УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2016 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

судді Андреєва В. В.,

за участю секретаря Петрової С. О.

представника заявника ОСОБА_1,

представника ДВС ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Торецька Донецької області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби, -

ВСТАНОВИВ:

08 квітня 2016 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій ставить питання про визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області з примусового виконання рішення Дзержинського міського суду Донецької області по цивільній справі №2/225/15/2014, виданого Дзержинським міським судом Донецької області 27.11.2014 року про стягнення з Державного підприємства «Дзержинськвугілля» на користь ОСОБА_3 73380,35 грн. заборгованості по зарплаті, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження №7131024, зобов'язати державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дзержинського міського управління юстиції Донецької області накласти арешт на кошти боржника, які перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах в межах суми, достатньої для виконання рішення Дзержинського міського суду Донецької області по цивільній справі №2/225/15/2014 виданого Дзержинським міським судом Донецької області 27.11.2014 року про стягнення з Державного підприємства «Дзержинськвугілля» на користь ОСОБА_3 73380,35 грн. заборгованості по зарплаті, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження №7131024.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що з 05 грудня 2014 року на виконанні у відділі Державної виконавчої служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області знаходиться виконавчий лист по цивільній справі № 2/225/15/2014, виданий Дзержинським міським судом Донецької області 27.11.2014 року про стягнення з Державного підприємства «Дзержинськвугілля» на користь ОСОБА_3 73380,35 грн. заборгованості по зарплаті, який того ж дня був прийнятий до виконання і державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП 45745104, про що свідчить відповідна постанова. 15 березня 2016 року стягувач звернувся до відділу ДВС Дзержинського МУЮ з проханням повідомити про хід примусового виконання зазначеного вище рішення Дзержинського міського суду Донецької області і отримавши 29 березня 2016 року відповідь дізнався, що всі виконавчі провадження, по яких боржником виступає Державне підприємство «Дзержинськвугілля» були об'єднані у зведене виконавче провадження (ВП №7131024), а його вимоги за правилами встановленими нормами ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження» відносяться до третьої черги вимог стягувачів. Будь-які грошові кошти за вказаним виконавчим провадженням на користь ОСОБА_3 не перераховувались, а рішення суду перебуває на стадії примусового виконання, але які виконавчі дії направлені на його виконання проведені державним виконавцем не зазначається, з чого можна зробити висновок, що ніяких виконавчих дій не проводилось взагалі.

У звязку з цим просив визнати бездіяльними дії відділу ДВС Дзержинського МУЮ та вчинити певні дії з накладення арешту.

Представник заявника ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та наполягав на їх задоволенні. Зазначив, що рішення суду повинно виконуватися відповідно до законодавства.

Представник-начальник відділу державної виконавчої служби Дзержинського міського управління юстиції ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, надав суду заперечення проти задоволення скарги.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Ст.385 ЦПК України передбачає, що скаргу може бути подано до суду у 10-денний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Порядок і умови виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що виконавчий лист №2/225/15/2014, виданий 27.11.2014 року Дзержинським міським судом Донецької області про стягнення з боржника Державного підприємства «Дзержинськвугілля»знаходиться на виконанні в відділі Державної виконавчої служби Дзержинського міського управління юстиції Донецької області.

На підставі даного виконавчого документа 05.12.2014 року державним виконавцем відділу ДВС винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №45745104. Відповідно до пояснень представника заявника, які не спростовані в судовому засіданні, встановлено, що станом на 04.05.2016 року грошові кошти за цим виконавчим листом на користь ОСОБА_3 не сплачені. Отже, вищезазначений виконавчий документ у порушення шестимісячного строку, встановленого Законом України «Про виконавче провадження», продовжує перебувати в провадженні відділу ДВС і залишається невиконаним.

У звязку з цим, суд зазначає наступне.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства - обов'язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід'ємною частиною правосуддя. Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 124 Конституції України, ст. 14 ЦПК України, ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Чинним законодавством України у разі невиконання судових рішень, які набрали законної сили, передбачена процедура їх примусового виконання.

Так, статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України (ст. 2 цього Закону).

Відповідно до п.2 ст.1, ст.11 Закону України "Про державну виконавчу службу" завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом. Державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом і цим законом.

Як передбачено ч.2 ст.30 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Статтею 57 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

До кола цих заходів відповідно до статті 52 вказаного Закону віднесено звернення стягнення на грошові кошти та майно боржника. Частинами 2, 3, 4 цієї статті передбачено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються. На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Згідно ст.59 Закону України «Про банки та банківську діяльність» арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки і вклади державний виконавець отримує в податкових органах, інших органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Державний виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що знаходяться на його рахунках, а також на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

У відповідності до Закону України «Про виконавчу службу» виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів ( посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та у межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

На підставі наявних у справі доказів з урахуванням доводів представника заявника судом встановлено, що із-за недостатності коштів для задоволення всіх вимог за виконавчими документами, де боржником є Державне підприємство «Дзержинськвугілля», виконавчий документ на користь ОСОБА_3 на даний час залишається невиконаним та підлягає примусовому виконанню.

Суд не погоджується із запереченнями представника-начальник відділу державної виконавчої служби Дзержинського міського управління юстиції ОСОБА_2

Проаналізувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що з метою повного і фактичного виконання виконавчого документа на користь ОСОБА_3, яке перебуває в зведеному виконавчому проваджені, де боржником є Державне підприємство «Дзержинськвугілля», державний виконавець під час виконання своїх повноважень, повинен вжити усі примусові заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», в тому числі накласти арешт на кошти боржника, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення , дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах №6 за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК. Відповідно до вимог ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

За таких обставин, скарга ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби підлягає задоволенню.

Ураховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 386-388 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби, задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області з примусового виконання рішення Дзержинського міського суду Донецької області по цивільній справі № 2/225/15/2014, виданого Дзержинським міським судом Донецької області 27.11.2014 року про стягнення з Державного підприємства «Дзержинськвугілля» на користь ОСОБА_3 73380 (сімдесят три тисячі триста вісімдесят) 35 коп. заборгованості по зарплаті, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження №7131024.

Зобов'язати державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дзержинського міського управління юстиції Донецької області накласти арешт на кошти боржника, які перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах в межах суми, достатньої для виконання рішення Дзержинського міського суду Донецької області по цивільній справі № 2/225/15/2014, виданого Дзержинським міським судом Донецької області 27.11.2014 року про стягнення з Державного підприємства «Дзержинськвугілля» на користь ОСОБА_3 73380 (сімдесят три тисячі триста вісімдесят) 35 коп. заборгованості по зарплаті, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження №7131024.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: