1Справа № 335/9114/16-ц 2/335/1947/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом і просить скасувати арешт накладений постановою 2/2 з будинку 46 по вул.. Немировича-Данченко у м.Запоріжжі, який був накладений постановою державного виконавця ВДВС Орджонікідзевського РУЮ

Вимоги до форми і змісту позовної заяви у цивільних справах наведені в ст.119 Цивільного процесуального кодексу України.

Позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України.

Так, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.119, 120 ЦПК України позовна заява подається в письмовій формі та має відповідати вимогам, викладеним у ч.2 даної статті.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Права, свободи та інтереси фізичних осіб захищаються у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до положень ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» і роз»ясень, викладених у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року № 4 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» ( з наступними змінами) особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом предявлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

Таким чином, арешт майна, який не повязаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України.

Виходячи з цього, в позові не зазначено:

-чи існує у позивача спір з будь-ким ким з приводу даного майна;

-чи оскаржувалися позивачем дії чи бездіяльність державного виконавця в звязку з невиконанням виконавчою службою постанови про зняття арешту з майна, накладеного постановою державного виконавця, в порядку гл. 7 ЦПК України.

Отже, зазначивши вищенаведене, позивачу слід визначитися в якому порядку слід вирішувати спір: в порядку позовного провадження чи за правилами розділу VII ЦПК України.

У п. 24 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» розяснено, що у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця , повязані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням ст. ст. 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження»

Відповідно до Аналізу практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України Верховного Суду України, застосовуючи передбачений п. 1 ст. 2, ст. 16 ЦК спосіб захисту цивільного права чи інтересу у справах за позовом про зняття арешту з майна деякі суди не враховують положень ст. 60 Закону України від 21 квітня 1999 року N 606-XIV "Про виконавче провадження" і роз'яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року № 4 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" (зі змінами), що ці вимоги мають ґрунтуватися на праві власності або володіння, і тому задовольняють їх без визнання права власності на спірне майно або за позовами не власників або володільців (кредиторів, що не є заставодержателями, в інших зобов'язаннях).

У таких випадках повинні застосовуватись інші відповідні способи судового захисту (наприклад, оскарження постанови державного виконавця про арешт майна згідно зі ст. 383 ЦПК, припинення дії, яка порушує право, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК).

Позивачем предявлено позов до Орджонікідзевського ВДВС однак, в позовній заяві не визначено якими саме діями чи бездіяльністю саме цієї юридичної особи порушуються чи не визнаються права позивача. Будь-яких вимог саме до ВДВС не заявлено.

Звертаю увагу позивача, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. У тих випадках, коли опис проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач притягується відповідна державна податкова інспекція.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» № 6 від 27.08.1976 року.

Для усунення недоліків позивачу необхідно уточнити позовні вимоги, вказати підстави звернення з позовом до відповідача, викласти обставини, якими вони обґрунтовуються, зазначити докази, якими підтверджуються такі обставини .

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦПК України до позовної заяви позивач має додати її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та 3-х осіб.

Вказані недоліки позовної заяви не дають можливості відкрити провадження у справі, а тому відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, передбачених ст.119 ЦПК України, підлягає залишенню без руху, з наданням строку для усунення недоліків .

Керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про зняття арешту з майна, залишити без руху, надавши йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п»яти днів з дня отримання ухвали.

Недоліки позовної заяви, викладені в даній ухвалі, мають бути усунуті шляхом подання належно оформленої позовної заяви.

Розяснити що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява буде визнана неподаною та повернута відповідно до вимог ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.В. Апаллонова