УХВАЛА

іменем україни

18 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

ЧерненкоВ.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Київської області від 9 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 21 квітня 2008 року між нею та акціонерним комерційним банком «Аркада» (далі - АКБ «Аркада») було укладено договір про участь у Фонді фінансування будівництва на будівництво двокімнатної квартири. У лютому 2010 року вона отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 62,4 кв. м, жилою площею 35,4 кв. м., яка складається з двох ізольованих житлових кімнат площею 20,9 кв. м та 14,5 кв. м. Згідно з рішенням Обухівського районного суду Київської області від 19 серпня 2010 року за ОСОБА_4 визнано право власності на 1/2 частину указаної квартири і вона належить їй та відповідачу на праві спільної часткової власності. Відповідач займає кімнату площею 14,5 кв. м, а вона разом із дочкою, ОСОБА_5, займає кімнату площею 20,9 кв. м.

У лютому 2012 року вони з відповідачем домовились про необхідність проведення ремонту в квартирі, а кімнату площею 14,5 кв. м домовилися облаштувати для дочки. Оскільки відповідач у період проведення ремонтних робіт не мав грошових коштів на ремонт квартири, вони домовились, що ремонт квартири буде зроблено за рахунок її коштів, а відповідач повинен до кінця 2014 року відшкодувати вартість 1/2 частини витрачених нею коштів на ремонт спільної квартири. Вартість послуг з ремонту квартири разом з будівельними матеріалами нею оцінено у 189 180 грн. Відповідач повернув частину коштів у розмірі 4 тис. грн., а решту коштів повернути відмовляється.

З урахуванням зазначеного позивачка просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь 90 590 грн.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 27 травня

2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 9 грудня 2015 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3

20 279 грн 50 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачка не надала суду належних доказів на підтвердження того, що проведення робіт в квартирі було узгоджено з відповідачем, як зі співвласником квартири.

Скасовуючи рішення районного суду та задовольняючи частково позов, апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_4 визнав усну домовленість між ним та позивачкою щодо виконання останньою ремонтних робіт за власні кошти у квартирі, яка належить їм на праві спільної сумісної власності, та відшкодування ним частки коштів за проведений ремонт. При цьому вважав, що фактом укладення усної домовленості є те, що відповідач сплатив позивачці 4 тис. грн в якості часткового відшкодування витрачених нею коштів на ремонт квартири, а також надання відповідачем будівельникам 100 м власного електропроводу та 120 грн авансу за роботу. Також суд зазначав, що укладення усної домовленості про спільний ремонт квартири та відшкодування витрат доведено показаннями свідків.

Проте повністю погодитись із таким висновком апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_1, кожному із них належить по 1/2 її частині.

Отже, квартира належить сторонам у справі на праві спільної часткової власності, у зв'язку з чим застосування судом апеляційної інстанції норм

ЦК України, які регулюють спільну сумісну власність, є неправильним.

У спільній квартирі зареєстровані та постійно проживають ОСОБА_3 з дочкою та ОСОБА_4 Договір між співвласниками указаної квартири про порядок володіння та користування спільним майном не укладався.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згідно із ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 202 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Згідно з ч. 1 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однієї із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Обґрунтовуючи заперечення проти позову, відповідач посилався на те, що він не заперечує того факту, що позивачкою за власні кошти було проведено ремонтні роботи в квартирі, але жодної попередньої домовленості про те, що він відшкодує їй половину вартості цих робіт між ним та позивачкою ні в усній, ні у письмовій формі не було. При цьому посилався на те, що показання свідків не можуть прийматися до уваги в частині доказування предмету позову з яким звернулась позивачка.

Апеляційний суд не дав належної правової оцінки цим доводам, як і не звернув уваги на положення ч. 1 ст. 218 ЦК України, яка вказує на те, що свідки не можуть підтверджувати вчинення правочину й рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

У порушення вимог ст. ст. 212-214, 303, 316 ЦПК Україниапеляційний суд зазначене не врахував, належним чином не перевірив доводів сторін, зокрема доводів відповідача про відсутність будь-яких попередніх домовленостей з відповідачкою, не визначився з характером спірних правовідносин, не встановивив фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не навів мотивів відхилення зазначених доводів.

При цьому, апеляційний суд взагалі не встановив, які між сторонами виникли договірні відносини та яка його форма, а, стягуючи з відповідача суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, не врахував вимоги ч. 1 ст. 206 ЦК України та п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України про те, що такий договір має бути укладеним у письмовій формі.

Крім того, апеляційний суд виходив із того, що позивачка довела вартість проведених ремонтних робіт у сумі 20 759 грн 50 коп., які (всі) стягнув з відповідача, а не 1/2 її частину, пропорційну його частці у квартирі.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом не встановлені, рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Київської області від 9 грудня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

С.Ф.Хопта

В.А.Черненко

С.П.Штелик