У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2016 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання, у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2016 року у задоволенні заяви відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати ухвали першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та направити питання на новий розгляд.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відмовляючи банку у задоволені заяви, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що банком пропущено строк для пред'явлення виконавчого документу до виконання без поважної причини.

Відповідно до п. 2 ч. 1 та п.1 ч.2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі листи на виконання судових рішень можуть бути пред'явлені до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Частиною 1 ст. 371 ЦПК України передбачено, що стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Разом з тим, банком не надано належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Як вбачається, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2014 року частково задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

На підставі цього рішення, 10 вересня 2014 року було видано виконавчий лист.

Посилання заявника на необізнаність існування рішення, спростовується тим фактом, що у вересні 2014 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звертався до суду із заявою про виправлення описки в рішенні суду.

Вищенаведене свідчить про відсутність поважності причин пропуску строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання.

За таких обставин суди дійшли правильного та обґрунтованого висновку про відмову у задоволені заяви.

Висновки судів відповідають обставинам справи та ґрунтуються на доказах, яким дана правильна оцінка.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Із матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргоюПублічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2016 року.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк