АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Владичана А.І., Лисака І.Н.,

секретар: Скакун К.В.

за участю: заявника ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, державного виконавця Кривка В.В., представника ТОВ «Кредитні ініціативи» - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, на дії державних виконавців відділу державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції ОСОБА_4 та ОСОБА_5, за апеляційною скаргою відділу державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції на ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 25 грудня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаною скаргою, в якій просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця, яка полягає у ненаправленні йому рекомендованим листом з повідомленням про вручення у строк, встановлений законом, копій постанов про відкриття виконавчого провадження від 24 вересня 2015 року; визнати незаконними дії державного виконавця, які порушують ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» і полягають у незаконному арешті коштів, що містяться на рахунках, належних суб'єкту господарювання ОСОБА_1І,, скасувати постанову державного виконавця від 14 жовтня 2015 року про арешт коштів, які містяться на рахунку № 01, відкритому в публічному акціонерному товаристві «Енергобанк» (далі - ПАТ «Енергобанк»), що належить суб'єкту господарювання ОСОБА_1, скасувати постанову державного виконавця від 14 жовтня 2015 року про арешт коштів, які містяться на рахунках № 0, №0, відкритих в

________________________________________________________________________________________________________________________________

№22-ц/794/1340/16 Головуючий у 1 інстанції: Яківчик І.В.

Категорія: 81 Доповідач: Литвинюк І.М.

публічному акціонерному товаристві «Укргазбанк» (далі - ПАТ «Укргазбанк»), що належать суб'єкту господарювання ОСОБА_1, скасувати постанову державного виконавця від 14 жовтня 2015 року про арешт коштів, які містяться на рахунках №5197, №5197, відкритих в акціонерному товаристві «Сбербанк Росії» (далі - АТ «Сбербанк Росії»), що належать суб'єкту господарювання ОСОБА_1, визнати незаконними дії державного виконавця, які полягають у незаконному відкритті виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 1 287 663 грн. 36 коп. у рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором від 02 листопада 2007 року, скасувати постанови державного виконавця від 24 вересня 2015 року про відкриття проваджень за виконавчими листами від 10 березня 2015 року.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції знаходиться виконавчий лист від 10 березня 2015 року, виданий Строжинецьким районним судом Чернівецької області на виконання рішення цього ж суду від 25 липня 2014 року про стягнення з нього на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») заборгованості у розмірі 1 287 663 грн. 36 коп..

Зазначав, що копій постанов про відкриття виконавчого провадження від 24 вересня 2015 року з виконання вказаного судового рішення державний виконавець йому не надсилав. Виконавчий лист предявлений до виконання після спливу строку для його предявлення. Вчиняючи виконавчі дії в рамках вказаного виконавчого провадження та накладаючи арешт на рахунки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, державні виконавці діяли всупереч закону, оскільки згаданим вище рішенням заборгованість стягнута з ОСОБА_1 як фізичної особи, а не фізичної особи-підприємця.

Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 25 грудня 2015 року скаргу задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції ОСОБА_5, яка полягає у ненадісланні ОСОБА_1 копій постанов про відкриття виконавчого провадження від 24 вересня 2015 року (ВП № 48816008 та № 48815928) рекомендованим листом з повідомленням про вручення, у строк, встановлений частиною 5 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження».

Визнано незаконними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції ОСОБА_4, які порушують ст. 8 ЗУ «Про виконавче провадження» і полягають у незаконному арешті коштів, які знаходяться на рахунках належних суб'єкту господарювання ОСОБА_1.

Скасовано постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції ОСОБА_4 від 14 жовтня 2015 року (ВП № 48816008) про арешт коштів, які знаходяться на рахунку № 01, відкритому в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», що належить суб'єкту господарювання ОСОБА_1.

Скасовано постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції ОСОБА_4 від 14 жовтня 2015 року (ВП № 48816008) про арешт коштів, які знаходяться на рахунках № 0, № 0 відкритих в ПАТ «УКВГАЗБАНК», що належать суб'єкту господарювання ОСОБА_1

Скасовано постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції ОСОБА_4 від 14 жовтня 2015 року (ВП№ 48816008) про арешт коштів, які знаходяться на рахунках №5197, №5197 відкритих в АТ «Сбербанк Росії», що належать субєкту господарювання ОСОБА_1.

Визнано незаконними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції ОСОБА_5, які порушують ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» і полягають у незаконному відкритті виконавчих проваджень № 48816008 і № 48815928 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 1 287 663 гривень 36 копійок у рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором № 2794 від 02 листопада 2007 року, а також 3 654 гривень у рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору на підставі виконавчого листа № 723/910/14-ц від 10 березня 2015 року.

Скасовано постанову старшого державного виконавця відділу виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції ОСОБА_5 від 24 вересня 2015 року про відкриття провадження №48816008 з виконавчого листа № 723/910/14-ц від 10 березня 2015 року.

Скасовано постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції ОСОБА_5 від 24 вересня 2015 року про відкриття провадження № 48815928 з виконання виконавчого листа № 723/910/14-ц від 10 березня 2015 року.

В апеляційній скарзі відділ державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні скарги відмовити.

Посилається на те, що суд постановив ухвалу з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляції зазначає, що вирішуючи питання щодо правомірності відкриття виконавчого провадження, судом не враховано, що строк предявлення до виконання виконавчих документів переривався предявленням їх до виконання 04 серпня 2015 року. Копії постанов про відкриття виконавчого провадження не надіслані скаржнику рекомендованим листом у звязку з недостатнім фінансуванням та відсутністю у відділі на час відкриття виконавчого провадження конвертів та марок для відправлення даного виду кореспонденції. Щодо правомірності накладення арешту на кошти фізичної особи-підприємця, державний виконавець діяв відповідно до вимог чинного законодавства.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 124 Конституції України, ст. 14 ЦПК України та ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З матеріалів справи вбачається, що 24 вересня 2015 року постановою державного виконавця Пожоги Г.І. органу державної виконавчої служби Сторожинецького управління юстиції відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №723/910/14-ц від 10 березня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» коштів в сумі 1 287 663 грн. 36 коп.(а.с. 18).

24 вересня 2015 року постановою державного виконавця Пожоги Г.І. органу державної виконавчої служби Сторожинецького управління юстиції відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №723/910/14-ц від 10 березня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» коштів в сумі 3 654 гривень (а.с.18).

Статтею 383 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», який був чинним у відповідній редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі Закону), копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

В порушення вимог ст.ст. 25, 31 Закону державний виконавець Кривко В.В. не надіслав боржнику копії постанов про відкриття виконавчих проваджень в строк не пізніше наступного робочого дня рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення в цій частині вимог скарги та визнанні неправомірною бездіяльності старшого державного виконавця державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції ОСОБА_5, яка полягає у ненадісланні ОСОБА_1 копій постанов про відкриття виконавчого провадження від 24 вересня 2015 року (ВП № 48816008 та № 48815928) рекомендованим листом з повідомленням про вручення, у строк, встановлений ч. 5 ст. 25 Закону.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у ч. 1 цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби (ч. 1 ст. 25 Закону).

За змістом положень ст. 26 Закону державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, зокрема, пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим ст. 18 цього Закону, наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження (п. 8 ст. 26 Закону).

Як зазначено у виконавчому листі, виданому Сторожинецьким районним судом Чернівецької області 10 березня 2015 року, рішення суду набрало законної сили 05 серпня 2014 року. Строк предявлення виконавчого листа до виконання до 06 серпня 2015 року.

Постановляючи ухвалу про задоволення заявлених вимог, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчі листи про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 мали бути предявлені до виконання в період з 05 серпня 2014 року до 06 серпня 2015 року. З 04 серпня 2015 року по 06 серпня 2015 року строк предявлення виконавчих листів до виконання перервався на три дні та знову поновився з 07 серпня 2015 року. Повторно предявлені 22 вересня 2015 року виконавчі листи до відділу ДВС подані за межами строку предявлення виконавчих документів до виконання, оскільки такий строк закінчився 09 серпня 2015 року.

З таким висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 Закону строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання з відповідних підстав перебіг цього строку поновлюється, тобто починається саме новий строк пред'явлення до виконання (речення 2 ч. 2 ст. 23 Закону), тривалість якого встановлена законом на момент видачі виконавчого документу та не змінюється шляхом зарахування часу, що минув до переривання строку.

Тобто після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання у зв'язку з його пред'явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення (отримання стягувачем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження). Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Таким чином, постанова державного виконавця від 04 серпня 2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження у зв'язку з неналежним оформленням довіреності на представництво інтересів стягувача у виконавчому провадженні, не позбавляє стягувача права на повторне пред'явлення виконавчого документа до виконання в межах строку, встановленого ст. 22 Закону.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у справі, яка розглядається, строк пред'явлення виконавчого листа від 10 березня 2015 року, виданого Строжинецьким районним судом Чернівецької області на виконання рішення цього ж суду від 25 липня 2014 року, перервано у зв'язку з його пред'явленням до виконання 04 серпня 2015 року, новий строк пред'явлення до виконання слід відраховувати з наступного дня після його повернення стягувачу. Отримавши відмову, стягувачем ТОВ «Кредитні ініціативи» 22 вересня 2015 року повторно предявлено заяву про примусове виконання рішення суду, тобто з додержанням строку, встановленого ст. 22 Закону.

Слід зазначити, що з витребуваного та оглянутого в судовому засіданні апеляційної інстанції виконавчого провадження вбачається, що копії постанов про відмову у відкритті виконавчого провадження від 04 серпня 2015 року стягувачу не надсилалися, отже, що має суттєве значення, і відсутні дані про отримання ТОВ «Кредитні ініціативи» вказаних постанов.

На підставі наявних у справі доказів, відповідно до вимог ст. 25 Закону державний виконавець за заявою стягувача від 22 вересня 2015 року прийняв виконавчий лист, за яким не закінчився строк його пред'явлення до виконання, та у передбачений цією статтею строк виніс відповідні постанови, зміст яких ґрунтується на положеннях закону.

Щодо наслідків переривання строку, висновок суду першої інстанції про те, що строк предявлення виконавчих листів до виконання перервався та знову поновився з 07 серпня 2015 року, а строк перерви склав три дні, суперечить сутності поняття переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання та його правовому регулюванню, закріпленому у ст. 23 Закону. Як вже зазначалось, названа норма передбачає незарахування до нового строку пред'явлення виконавчого документа до виконання часу, що минув саме до переривання строку, тоді як суд першої інстанції помилково не зарахував до вказаного строку лише проміжок часу, що минув вже після переривання строку.

Отже, колегія суддів вважає, що передбачених ст. 26 Закону підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження у державного виконавця не було, при цьому безпідставними є твердження заявника про те, що на момент відкриття виконавчого провадження 24 вересня 2015 року закінчилися строки пред'явлення виконавчого документа до виконання.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги, з посиланням на п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 23 Закону, про те, що державний виконавець відкрив виконавче провадження на виконання виконавчих документів, строк пред'явлення до виконання яких закінчився, є обгрунтованими. Суд першої інстанцій належним чином не з'ясував обставин щодо строку пред'явлення до виконання виконавчих документів у даній справі з урахуванням визначених законом правових наслідків переривання строку давності пред'явлення його до виконання, а відтак задовольняючи скаргу ОСОБА_1 на дії ВДВС щодо відкриття виконавчого провадження з виконання рішення суду, дійшов помилкового висновку про пред'явлення його до виконання після встановленого строку.

Отже, оскаржувана ухвала в цій частині не відповідає нормам матеріального і процесуального права, тому підлягає скасуванню.

Колегія суддів також не погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення заявлених в скарзі вимог про визнання незаконними дій державного виконавця, які порушують ст. 8 Закону і полягають у незаконному арешті коштів, які містяться на рахунках, належних субєкту господарювання ОСОБА_1.

При цьому колегія виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції ОСОБА_4 від 14 жовтня 2015 року (ВП № 48816008) накладено арешт на кошти, які містяться на рахунку № 01, відкритому в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», що належить суб'єкту господарювання ОСОБА_1.(а.с.20).

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції ОСОБА_4 від 14 жовтня 2015 року (ВП № 48816008) накладено арешт на кошти, які містяться на рахунках № 0, № 0 відкритих в ПАТ «УКРГАЗБАНК», що належать суб'єкту господарювання ОСОБА_1 (а.с.19)

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції ОСОБА_4 від 14 жовтня 2015 року (ВП№ 48816008) накладено арешт на кошти, які містяться на рахунках №5197, №5197 відкритих в АТ «Сбербанк Росії», що належать субєкту господарювання ОСОБА_1 (а.с.19)

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону (чинній на час вчинення виконавчих дій), державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За правилами ст. 52 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються. На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт.

Згідно п.4.1.9 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року №512/5 (зі змінами та доповненнями) на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших фінансових установах, накладається арешт, про що виноситься постанова державного виконавця.

Правовий статус фізичної особи-підприємця передбачено главою 5 ЦК України. Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом (ч.2 ст.50 ЦК).

Підприємницька діяльність - це діяльність фізичної особи-підприємця під особисту майнову відповідальність та на власний ризик.

Відповідно до положень ст. 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Системний аналіз вище наведених норм права свідчить про наявність у фізичної особи-підприємця зобов'язань майнового характеру, які має сама фізична особа.

У відповідності до ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ч.1 ст. 34 ЦК України повну цивільну дієздатність має особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття).

Обмеження цивільної дієздатності фізичної особи встановлені ст. 34 ЦК України.

Цивільним кодексом не встановлено обмежень щодо того, що відповідальність фізичної особи за невиконання цивільних обов'язків обмежується майном, яке належить боржнику лише як фізичній особі. Правовий інститут відповідальності фізичної особи є ширшим від правового інституту відповідальності фізичної особи-підприємця, оскільки фізична особа-підприємець відповідає усім своїм майном лише за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, а фізична особа відповідає усім своїм майном не тільки за зобов'язаннями, пов'язаними із підприємницькою діяльністю, але й за усіма іншим зобов'язаннями.

З матеріалів справи вбачається, що постановами державного виконавця від 14 жовтня 2015 року накладено арешт на кошти, які містяться: на рахунку № 01, відкритому в ПАТ «Енергобанк», що належить суб'єкту господарювання ОСОБА_1; на рахунках № 0, № 0, відкритих в ПАТ «Укргазбанк», що належать суб'єкту господарювання ОСОБА_1; на рахунках № 5197, № 5197, відкритих в АТ «Сбербанк Росії», що належать суб'єкту господарювання ОСОБА_1

Отже, доходами боржника є кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках у кредитних установах, а тому накладення на них арешту відповідає вимогам статей 52 та 68 Закону, у зв'язку з чим дії державного виконавця щодо накладення арешту на рахунки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в установах банку є правомірними.

Відповідно до ст. 325 ЦК України закон визнає суб'єктами права власності фізичних та юридичних осіб.

Зміст цієї норми свідчить про те, що право приватної власності на майно, в тому числі грошові кошти, належить фізичній особі, а не фізичній особі-підприємцю. Право власності фізичної особи невіддільне від права власності фізичної особи-підприємця.

Такий же висновок випливає і зі змісту статті 52 ЦК України, за якою фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном, під яким мається на увазі його майно як фізичної особи, незалежно від його використання в господарської діяльності.

Отже, звернення стягнення боргу фізичної особи на кошти, які належать боржнику, в тому числі і як суб'єкту підприємницької діяльності, відповідає вимогам цивільного права та виконавчого провадження.

Помилковим також є висновок суду першої інстанції про те, що державний виконавець не мав права виносити постанови про накладення арешту на майно ОСОБА_1 14 жовтня 2015 року, оскільки вказаний день був святковим.

Судом першої інстанції не враховано, що 13 жовтня 2015 року державний виконавець, керуючись приписами ст. 32 Закону, виніс постанову про проведення виконавчих дій у святковий день у звязку з надмірним навантаженням на кожного виконавця та великою кількістю виконавчих проваджень, які перебувають на примусовому виконанні. Вказана постанова була погоджена з начальником відділу державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 25 грудня 2015 року в частині визнання незаконними дій державного виконавця Пожоги Г.І. при накладенні арешту на кошти ОСОБА_1, щодо скасування постанов державного виконавця Пожоги Г.І. від 14 жовтня 2015 року про арешт коштів, а також в частині визнання незаконними дій з відкриття виконавчого провадження та скасування постанов старшого державного виконавця Кривка В.В. від 24 вересня 2015 року у виконавчих провадженнях №48816008 та №48815928, слід скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні цих вимог.

Апеляційна скарга в частині оскарження ухвали суду про задоволення судом першої інстанції вимог ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Кривка В.В., яка полягає у ненадісланні йому копій постанов про відкриття виконавчого провадження від 24 вересня 2015 року (ВП № 48816008 та № 48815928) рекомендованим листом з повідомленням про вручення, у строк, встановлений ч. 5 ст. 25 Закону, підлягає відхиленню, а ухвала суду в цій частині залишенню без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції задовольнити частково.

Ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 25 грудня 2015 року в частині визнання незаконними дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції ОСОБА_4 при накладенні арешту на кошти ОСОБА_1, щодо скасування постанов державного виконавця Пожоги Георгія Ілліча від 14 жовтня 2015 року про арешт коштів, а також в частині визнання незаконними дій з відкриття виконавчого провадження та скасування постанов старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції ОСОБА_5 від 24 вересня 2015 року у виконавчих провадженнях №48816008 та №48815928, скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні цих вимог.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді