Справа №359/4681/16-ц
Провадження №4-с/359/74/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю заявника ОСОБА_1,

за участю представника заявника ОСОБА_2,

за участю субєкта оскарження ОСОБА_3,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провад-ження,

встановив:

В червні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною скаргою та обґрунто-вує її тим, що у ВДВС Бориспільського МРУЮ перебувало виконавче провадження №45655896 з виконання виконавчого листа №2/359/2221/2014, №359/8140/14-ц, виданого 27 листопада 2014 року Бориспільським міськрайонним судом, про зобовязання ОСОБА_4 відновити межу, яка поділяє земельні ділянки по вул. Чубинського №44 та №46 в м. Борисполі, у відповідності з даними земельно-кадастрової документації. 4 березня 2015 року боржник помер. Тому 26 червня 2015 року державний виконавець ВДВС Бориспільського МРУЮ ОСОБА_3 виніс постанову про закриття виконавчого провадження №45655896. Однак зобовязання відновити межу може бути виконане спадкоємцем, який прийме спад-щину та набуде право власності на спадкову земельну ділянку. Ця обставина свідчить про те, що це зобовязання не є нерозривно повязаним з особою ОСОБА_4, його виконання допускає правонаступництво. Підстави для закриття виконавчого провадження відсутні. Тому ОСОБА_1 просить суд визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ ОСОБА_3 від 26 червня 2015 року про закін-чення виконавчого провадження №45655896.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримують скаргу та просять суд задовольнити її.

Державний виконавець Бориспільського МРВ ДВС ГТУЮ у Київській області Туро-вець Д.П. заперечує проти задоволення скарги. В обґрунтування своїх заперечень він посила-ється на те, що зобовязання відновити межу нерозривно повязано з особою боржника, ви-конання цього зобовязання не допускає правонаступництва. Тому державний виконавець Бориспільського МРВ ДВС ГТУЮ у Київській області Туровець Д.П. просить суд відмовити у задоволенні скарги.

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові докази, суд дійшов до таких висновків.

Встановлено, що 27 листопада 2014 року Бориспільський міськрайонний суд видав виконавчий лист №2/359/2221/2014, №359/8140/14-ц про зобовязання ОСОБА_4 від-новити межу, яка поділяє земельні ділянки по вул. Чубинського №44 та №46 в м. Борисполі, у відповідності з даними земельно-кадастрової документації (а.с.53-54).

3 грудня 2014 року головний державний виконавець ВДВС Бориспільського МРУЮ ОСОБА_5 винесла постанову про відкриття виконавчого провадження №45655896 з виконання цього виконавчого документа (а.с.55).

4 березня 2015 року померла ОСОБА_4 Ця обставина підтверджується копією сві-доцтва про смерть серії 1-ОК №332796 від 5 березня 2015 року (а.с.56).

26 червня 2015 року державний виконавець ВДВС Бориспільського МРУЮ ОСОБА_3 виніс постанову про закінчення виконавчого провадження №45655896 (а.с.57).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», який був чинним на той час, виконавче провадження підлягало закінченню у разі смерті або оголо-шення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягу-вача, ліквідації юридичної особи сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обовязків чи вимог у виконавчому провадженні не допускало правонаступництва.

Згідно з ч.1 ст.608 ЦК України зобовязання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно повязаним з його особою і у звязку з цим не може бути виконане іншою особою.

Встановлено, що зобовязання відновити межу, яка поділяє земельні ділянки по вул. Чубинського №44 та №46 в м. Борисполі, може бути виконане спадкоємцем ОСОБА_4, який прийме спадщину та набуде право власності на її земельну ділянку. Ця обставина свід-чить про те, що вказане зобовязання не є нерозривно повязаним з особою боржника, його виконання допускає правонаступництво. Тому підстави для застосування п.3 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» та закриття виконавчого провадження були відсутні.

Крім того, державний виконавець ВДВС Бориспільського МРУЮ ОСОБА_3 не ви-требував у Бориспільської міської державної нотаріальної контори інформацію про те, чи заводилась спадкова справа після смерті ОСОБА_4; хто з її спадкоємців прийняв спад-щину. Ця обставина свідчить про те, що він дійшов передчасного висновку про необхідність закриття виконавчого провадження.

З огляду на це суд вважає, що постанову державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ ОСОБА_3 від 26 червня 2015 року належить визнати незаконною та скасувати.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Як розяснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і осново-положних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обовязкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії). Необґрунтована затримка у виконанні обовязко-вого для виконання судового рішення становить порушення Конвенції (рішення у справі «Бурдов проти Росії»).

Встановлено, що рішення Бориспільського міськрайонного суду (а.с.3) було ухвалено ще 28 жовтня 2014 року. Його виконання тривало майже 2 роки. Закриття виконавчого про-вадження призведе до невиконання остаточного та обовязкового рішення суду на шкоду ОСОБА_6 Необхідність у повторному предявленні нею аналогічного позову до спадко-ємця ОСОБА_4 красномовно свідчитиме про порушення ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Суд вважає, що запобігання такого порушення є додатковою, але не менш важливою підставою для задоволення скарги.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.208, ч.4, ч.5 ст.209, ст.210 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 від 26 червня 2015 року про закінчення виконавчого провадження №45655896.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом по-дачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_7