Справа № 487/9014/15-ц
Провадження № 2/487/496/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1, при секретарі Оцабера М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради, третьої особи - Третя Миколаївська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

07.12.2015 року ОСОБА_2 звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до Миколаївської міської ради, третьої особи - Третя Миколаївська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В позові позивачка вказала, що однокімнатна квартира № 38, загальною площею 22 кв. м., житловою 11,2 кв. м, яка розташована за адресою: вул. Фрунзе, 83, у м. Миколаєві належить на праві приватної власності ОСОБА_3.

ОСОБА_3 померла 05.10.2010 року, після її смерті відкрилась спадщина у вигляді зазначеної квартири та у встановлений законом строк позивачка звернулась до Третьої миколаївської нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини.

Проте, Постановою державного нотаріуса від 06.10.2015 року у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_2 було відмовлено, оскільки державна реєстрація права власності на зазначену квартиру проведена не була.

В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Як встановлено судом, ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_3, яка померла 05.10.2010 року (Свідоцтво про смерть від 05.10.2010 р., актових запис № 52).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді однокімнатної квартири № 38, загальною площею 22 кв. м., житловою 11,2 кв. м, яка розташована за адресою: вул. Фрунзе, 83, у м. Миколаєві.

Зазначену квартиру мати приватизувала згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», про що 01.08.2001 року ТОВ «Житло» на підставі розпорядження Управління майна комунальної власності Миколаївської міської ради від 01.08.2010 року № 2302-р- було видане Свідоцтво про право власності на житло, запис у реєстровій книзі № 876/ж.

У Свідоцтві зазначено, що квартира належить ОСОБА_3 на праві приватної власності.

Після смерті ОСОБА_3, у встановлений законом строк позивачка звернулась до Третьої миколаївської нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини та державним нотаріусом була зареєстрована Спадкова справа № 49490029. Оскільки позивачка є спадкоємцем першої черги і має право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3. Інших спадкоємців крім позивачки немає, оскільки її батько, ОСОБА_4, згідно свідоцтва про смерть актовий запис №4593 від 16.12.2011 року помер 15.12.2011 року.

06.10.2015 року позивачка звернулася до Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області для оформлення спадкових прав та отримання Свідоцтва про право на спадщину на майно за законом.

Проте, Постановою державного нотаріуса від 06.10.2015 року у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_2 було відмовлено, оскільки державна реєстрація права власності на зазначену квартиру, відповідно до вимог ст. 182 Цивільного кодексу України, проведена не була.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом.

У відповідності до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1261-1264 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до вимог ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Частиною 7 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що органи приватизації, що здійснюють приватизацію державного житлового фонду, мають право на діяльність по оформленню та реєстрації документів про право власності на квартиру (будинок).

Згідно з ч,4 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Згідно з роз'ясненнями п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

З урахуванням викладеного, суд приходить до пероконання, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради, третьої особи - Третя Миколаївська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру № 38, загальною площею 22 кв. м., житловою 11,2 кв. м, яка розташована за адресою: вул. Фрунзе, 83, у м. Миколаєві.

Рішення набирає законної сили через 10 днів після його проголошення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк і порядок, встановлений ст.ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя: Д.Г. Нікітін