Справа №591/6173/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/224/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

15 лютого 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ільченко О. Ю.,

суддів - Попруги С. В. , Рибалки В. Г. ,

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ліквідатора фізичної особи підприємця ОСОБА_3 арбітражного керуючого ОСОБА_4

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20 листопада 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю без шлюбу, поділ майна,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 20 листопада 2015 року позов ОСОБА_5 задовлено. Встановлено факт проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_3 однією сімєю без реєстрації шлюбу з липня 2007 року по січень 2014 року. Визнано автомобіль GEELY, модель MR 7151А, синього кольору, 2008 року випуску, кузов Y7CMR715180097/L6 T7524S28N013940, реєстраційний номер НОМЕР_1 спільним майном подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ліквідатор фізичної особи підприємця ОСОБА_3 арбітражний керуючий ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, просить скасувати рішення суду та відмовити у задовленні позовних вимог. При цьому зазначає, що фізичну особу підприємця ОСОБА_3 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, спірний автомобіль включений до складу ліквідаційної маси, кошти від його реалізації підлягають направленню на погашення заборгованості перед кредиторами, проте вказаних обставин суд не врахував та помилково визнав право власності на 1/2 частину автомоблія за позивачем. Вказує, що жодних доказів на підтвердження вимог в частині встановлення факту проживання однією сімєю позивачем не надано, суд ухвалив рішення лише згідно тверджень сторін, які заінтересовані у виведенні зі складу ліквідаційної маси банкрута його майна.

Заслухавши пояснення апелянта та його представника, які підтримали доводи апеляційної скарги, заперечення позивача, його представника та відповідачки, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що з липня 2007 року по січень 2014 року сторони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, а тому придбаний 2008 році автомобіль визнав спільним майном подружжя та визнав за позивачем право власноті ? частину транспортного засобу. При цьому суд виходив з того, що відповідачка визнала факт спільного проживання з позивачем та спільної участі у придбанні автомобіля.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду, оскільки він відповідає зібраним у справі доказам та нормам матеріального права.

Звертаючись до суду з позовом, позивач вказував, що у період з липня 2007 року по січень 2014 року він та позивачка проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, мали спільний побут, взаємні права та обовязки, оплата вартості автомобіля здійснювалась за рахунок спільних коштів.

Відповідачка ОСОБА_3 визнавала вказані обставини, надавши до суду письмову заяву.

Із матеріалів справи вбачається, 29 травня 2008 року АКБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_3 уклали кредитний договір за яким остання отримала кредит у сумі 46600 грн. на оплату вартості автомобіля GEELY, свої зобовязання за кредитним договором відповідачка виконала в повному обсязі, що підтверджується повідомленням Банку (а.с. 7 9, 11).

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля GEELY, реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_3 (а.с. 12).

Постановою Господарського суду Сумської області від 28 вересня 2015 року фізичну особу підприємця ОСОБА_3 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено арбітражного керуючого ОСОБА_4 ліквідатором майна банкрута (а.с. 49 50), а з позовом до суду позивач звернувся 25 серпня 2015 року.

Згідно зі ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Із наявних у справі матеріалів вбачається, що позивачка визнала позов.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивач вказав на обставини спільного проживання, наявність спільного бюджету з відповідачкою в період 2007 2013 років. Відповідачка не спростовує доводів позивача та підтвердила наявність ведення спільного господарства, обробітку земельної ділянки позивача.

Як вбачається із матеріалів справи, станом на 2007 рік ні позивач ні відповідачка в шлюбі з іншими особами не перебували.

Згідно ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Із пояснень позивача та відповідачки вбачається, що позивач матеріально підтримував відповідачку. Із довідки про заробітну плату позивача вбачається, що він на протязі 2008 2009 років мав стабільний заробіток розмірі 3600 3800 грн., а відповідачка отримувала дохід від підприємницької діяльності на протязі 2008 2009 років (а.с. 76, 81 83).

Аналізуючи вказані обставини, колегія суддів не може погодитись з доводами апелянта про недоведеність обставин, на які посилався позивач як на підставу позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Апелянт не довів відповідними доказами факт, що сторони не проживали спільно як чоловік і жінка в період 2007 2013 років та, що відповідачка без участі позивача купила автомобіль та сплачувала за нього кредитні кошти.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, тому відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ліквідатора фізичної особи підприємця ОСОБА_3 арбітражного керуючого ОСОБА_4 відхилити, а рішення Зарічного районного суду м.Суми від 20 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -