"26" травня 2016 р. Справа № 363/731/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Войнаренко Л.Ф.

секретаря Клименко В.В..

розглянувши в судовому засіданні в м.Вишгороді заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у справі №2-992/12 у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2016 року заявники звернулись до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову у справі №2-992/12 у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 24 вересня 2004 року (т.1 а.с.11) в порядку забезпечення позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , третя особа Вишгородська державна нотаріальна контора про визнання договору купівлі-продажу недійсним заборонено провадити дії по відчудженню квартири АДРЕСА_2.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 29 листопада 2012 року (т.2 а.с.116-118) визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло, видане 4 липня 2002 року Вишгородською міською радою ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_4, в задоволенні позовних вимог про виселення ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_8 з квартири відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 26 лютого 2013 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 29 листопада 2012 року в частині відмови в задоволенні вимог про виселення скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким виселено ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_2 без надання іншого жилого приміщення.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 листопада 2013 року (т.2 а.с.249-250) рішення апеляційного суду Київської області від 26 лютого 2013 року залишено без змін.

В відповідності до ч.1 п.8 ст..214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання , чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ч.6 ст.155 ЦПК України якщо в задоволенні позову відмовлено, провадження в справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили.

Дослідивши судові рішення, судом встановлено, що питання стосовно скасування заходів забезпечення позову під час ухвалення рішення не вирішувалось.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 не була стороною в справі, стосовно ОСОБА_1 прийнято рішення, яке набрало законної сили, про її виселення зі спірної квартири. Таким чином заявниками не доведено , що прийнятою ухвалою про забезпечення позову порушено їх права.

За таких обставин, суд вважає, що заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у справі №2-992/12 у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.155 ч.6, 214 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Суддя