У х в а л а

іменем україни

27 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Закропивного О.В., Хопти С.Ф., Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Юридичні партнери» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків та стягнення неустойки, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Юридичні партнери» про розірвання договору за касаційними скаргами товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Юридичні партнери», ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року,

,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Юридичні партнери» (далі - ТОВ «Юридична компанія «Юридичні партнери») звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 16 жовтня 2014 року між ним та ОСОБА_1 було укладено договір про надання юридичних послуг, предметом якого було надання юридично-консультаційних послуг щодо призначення ОСОБА_1 пенсії державного службовця управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва, яка попередньо сплатила 5 тис. грн. Вказувало, що ним було здійснено всі необхідні дії щодо призначення пенсії відповідачці, зокрема, здійснення оформлення та направлення необхідних листів, скарг, клопотань до Головного управління Пенсійного фонду України м. Києві. З 16 січня 2015 року ОСОБА_1 призначено пенсію згідно Закону України «Про державну службу», а, відтак, вважає, що взяті на себе зобов'язання за договором ним виконано у повному обсязі. Разом із тим, листом від 30 грудня 2014 року ОСОБА_1 повідомила про припинення правовідносин за договором, у зв'язку із неякісним виконанням товариством умов договору. Вважало, що відповідач односторонньо розірвав договір, чим порушив чинне законодавство.

З огляду на викладене, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 5 тис. грн на відшкодування збитків за порушення договірних зобов'язань, суму штрафу у розмірі 50 тис. грн, пені у розмірі 17 850 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 650 грн 33 коп.

У квітні 2015 році ОСОБА_1 пред'явила зустрічний позов до ТОВ «Юридична компанія «Юридичні партнери» про розірвання договору про надання юридичних послуг від 16 жовтня 2014 року, а також про стягнення 6 232 грн завданих збитків та 6 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Вимоги мотивувала тим, що після укладення з ТОВ «Юридична компанія «Юридичні партнери» договору про надання юридичних послуг та проведення нею попередньої оплати у розмірі 5 тис. грнвідповідач належним чином не виконував умови договору, а саме їй не було надано вичерпної консультації з питань, що мали відношення до предмету договору, у зв'язку з неякісними послугами товариства Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві 28 листопада 2014 року їй було відмовлено у призначенні пенсії державного службовця. Вважала, що має право на розірвання договору через істотне порушення умов договору, про що 30 грудня 2014 року повідомила ТОВ «Юридична компанія «Юридичні партнери» листом, на який отримала відмову.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року, у задоволенні позову ТОВ «Юридична компанія «Юридичні партнери» та зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Юридична компанія «Юридичні партнери», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати в частині відмови у задоволенні позову товариства, ухвалити в цій частині нове рішення, яким його позов задовольнити, в іншій частині судові рішення залишити без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, ухвалити в цій частині нове рішення, яким її позов задовольнити, в іншій частині судові рішення залишити без змін.

Касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом матеріального чи порушення норм процесуального права.

Апеляційний суд, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовів, виходив із того, що позивачем не надано акту здачі-прийняття послуги, як доказ того, що послуги отримані якісно та з досягненням правового результату за укладеним договором.

Проте повністю погодитись з таким висновком апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що 16 жовтня 2014 року між ТОВ «Юридична компанія «Юридичні партнери», як виконавцем, та ОСОБА_1, як замовником, був укладений договір про надання юридичних послуг, предметом якого є надання юридично-консультаційних послуг щодо призначення ОСОБА_1 пенсії державного службовця управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва. ОСОБА_1 попередньо сплатила 5 тис. грн.

Послуги, згідно п. 1 цього договору, здійснюються шляхом представництва інтересів в управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва, Головному управлінні управління Пенсійного фонду України в м. Києві, а у випадках необхідності - складання адміністративного позову, апеляційної та (або) касаційної скарги, інших процесуальних документів, представництва інтересів в суді (п. 2 договору).

Пунктом 3.2 договору визначено, що виконання виконавцем своїх зобов'язань по цьому договору підтверджується фактичним виконанням обов'язків по цьому договору.

Згідно 5.1.1 договору замовник сплачує на користь виконавця попередню оплату у розмірі 5 тис. грн.

Частиною 9 договору передбачено, що в разі вчинення дій, що свідчать про односторонню відмову замовника від договору (зокрема - не сплата представницьких дій згідно п. 5.1.1, неповідомлення про день та час судових засідань, залучення до участі у справі інших представників без згоди виконавця) - сплатити штраф в п'ятикратному розмірі від суми цього договору.

Згідно чеку № 5851 від 16 жовтня 2014 року ОСОБА_1 сплачено попередню оплату за договором (а.с. 92).

На виконання умов договору ТОВ «Юридична компанія «Юридичні партнери» зверталося до пенсійних органів з метою призначення ОСОБА_1 пенсії державного службовця, що підтверджується заявами від 17 жовтня та 20 жовтня 2014 року, надісланих на адресу управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва, скаргою від 3 листопада 2014 року та клопотанням від 8 грудня 2014 року, адресованих Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві (а.с. 8-9, 19, 21-23).

Пенсійним фонд України повідомив представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - про можливість призначення пенсії державного службовця у разі надання договору про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування та довідки про сплату страхових внесків.

Також ОСОБА_1, за порадою ТОВ «Юридична компанія «Юридичні партнери», уклала договір про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування з Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління Міністерства доходів у м. Києві для набуття необхідного страхового стажу для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (а.с. 18).

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 905 ЦК України).

ОСОБА_1 листом-повідомленням № 1 від 30 грудня 2014 року (а.с. 28-29) запропонувала ТОВ «Юридична компанія «Юридичні партнери» припинити зобов'язання сторін за договором від 16 жовтня 2014 року в повному обсязі без висування один до одного будь-яких претензій, в том числі і матеріального характеру, у зв'язку з наданням неякісних послуг. Також просила в подальшому не представляти її інтереси в будь-яких органах, скасувавши при цьому всі довіреності, видані нею на ім'я представників товариства. Крім того, запропонувала ТОВ «Юридична компанія «Юридичні партнери» повідомити її в 20-ти денний строк про наслідки цього листа.

Згідно зі ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

У зв'язку із наведеним, ОСОБА_1 не довела, а суд не встановив, у зв'язку з чим вона припинила виконання зобов'язання в односторонньому порядку та чи не призвело це до неможливості ТОВ «Юридична компанія «Юридичні партнери» закінчити виконання умов договору, що передбачено ч. 2 ст. 903 ЦК України.

При цьому, посилаючись на відсутність акту приймання робіт, апеляційний суд, у порушення вимог ст. ст. 214, 315 ЦПК України, не зазначив, якими умовами договору це передбачено.

Відповідно до ч. 1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом (ст. 907 ЦК України).

Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Статтею 654 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, укладаючи з ТОВ «Юридична компанія «Юридичні партнери» договір про надання юридичних послуг, мала отримати правовий результат, на який розраховувала при його укладенні.

Апеляційний суд, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, в порушення вимог ст. ст. 212-214, ч. 1 ст. 303 ЦПК України, не перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

При цьому апеляційний суд належним чином не дослідив та не оцінив доводи ОСОБА_1 про причини попередньої відмови органів Пенсійного фонду України у призначенні ОСОБА_1 пенсії державного службовця та не оцінив дії ТОВ «Юридична компанія «Юридичні партнери» на виконання умов договору. З урахуванням наведеного, суду слід оцінити, чи є це істотним припиненням умов договору.

Таким чином судом апеляційної інстанції, у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин справи, були допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування постановленої ухвали у справі апеляційним судом та передачі справи на новий розгляд до апеляційного суду.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Юридичні партнери», ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник

Судді: О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик