Справа № 364/92/16-ц
Провадження № 2/364/74/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2016 року, Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ткаченко О. В.,

за участю секретаря Бондаренко Л. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в смт. Володарка, справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2,

про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 27 січня 2016 року звернувся до суду з названим позовом, в якому вказав, що 25 липня 2015 року помер його батько, ОСОБА_3. За життя ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів все своє майно ОСОБА_1. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 4,130 га, що розташована на території Тадіївської сільської ради, Володарського району Київської області, яка належала померлому ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 047655.

На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки державний акт на спадкову земельну ділянку втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушений звернутися до суду.

Позивач просить суд визнати за ним право власності на зазначену спадкову земельну ділянку, після смерті ОСОБА_3, який помер 25 липня 2015 року.

Представник позивача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд розглядати справу без його участі.

Відповідач подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просила суд розглядати справу без її участі.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

По справі встановлено, що 25 липня 2015 року помер ОСОБА_3, що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 340018 (а.с.11). 01 серпня 2005 року ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів все своє майно ОСОБА_1 (а.с.10). Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 4,130 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тадіївської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлому ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 047655 (а.с.12).

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є спадкоємцем за заповітом (а.с.10). Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є дружиною померлого ОСОБА_3, що стверджено свідоцтвом про одруження серії VІ-УР № 035316 (а.с.9).

Приватний нотаріус ОСОБА_4 надала до суду спадкову справу після смерті ОСОБА_3, який помер 25 липня 2015 року, з матеріалів якої вбачається, що свідоцтво про право на спадщину на спадкову земельну ділянку не видавалось.

Позивач фактично прийняв спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном.

Оформити спадщину у нотаріуса позивач не зміг у звязку з тим, що державний акт на спадкову земельну ділянку втрачено (а.с.15), що стверджено відмовою приватного нотаріуса ОСОБА_4, у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку (а.с.14). Дані обставини перешкоджають позивачу отримати свідоцтво про право власності на спадщину, тому позивач змушений звернутись до суду.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Керуючись ч. 5 ст. 3 Закону України „ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року № 20/5), п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1235,1268, ЦК України , ст.ст. 3, 5, 8, 13, 57, 79, 130, 174, 208, 209, 212 215 ЦПК України , суд , -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3, який помер 25 липня 2015 року, на земельну ділянку площею 4,130 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тадіївської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлому ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 047655.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Ткаченко