АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/1895/15-ц 22-ц/774/915/К/16
Справа № 177/1895/15-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/915/16 Приміч Г.І.
Категорія № 27 (ІV) Доповідач Грищенко Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Грищенко Н.М.,

суддів Бондар Я.М.,Братіщевої Л.А.,

із секретарем Чубіної А.В.

за участю: представника позивача Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк»- Земби Ольги Олегівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування та звернення стягнення на нерухоме майно, отримане в спадщину,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк» ( надалі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування та звернення стягнення на нерухоме майно, отримане в спадщину.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22.01.2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є позивач ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_7 укладено Кредитний договір № 08/03/3, згідно умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 200000,00 грн. на строк з 22.01.2008 року по 20.01.2023 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 15,9% річних у валюті кредиту.

В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між Банком та позичальником ОСОБА_7 укладений Договір іпотеки №08/03/3/1 від 22.01.2008 року, згідно якого в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором Банком прийнято в іпотеку домоволодіння, розташоване за адерсою: АДРЕСА_1, яке належало ОСОБА_7 на праві приватної власності.

Позичальник зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, тому за рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29.09.2010 року з ОСОБА_7 стягнута заборгованість за кредитним договором станом на 21.09.2010 року в сумі 254 203,72 грн.

У травні 2012 року банк дізнався з свідоцтва про смерть, наданого дружиною позичальника, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

ПАТ АБ «Укргазбанк»» 11.07.2012 року направив до Криворізької районної державної нотаріальної контори претензію від кредитора спадкодавця, згідно якої станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 року загальна сума заборгованості ОСОБА_7 перед банком становить 395 054,88 грн, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом - 186656,00 грн; прострочених нарахованих відсотків - 39904,33 грн.; відсотків, що будуть донараховані - 48836,01 грн.; пені, нарахованої на кредит і відсотки - 106 658,54 грн.; штрафу за порушення договору застави - 13000,00 грн.

З повідомлення Криворізької районної державної нотаріальної контори 24.01.2013 року, банк дізнався про прийняття спадщини після смерті позичальника дружиною ОСОБА_5 та матір'ю ОСОБА_6, яка була зареєстрована із спадкодавцем за однією адресою.

ПАТ АБ «Укргазбанк»» 23.12.2013 року на адресу спадкоємців ОСОБА_5 та ОСОБА_6 направив претензії щодо погашення заборгованості за кредитним договором, які залишилися не виконаними.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_7 ні за ким зареєстроване не було. На вказані об'єкти нерухомого майна накладений арешт згідно постанови про накладення арешту на майно боржника за виконавчим листом про стягнення заборгованості з ОСОБА_7 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк».

Посилаючись на те, що відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свідоцтва про право на спадщину не отримали та право власності на нерухоме майно не зареєстрували, що позбавляє ПАТ АБ «Укргазбанк» можливості задоволення своїх вимог за рахунок спадкового майна просив суд:

- визнати за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в порядку спадкування право спільної часткової власності на нерухоме майно: домоволодіння А-2 - житловий будинок, матеріали стін будівель та споруд - цегла, загальною площею 130,0 кв.м, житловою площею 51,9 кв.м., Б- вбиральня, матеріали стін будівель та споруд - цегла, №1-2 - огорожа, І - водоколонка, ІІ - замощення, ф-т - незавершена будівництвом літня кухня, готовністю 7,1 %, а саме фундамент, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 по 1/2 частині за кожною;

- визнати за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в порядку спадкування право спільної часткової власності на нерухоме майно: трикімнатну квартиру загальною площею 46,3 кв.м, житловою площею 33,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 по 1/2 частині за кожною;

- зобов'язати Криворізьке РУЮ в Дніпропетровській області зареєструвати за ОСОБА_5 та ОСОБА_8 право власності на вищевказане нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- в рахунок погашення заборгованості померлого ОСОБА_7 перед ПАТ АБ «Укргазбанк» за кредитним договором №08/03/3 від 22.01.2008 року в сумі 395 054,88 грн, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом - 186 656,00 грн; прострочених нарахованих відсотків - 39 904,33 грн.; відсотків, що будуть донараховані - 48 836,01 грн.; пені, нарахованої на кредит і відсотки - 106 658,54 грн.; штрафу за порушення договору застави - 13 000,00 грн.; звернути стягнення на нерухоме майно, що перейшло у власність ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 1/2 частині в порядку спадкування, а саме домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та трикімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, встановивши спосіб реалізації - шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на рівні не нижче за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки , проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;

- стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ПАТ АК «Укргазбанк» понесені у справі судові витрати пропорційно стягнутим сумам.

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2016 року провадження у справі за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» в частині позовних вимог до Криворізького районного управління юстиції в Дніпропетровської області про зобов'язання зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_5,ОСОБА_6 на домоволодіння та трикімнатну квартиру закрито.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2016 року відмовлено ПАТ АБ «Укргазбанк» в задоволені позову до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування та звернення стягнення на нерухоме майно, отримане в спадщину.

В апеляційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність рішення суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Судом не взято до уваги, що спадкоємці зобов'язані після прийняття спадщини отримати свідоцтво про право на спадщину, що відповідачами дотримано не було.

Судом безпідставно не враховано надіслання позивачем 23 грудня 2013 року претензію кредитора спадкодавця про погашення заборгованості, які повернулися у зв'язку із закінченням строку зберігання та звернення до нотаріуса із претензією кредитора. Судом не враховано , що позивачем проведена оцінка вартості спадкового майна.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку відповідачів в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Відповідачі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, за їх адресою проживання надсилалась судова повістка, яка за терміном зберігання повернулась на адресу суду, тому в порядку ч.5 ст.74 ЦПК вважається таким, що повідомлений належним чином.

Судом встановлено, що що 22.01.2008 року між ВАТ АТ «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», та ОСОБА_7 укладений Кредитний договір №08/03/03 (далі, - Кредитний договір), згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 200000 грн. на строк з 22 січня 2008 року по 20 січня 2023 року із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 15,9 % річних (а.с. 12-17).

Згідно п 1.4 Кредитного договору кредит надавався на придбання домоволодіння загальною площею 130,0 кв.м, житловою площею 51,9 кв.м., яке знаходиться в АДРЕСА_1.

В забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному договору, 22.01.2008 року між Банком та ОСОБА_7 укладений Іпотечний договір №08/3/3/1з, відповідно до якого ОСОБА_9 (іпотекодавець) передав в іпотеку ПАТ КБ «Укргазбанк» (іпотекодержателю) нерухоме майно: домоволодіння - А-2 - житловий будинок, матеріали стін будівель та споруд - цегла, загальною площею 130,0 кв.м, житловою площею 51,9 кв.м., Б- вбиральня, матеріали стін будівель та споруд - цегла, №1-2 - огорожа, І - водоколонка, ІІ - замощення, ф-т - незавершена будівництвом літня кухня, готовністю 7,1 %, а саме фундамент, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 18-24).

Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши обумовлену в договорі суму кредиту позичальникові, що підтверджується копією заяви на видачу готівки (а.с. 25).

В свою чергу позичальник ОСОБА_7 неналежно виконував свої зобов'язання за вказаним кредитним договором, у в зв'язку з чим Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29.09.2010 року з ОСОБА_7 на користь ПАТ «Укргазбанк» стягнута заборгованість за кредитним договором №08/03/3 від 22.01.2008 року станом на 21.09.2010 року в розмірі 254203 грн., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., в задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 26-28).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 11).

За життя ОСОБА_7 на праві приватної власності належало наступне нерухоме майно: домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, та трикімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2, що вбачається з інформаційних довідок з Реєстру прав власності на нерухоме майно та архівної довідки КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» № 2526 від 30.09.2015 року (а.с. 42-50, 75-77, 83-84, 87).

За даними Шостої Криворізької державної нотаріальної контори за №1131/02-14 від 23.09.2015 року після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, до Криворізької районної державної нотаріальної контори з претензією від кредитора 20.07.2012 року звернувся ПАТ «Укргазбанк», з заявою про прийняття спадщини 13.09.2012 року звернулася дружина померлого ОСОБА_5, крім них з заявою про прийняття або відмову від спадщини ніхто не звертався. Заповіти від імені ОСОБА_7 Криворізькою районною державною нотаріальною конторою не посвідчувалися, свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с. 79,80,81).

Згідно довідки Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 30.09.2015 року №1645/7/02-29, ОСОБА_7 проживав та був зареєстрований по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року за адресою: АДРЕСА_1 разом з ним за цією адресою проживали та були зареєстровані ОСОБА_5 - дружина, знята з реєстраційного обліку 24.08.2012 року, на даний час за цією адресою не проживає, та ОСОБА_6 - мати, зареєстрована за зазначеною адресою, але фактично не проживає (а.с. 86).

Отже, мати померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_9 - ОСОБА_6 на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не заявила про відмову від неї, що також вбачається з копії спадкової справи №291/2012 (а.с. 106-125).

Згідно наявного у справі розрахунку станом на дату смерті ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_1 року, розмір кредитної заборгованості складає 395 054,88 грн., що включає в себе: прострочену заборгованість за кредитом - 186656,00 грн., заборгованість по відсоткам - 39904,33 грн., відсотки, що будуть донараховані за період з 29.09.2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року - 48836,01 грн., пеню - 106658,54 грн., штраф за порушення умов іпотечного договору - 13000,00 грн. (а.с.108).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем невірно обрано спосіб захисту, оскільки отримання свідоцтва про право на спадщину є правом а не обов'язком та діючим законодавством не передбачено примусове визнання права власності.

Однак, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані ( пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6 ) як розподілити між сторонами судові витрати.

Проте суд першої інстанції не з'ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв'язку із чим рішення в даній справі неможна визнати законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно з ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Порядок прийняття спадщини, яка відкрилася після 1 січня 2004 року, визначений Главою 87 ЦК України.

Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обовязків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України "Здійснення права на спадкування") та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України "Оформлення права на спадщину).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина пята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим обєктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини першої, другої статті 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва,іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обовязки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Частиною третьою статті 23 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

Таким чином, за змістом статті 23 Закону України "Про іпотеку" ;у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Проте, якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, який є відмінним від боржника, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

Підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки передбачені у статтях 12, 33 Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до цих норм такими підставами є порушення іпотекодавцем умов іпотечного договору, невиконання або неналежне виконання боржником основного зобовязання.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоча отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обовязком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора.

Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року справа № 6-33 цс 15 і відповідно до ст.360-7 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов'язанням.

У п.32 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Як вбачається із копії спадкової справи, заведеної Шостою Криворізькою державною нотаріальною конторою за №1131/02-14 від 23.09.2015 року, після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, до Криворізької районної державної нотаріальної контори з претензією від кредитора 20.07.2012 року звернувся ПАТ «Укргазбанк», із заявою про прийняття спадщини 13.09.2012 року звернулася дружина померлого ОСОБА_5. Мати померлого - ОСОБА_6 на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини ( а.с.106-125)

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого ст. 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами ст. 625 ЦК України. (п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»)

Відповідно до роз'яснень викладених у п. 36 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, суди мають враховувати, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (стаття 23 Закону України "Про іпотеку").

Колегія суддів дійшла висновку, що ухвалюючи рішення про відмову ПАТ АБ «Укргазбанк» в задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на спадкове майно, суд першої інстанції не врахував у повному обсязі вимоги законодавства , тому відповідно до п.п.1.,3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» та зернення стягнення заборгованості за кредитним договором в межах успадкованого майна боржника.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Тому, відповідно до вимог ч.5 ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати 5971,56 грн. в рівних частках з кожного у розмірі 2985,78 грн. за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій(а.с. 1,163).

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, ч.1 ст.309, 313- 314, 316 ЦПК України, колегія судів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» задовольнити частково.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2016 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на нерухоме майно, отримане в спадщину скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на нерухоме майно, отримане в спадщину - задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року боржника ОСОБА_7 перед Публічним акціонерним товариством Акціонерний Банк «Укргазбанк» за кредитним договором №08/03/3 від 22.01.2008 року в сумі 395054,88 грн, яка виникла станом на дату смерті 21 травня 2012 року та складається з простроченої заборгованості за кредитом - 186656,00 грн; прострочених відсотків - 39904,33 грн.; відсотків по кредиту - 48 836,01 грн.; пені, нарахованої на кредит і відсотки - 106 658,54 грн.; штрафу за порушення договору застави 13000,00 грн., звернути стягнення на спадкове нерухоме майно, яке за життя на праві власності належало спадкодавцю ОСОБА_7, та успадкованого в рівних частках спадкоємцями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 без отримання свідоцтва про права власності на спадщину в межах вартості успадкованого майна, а саме: домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та трикімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Встановити спосіб реалізації спадкового майна: домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та трикімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на рівні не нижче за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» у рівних частинах судові витрати по справі у розмірі 2985,78 грн., з кожного.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Н.М. Грищенко

Судді: Я.М. Бондар

Л.А. Братіщева