Справа № 344/947/16-ц
Провадження № 2/344/2546/16
У Х В А Л А

16 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Мелещенко Л.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

26 січня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів.

16 лютого 2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та все майно, що належить відповідачу.

Суддя, розглянувши матеріали заяви, виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ч. 3 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України).

Ч. 2 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Положеннями ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України передбачені види забезпечення позову та зазначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивачем не наведена наявність достатнього та необхідного обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Будь-яких доказів про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду по даній справі та настання для позивача незворотних негативних наслідків позивачем суду не надано.

Враховуючи викладене, суддя дійшла висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, тому у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 208-210, 292, 293 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

У Х В А Л И Л А :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів - відмовити.

Копію ухвали направити для відома позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В. Мелещенко