Комінтернівський районний суд м.Харкова
У Х В А Л А

11 лютого 2016 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді - Онупко М.Ю.,

за участю секретаря - Нагорної М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за завою ОСОБА_1, заінтересована особа Харківська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт того, що ОСОБА_1 проживала однією сімєю більше пяти років з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування заяви заявник зазначила, що взимку 1980 року вона познайомилась з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та з 1981 року вони почали проживати у належній заявнику квартирі однією сімєю за адресою: АДРЕСА_1. На той час вона та ОСОБА_2 у шлюбі не перебували. У вказаній кватирі вони мешкали разом до моменту смерті ОСОБА_2 28.04.2015 року. Весь час сумісного проживання вони працювали, отримували заробітну платню та вели спільне господарство.

Під час сумісного проживання заявника та ОСОБА_2, останній 16.04.1999 року приватизував на своє імя квартиру АДРЕСА_2. Після смерті ОСОБА_2 заявник звернулась до Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їй було розяснено, що вона як спадкоємець четвертої черги повинна звернутися до суду для встановлення факту проживання однією сімєю більше пяти років. У звязку з чим була вимушена звернутися до суду.

В судовому засіданні заявник та її представник ОСОБА_3 заяву про встановлення факту проживала однією сімєю більше пяти років, підтримали, посилаючись на обставини, викладені у заяві.

Представник заінтересованої особи Харківської міської ради ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що так як встановлення факту родинних відносин між заявником та ОСОБА_2 необхідне їй для подальшого оформлення права на спадщину, то це значною мірою впливає на права та обовязки Харківської міської ради по визнанню спадщини відумерлою. Просив відмовити позивачу у задоволенні заяви та посилався на наявність спору про право у даній справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_2, померлим 28.04.2015 року було приватизовано 16.04.1999 року квартиру АДРЕСА_2. Після смерті ОСОБА_2, в продовж шести місяців, заявник звернулась до Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину.

Постановою державного нотаріуса Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 від 05.01.2016 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 65).

З інформації наданої на запит суду Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою вбачається, що після ОСОБА_2, який мешкав за адресою: АДРЕСА_3, була заведена спадкова справа № 786/2015 на підставі заяви ОСОБА_1 від 31.08.2015 року. У поданій заяві вона повідомляє, що у померлого є спадкоємець другої черги брат ОСОБА_6. Інших заяв про прийняття або про відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 52-65).

В судовому засіданні заявник також пояснила, що у померлого ОСОБА_2 є рідний брат ОСОБА_6, який проживає у Російській Федерації.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця і той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до положень ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Статтею 256 ЦПК України визначено перелік справ, які розглядає суд, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, за її факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно зясувати мету встановлення, оскільки один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети ні.

Встановлення факту заявнику необхідно для оформлення в подальшому її спадкових прав після смерті ОСОБА_2

Встановлення юридичного факту в окремому провадженні не повинно повязуватися з подальшим вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу за певних умов, зокрема за відсутності спору про право.

Матеріалами справи підтверджується, що після смерті ОСОБА_2, померлого 28.04.2015 року було заведено спадкову справу, а також зясовано про наявність спадкоємця другої черги ОСОБА_6, у звязку з чим у даній справі вбачається спір про право.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі ч. 6 ст. 235 ЦПК України залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що заявлені ОСОБА_1 вимоги про встановлення факту проживання однією сімєю більше пяти років з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, оскільки зі спірних правовідносин вбачається спір про право.

На підставі викладеного, керуючись ст. 234, 235, 256 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Харківська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -ОСОБА_7