Єдиний унікальний номер 227/4536/15-ц Номер провадження 22-ц/775/1157/2016
Головуючий у 1 інстанції
Доповідач: Груіцька Л.О.,
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2016 року

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Груіцької Л.О.,

суддів: Осипчук О.В.,Соломахи Л.І.,

секретар: Чуряєв В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства ПАТ КБ «ПриватБанк» на заочне рішення Добропільського міськрайоного суду Донецької області від 15 березня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду із зазначеним вище позовом.

Заочним рішенням Добропільського міськрайоного суду Донецької області від 15 березня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

З вказаним рішенням не погодився позивач та подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» порушує питання про скасування ухваленого рішення, мотивуючи свої доводи порушенням судом норм матеріального та процесуального права, а саме посилаючись на те, що суд невірно послався на пропущення строку позовної давності та невірно вказав на те, що рішеннями судів вже стягнуто заборгованість з відповідача,оскільки борг не повернуто, рішення судів не виконані, тому позивач має право на стягнення заборгованості з відповідача. Банк має право нараховувати до моменту повного погашення кредиту та виконання всіх передбачених договором грошових зобов'язань пеню, штрафи та проценти.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року N 12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку", перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції повинен з'ясувати: чи враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти), якими мотивовано рішення, належними й допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримано та чи правильно застосовано норми матеріального й процесуального права, досліджувати докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суд першої інстанції було зумовлено поважними причинами. Таким чином, зазначеними положеннями цивільного процесуального законодавства на апеляційний суд покладено обов'язок перевіряти законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, встановлені судом фактичні обставини і усувати недоліки, допущені судом першої інстанції.

Сторони у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши доповідь судді доповідача, вивчивши матеріли справи і перевіривши законність і обгрунтованність рішення суду першої інстанції в зазначеній частині в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга публічного акціонерного товариства ПАТ КБ «ПриватБанк» на заочне рішення Добропільського міськрайоного суду Донецької області від 15 березня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом, підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із недоведеності позовних вимог.

Проте погодитися з зазначеними висновками суду першої інстанції щодо позовних вимог із стягнення заборгованості по процентам, комісії пені та тіла кредиту за період з 27.03.14 року по 14.07.15 року неможливе, оскільки такі висновки суду не ґрунтуються на матеріалах справи та прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач вийшов до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за кредитом за період з 11.07.06 року по 14.07.15 року.

Рішенням Харцизького міського суду Донецької області від 05 червня 2014 року з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 було стягнуто заборгованість за кредитним договором № ООМ7СК40000159 від 11.07.2006 року в розмірі 52 242,29( в тому числі -12 335,97 доларів США - заборгованість за кредитом; 2245,47 доларів США - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 13 451,73 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 24617,79 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором) доларів США, що за офіційним курсом гривні щодо іноземних валют, встановлених Національним банком України станом на 05 червня 2014 року складає 614 382 гривні 91 копійку (а.с. 108-109).

На час звернення до суду з позовом та на час прийняття судом рішення вже існувало рішення суду, яке набрало законної сили/ про що не заперечував представник позивача у суді першої інстанції/ з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав про стягнення заборгованості за кредитом за період з 11.07.06 року по 26.03.14 року.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Ухвалене у справі судове рішення у частині відмови у стягненні заборгованості за період з 11.07.06 року по 26.03.14 року не відповідає вимогам ЦПК України, оскільки існує рішенням Харцизького міського суду Донецької області від 05 червня 2014 року відповідно до якого з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 було стягнуто заборгованість за кредитним договором № ООМ7СК40000159 від 11.07.2006 року за період з 11.07.06 року по 26.03.14 року.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав, або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини. Закриття провадження у справі у цьому випадку можливе лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто співпадають сторони, предмет і підстави позовів.

Підстави для закриття провадження у справі є вичерпними та визначені ст. 205 ЦПК.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Виходячи з наведеного вище, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції не було законних підстав для відмови у позові позивачу про стягнення заборгованості за кредитом з відповідача за період з 11.07.06 року по 26.03.14 року й судове провадження за позовом публічного акціонерного товариства ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом, за період з 11.07.06 року по 26.03.14 року підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 205 ч.1, 303, 307, 310 , ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково.

Закрити провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ООМ7СК40000159 від 11.07.2006 року за період з 11.07.06 року по 26.03.14 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: