Справа № 367/149/15-ц Головуючий у І інстанції Мікулін А. В.
Провадження № 22-ц/780/4618/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 09.11.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

09 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

при секретарі: Волинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 серпня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з вищезазначеним позовом обґрунтовуючи його тим, що 29 квітня 2008 року між ВАТ «Укргазбанк» (правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 12324 доларів США на строк з 29 квітня 2008 року по 26 квітня 2013 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,4% річних. Умовами договору передбачено, що кредитні кошти були надані для придбання автомобіля марки Peugeot Boxer, 2004 року випуску. Взяті на себе зобовязання щодо повернення кредитних коштів із відсотками за їх користування відповідач належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 13 листопада 2014 року має заборгованість перед Банком в розмірі 16469,07 доларів США, яка складається із простроченої заборгованості по кредиту 10191,69 доларів США, поточної заборгованості із процентів 64,64 доларів США, простроченої заборгованості по процентах 6 228,74 доларів США, пені за несвоєчасне погашення кредиту173803,60грн. та пені за несвоєчасну сплату процентів 72 404,88грн.. З метою виконання зобовязання за кредитним договором, між позивачем та відповідачем був укладений договір застави, відповідно до якого предметом застави є автомобіль марки Peugeot Boxer, 2004 року випуску, що належить позичальнику. Відповідно до умов договору позичальник зобовязаний на період дії договору застрахувати предмет застави на його повну вартість за власний рахунок від усіх ризиків по даному виду страхування та виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування. Згідно п. 2.2. договору, за згодою сторін предмет застави оцінено в 73255 грн.. Пунктом 4.2. договору передбачено, що за невиконання чи неналежне виконання п.п. 3.3.1.-3.3.8. договору позичальник сплачує на користь банку штраф в розмірі 5% від заставної вартості предмета іпотеки. Позивач зазначав, що позичальником був наданий банку договір добровільного страхування предмету застави від 29 квітня 2008 року зі строком дії до 28 квітня 2009 року, проте станом на поточну дату інших договорів, які б свідчили про страхування предмету застави позичальником надані не були, а тому з відповідача підлягає стягненню штраф у розмірі 3662,75грн. У звязку з цим ПАТ АБ «Укргазбанк» просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в сумі 16469,07 доларів США, пеню в розмірі 246211,48 грн. та штраф за невиконання умов договору застави в розмірі 3662,75 грн..

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 13 серпня 2015 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 16469,07 доларів США та 5000 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту та пені за несвоєчасну сплату процентів, стягнуто з ОСОБА_2 штраф за невиконання умов договору застави в розмірі 3662,75грн., в іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк» просить рішення суду в частині стягнення з відповідача пені за несвоєчасне погашення кредиту та пені за несвоєчасну сплату процентів скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов в цій частині задовольнити повністю, посилаючись на незаконність і необґрунтованість рішення суду, неправильне застосування норм матеріального і процесуального права. Вважає, що підстав у суду для зменшення розміру пені не було на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, оскільки розмір пені, яку банк просив стягнути з відповідача, не є більшим від розміру заборгованості за кредитним договором.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги в частині вимог про стягнення пені, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що відповідач належним чином не виконував зобовязань за кредитним договором та зобовязань зі страхування предмета застави, а тому дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором та штрафу за порушення зобовязання, яке стосується страхування предмета застави, однак, пославшись на відсутність доказів щодо розміру завданих збитків відповідачем у звязку з невиконанням зобовязань за кредитним договором, суд першої інстанції з урахуванням вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України дійшов висновку про зменшення розміру пені до 5000,00 грн..

Висновки суду в частині стягнення пені не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що 29 квітня 2008 року між ВАТ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 12 324 доларів США на строк з 29 квітня 2008 року по 26 квітня 2013 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,4% річних (а.с. 31-33).

Пунктом 1.4 договору передбачено, що кредитні кошти були надані для придбання автомобіля марки Peugeot, модель Boxer, 2004 року випуску.

Пунктом 3.3.3. Договору визначено, що повернення кредиту здійснюється щомісячно з першого по десяте число кожного місяця починаючи з червня 2008 року, в розмірі не менше 1/60 від суми отриманого кредиту, що становить 206 доларів США.

З метою виконання зобовязання за кредитним договором, між позивачем та відповідачем був укладений договір застави, відповідно до якого предметом застави є автомобіль марки Peugeot, модель Boxer, 2004 року випуску, що належить позичальнику (а.с. 13-17).

Відповідно до п.2.2. предмет застави оцінено сторонами в 73255 грн..

Відповідно до п. 3.3.4. договору застави, на період дії дійсного договору заставодавець зобовязаний застрахувати заставлене майно на його повну вартість за власний рахунок від всіх ризиків по даному виду страхування та виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування.

Пунктом 4.2. договору застави передбачено, що за невиконання чи неналежне виконання п.п. 3.3.1.-3.3.8. договору позичальник сплачує на користь банку штраф в розмірі 5% від заставної вартості предмета іпотеки.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань за кредитним договором станом на 13 листопада 2014 року утворилася заборгованість, в розмірі 16469,07 доларів США, яка складається із простроченої заборгованості по кредиту 10191,69 доларів США; поточної заборгованості із процентів 64,64 доларів США; простроченої заборгованості по процентах 6228,74 доларів США; пені за несвоєчасне погашення кредиту173803,60грн. та пені за несвоєчасну сплату процентів 72 404,88грн., відповідно до розрахунку заборгованості.

Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 551 ЦК України та умов договору (п. 5.3) пеня за порушення строків повернення кредиту визначена в розмірі 0,1 % від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу.

Пунктом 5.8 Кредитного договору визначено, що за порушення строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Позичальник зобовязаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,1% від суми невиконаного зобовязання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. (а.с.10).

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610 ЦК України, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки, а до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (ст. 258 цього Кодексу).

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Пунктом 5.8 Кредитного договору визначено, що строк позовної давності за цим договором встановлюється Сторонами в три роки, в тому числі вимоги по поверненню: процентів за користування кредитом та суми заборгованості по кредиту з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту, штрафу та всіх видатків понесених Банком.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм можна зробити висновок про те, що якщо сторони кредитного договору досягли згоди про збільшення позовної давності за всіма вимогами і така домовленість за змістом і формою відповідає вимогам ч. 1 ст. 259 ЦК України, у звязку з чим розрахунок розміру пені слід провести за кожною вимогою в межах збільшеної позовної давності, установленої сторонами в договорі.

Тобто при вирішенні даного спору суд першої інстанції мав виходити з того, що п. 5.8 кредитного договору строк позовної давності визначений сторонами в три роки, в тому числі на вимоги з повернення: пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку в частині вимог про стягнення пені застосувавши положення ч. 3 ст. 551 ЦК України зменшуючи розмір пені до 5000,00 грн., оскільки розмір заборгованості по кредиту та відсоткам становить 16469,07 доларів США, а розмір пені не перевищує розмір збитків.

Встановлено, що позивач направив позовну заяві по почті 29.12.2016 року, що підтверджується описом вкладення (а.с.46).

В суді апеляційної інстанції представник банку надав розрахунок пені за несвоєчасну сплату кредиту в межах трирічного строку позовної давності за період з 29.12.2011 р. по 13.11.2014р. розмір якої становить 166669, 70 грн..

В суді апеляційної інстанції представник банку надав розрахунок пені за несвоєчасну сплату процентів в межах трирічного строку позовної давності за період з 29.12.2011 р. по 13.11.2014р. розмір якої становить 69691,22 грн..

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача пеня за несвоєчасне погашення кредиту в межах трирічного строку позовної давності в розмірі 166669,70 грн. та заборгованість по пені за несвоєчасну оплату процентів в розмірі 69691,22 грн. відповідно до наданого розрахунку (а.с. 242-243).

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту і пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом та судових витрат ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права і, підлягає скасуванню в цій частині з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог відповідно до ст. 309 ЦПК України.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати в розмірі 9269,86 грн., які складаються з судового збору за подання позовної заяви в розмірі 3654,00 грн., судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1231,06 грн. та судового збору за подання позивачем касаційної скарги в розмірі 4384,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» задовольнити частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 серпня 2015 року в частині стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту і пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом та судових витрат скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідн. НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» () пеню за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 166669,70 грн. та пеню за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом в розмірі 69691,22 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 (ідн. НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» () 9269,86 грн. судових витрат.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: