У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Черненко В.А., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 11 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Хустської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку та житловий будинок за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 20 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 12 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку та житловий будинок, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням виконкому Хустської міської ради Закарпатської області від 6 вересня 1980 року № 83 його рідному брату ОСОБА_4 було відведено земельну ділянку площею 425 кв. м та надано право на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1. Вказував, що він з братом домовились разом будувати двоповерховий спарений житловий будинок по 1/2 для кожної сім'ї окремо. У 1982 році він побудував приміщення для схову будівельних матеріалів. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер. Після його смерті він переобладнав побудоване приміщення на житловий будинок, яким він користується на даний час. Також він вступив в управління земельною ділянкою.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 11 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 8 червня 2014 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 жовтня 2014 року у відкритті касаційного провадження на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 11 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 8 червня 2014 року відмовлено на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 29 січня 2015 року відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 8 серпня 2014 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 29 січня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 8 серпня 2014 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 травня 2015 року заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 вересня 2014 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 жовтня 2014 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Хустської міської ради Закарпатської області про визнання права власності на земельну ділянку та житловий будинок визнано неподаною та повернуто скаржнику.

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 20 липня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 12 листопада 2015 року, у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 11 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Хустської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку та житловий будинок у зв'язку з нововиявленими обставинами відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвали судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, справу направити на новий розгляд.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 11 червня 2014 року, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що заява ОСОБА_5 від 21 серпня 2014 року, на яку посилається ОСОБА_4 як на нововиявлену обставину, не існувала на час розгляду справи.

Крім того, суд зазначив, що технічний паспорт на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1, акт погодження меж земельної ділянки з сусідніми землевласниками від 6 грудня 2013 року були долучені позивачем під час подачі позовної заяви та досліджені судом першої інстанції при розгляді справи.

Водночас відповідь Хустської міської ради Закарпатської області від 7 жовтня 2013 року було долучено лише після подачі позивачем апеляційної скарги.

Таким чином, вказані документи не можуть вважатись нововиявленими обставинами відповідно до ст. 361 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як роз'яснено у пп. 3, 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

У свою чергу, обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги.

Таким чином суди попередніх інстанцій, постановляючи ухвали, дійшли правильного висновку про відсутність підстав для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних ухвал судів першої та апеляційної інстанцій не дають підстав для висновку про те, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 20 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 12 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

В.І. Журавель

С.П. Штелик