Справа № 299/1263/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

08 листопада 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Панька В.Ф.

суддів Бондаренка Ю.О., Куцина М.М.

при секретарі Шукаль О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Виноградівського районного суду від 22 серпня 2016 року по справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» /надалі- Банк/ звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 01.12.2008 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник свої зобов'язання перед Банком не виконав і станом на 30.04.2016 року його заборгованість становить 11708,50 гривень, яка складається з наступного: 143,96 грн. - заборгованості за кредитом, 7408,90 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 3360,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 545,64 грн. - штраф (процентна складова). У зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість та судові витрати.

Рішенням Виноградівського районного суду від 22 серпня 2016 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Банк не погодився з цим рішенням, порушив питання про його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріально та процесуального права.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймали участь у судовому засіданні та дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги апелянта зводяться до твердження того, що: суд першої інстанції не належним чином дослідив матеріали справи, а саме: розрахунок заборгованості, що в свою чергу призвело до невірного встановлення обставин справи та ухвалення незаконного рішення; із розрахунку заборгованості та Виписки про рух коштів вбачається, що відповідач протягом 2009-2013 року здійснював часткове погашення кредиту, в межах строку позовної давності; останній платіж за рахунком відповідач здійснив 17.10.2013 року у розмірі 120 грн., що в свою чергу є наступним перериванням перебігу строку позовної давності і який закінчується 17.10.2016 року, з позовом позивач звернувся 20.05.2016 року, тобто у межах строку позовної давності із врахуванням її переривання.

Однак, зазначені доводи не можуть бути прийняті до уваги на підставі наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 01.12.2008 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном, що відповідає строку дії картки.

Згідно пункту 9.12 умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонговується на такий самий термін.

Крім того, відповідно до пункту 6.4 умов і правил надання банківських послуг уразі незгоди зі змінами правил чи тарифів обовязок клієнта предявити банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити заборгованість, яка утворилась перед банком, у тому числі й заборгованість, яка утворилась упродовж 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Твердження апелянта про те, що договір укладений сторонами діє до повного виконання зобов'язань суперечить правовій позиції Верховного Суду України викладеній у постанові від 19 березня 2014 року №6-14цс14. Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Посилання апелянта на те, що відповідач здійснював часткове погашення кредиту, в межах строку позовної давності, то слід зазначити наступне.

Згідно правової позиції Верховного суду України у справі за № 6-1457цс16 від 9 листопада 2016 відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, в силу частини третьої статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

При цьому якщо виконання зобовязання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

З врахуванням наведеного, апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідно до приписів ст. 308 ЦПК України, підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.307, 308, 314 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Виноградівського районного суду від 22 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді :