15.11.2016 227/4318/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі :

судді - Корнєєвої В.В.

при секретарі - Заварзіній Я.С.

за участю - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Добропільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Добропільське об'єднане управління Пенсійного фонду України про встановлення факту смерті,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся із заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_10 в м. Донецьк від хронічної серцево-судинної недостатності померла його мати ОСОБА_2. Заявник зазначає, що у зв'язку з проведенням антитерористичної операції Донецької області мати вимушена була виїхати з місця свого мешкання - м. Шахтарська Донецької області і стала проживати за адресою: АДРЕСА_1. У зв'язку з тим, що мати хворіла, їй довелося повернутися для лікування у м. Донецьк, де ІНФОРМАЦІЯ_10 померла. Для отримання свідоцтва про смерть матері заявник звернувся за місцем реєстрації до Добропільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, але отримав відмову у зв'язку з тим, що пред'явлені документи видані на території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті заявнику необхідно для державної реєстрації смерті матері та отримання відповідного свідоцтва про смерть, що дасть можливість оформити в подальшому спадщину. Заявник просить встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_10 в м. Донецьк Донецької області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки с. Прудки Комаричського району Брянської області Російської Федерації, громадянки України, проживаючої на час смерті в м. Донецьк, Україна.

Заявник в судовому засіданні підтримав свою заяву та просив її задовольнити, додавши, що мати ОСОБА_2 було поховано 28.10.2016 року на кладовищі с.Контарне Шахтарського району Донецької області.

Представник заінтересованої особи Добропільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Представник заінтересованої особи Добропільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через електронну пошту суду надав заяву про розгляд справи без їх участі.

Суд, вивчивши зміст заяви та дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до п. 8 ч.1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Суд встановив, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого Контарським бюроЗАЦС Шахтарського району Сталінської області 08 квітня 1958 року (а.с. 10).

Відповідно до дублікату довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 20.01.2015 року , виданого 15.11.2016 року, заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 22). Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 27.01.2015 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Як вбачається з медичного свідоцтва про смерть № 1284 від 27.10.2016р. виданого КЗ «ЦПМСД № 12 м. Донецька» ОСОБА_2 померла в м. Донецьк Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с. 12). Відповідно до довідки про причину смерті ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_10 з причини: хронічна серцево-судинна недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз (а.с. 12).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого Пролетарським відділом ЗАЦС м. Донецька ДРПМЮ ДНР ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_10 в Пролетарському районі м. Донецька, про що складено відповідний актовий запис № 1031 від ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с. 13, 21).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду показала, що проживає в м.Донецьку, де в зв"язку із хворобою останнім часом знаходилася мати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_10 мати ОСОБА_2 померла в неї на руках, поховано мати ОСОБА_2 на кладовищі с.Контарне Шахтарського району Донецької області 28.10.2016 року.

Відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII( з наступними змінами та доповненнями) будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/ або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Втім, згідно консультативному висновку «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» від 21 червня 1971 року Міжнародного суду ООН документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Суд приймає до уваги і практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» має застосовуватися при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду справ проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), проти Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі "Cyprus v. Turkey", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, закладами охорони здоров'я), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку, зокрема, під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України.

Суд вважає за необхідне прийняти до уваги зазначені медичне свідоцтво про смерть, свідоцтво про смерть та довідку про причину смерті оскільки інформація, яка міститься в них підтверджується іншими доказами по справі.

Судом встановлено, що заявник раніше звертався до Добропільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, який своїм листом № 909/15.32-24 від 14.11.2016р. відмовив йому у державній реєстрації смерті ОСОБА_2 оскільки заявником для підтвердження факту смерті ОСОБА_2 пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р. за № 1150/13024 (а.с. 16).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа, встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року, з із змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. З матеріалів справи вбачається, що заявник є сином померлої ОСОБА_2

Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року" Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть.

На підставі викладеного, з урахування того, що заінтересовані особи Добропільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Добропільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області не заперечують проти задоволення заяви ОСОБА_1, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті його матері ОСОБА_2, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість заявнику отримати свідоцтво про смерть.

Керуючись ст. ст.234, 251-256,257-1, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Добропільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Добропільське об'єднане управління Пенсійного фонду України про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити юридичний факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки с. Прудки Комаричського району Брянської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3, яка була зареєстрована як переміщена особа з тимчасово окупованої території в АДРЕСА_1, та яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 в м. Донецьк, Донецької області, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію судового рішення видати особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення рішення.

Суддя В.В. Корнєєва