Справа №: 343/1974/16-ц
Провадження №: 2/0343/884/16
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить постановити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, 13 жовтня 2001 р. н. та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі передбаченому ст. 183 Сімейного Кодексу України, 1/2 заробітної плати, починаючи стягнення аліментів від дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з відповідача на її користь всі судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що 12.10.2001 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб, який зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис № 5.

Від спільного проживання у них народилось двоє дітей, які є неповнолітніми: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочка ОСОБА_4, 12.10. ІНФОРМАЦІЯ_4, які проживають з нею і знаходяться на її утриманні.

Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Спільне життя з відповідачем не склалося через те, що у них різні погляди на сімейне життя та сімейні обовязки, між ними постійно виникають сварки та скандали. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги, не бере участі у вихованні дітей, зловживає спиртними напоями, застосовує до неї фізичну силу, обзиває, ображає її та дітей.

Шлюбні відносини між ними фактично припинилися, вона вимушена проживати у своїх батьків, хоча у них є спільно побудований будинок.

Нею подано до суду позовну заяву про розірвання шлюбу.

ОСОБА_2, як батько дітей, зобовязаний утримувати їх до досягнення ними повноліття.

Відповідач ухиляється від свого обовязку з утримання дітей до досягнення останніми повноліття, не бере участі у їх вихованні, не надає їй коштів на утримання дітей, що ставить їх у скрутне матеріальне становище.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зіславшись на викладені в позовній заяві обставини. Просила позов задоволити. Додатково пояснила, що вона працює фасувальником в ФОП Матіїв і отримує заробітну плату в розмірі приблизно 2600-3000 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні не визнав, пояснив, що він працює електрозварювальником в НГВУ "Долинанафтогаз" і отримує заробітну плату в розмірі біля 4000 гривень. Він надавав, надає і буде надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дочок.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази надані сторонами, вважає, що позов належить до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Про те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і від спільного проживання у них народилися : 13.10.2001 року дочка ОСОБА_5 та 12.10.2006р. дочка ОСОБА_6 свідчать матеріали справи копія свідоцтва про одруження від 12.05.2001р. (а.с.2), копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 І-НМ №137105 від 05.11.2001 року (а.с.6), копія свідоцтва про народження ОСОБА_4 серія І-НМ №053570 від 02.11.2006 року (а.с.7).

Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки утримання неповнолітніх дітей є обовязком батьків, а відповідач ОСОБА_2, добровільно не надає в достатній мірі матеріальну допомогу, хоча може її надавати, позов ОСОБА_1, про стягнення аліментів підлягає до часткового задоволення.

Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище ОСОБА_1, матеріальне становище відповідача, те що він працевлаштований, має постійний дохід, відсутність у нього інших утриманців, яких він зобовязаний утримувати у відповідності до вимог Закону, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору.

З врахування того, що на утриманні позивачки знаходиться двоє дітей , то суд вважає достатнім та обґрунтованим визначення розміру аліментів в 1/3 частці від усіх доходів відповідача, а тому позов підлягає до часткового задоволення.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст. ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 88, 208 , 209, 215, 218, 367 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на утримання неповнолітніх дітей : ОСОБА_3, 13.10.2001р.н., та ОСОБА_4, 12.10.2006р.н. в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів розпочати з 21 жовтня 2016 року і проводити до досягнення дітьми повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обовязковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551,20 гривню судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 300,00 грн. витрат за надання правової допомоги згідно квитанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: