 218 ЦПК України, ЗУ "Про кредитні спілки ", суд -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 спілки "Альянс Україна" до ОСОБА_2 про стягнення боргу - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. Г. Рудь