У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 16 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу участі у вихованні дитини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про зміну способу участі у вихованні дитини.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що 1 червня 2012 року апеляційним судом Закарпатської області було визначено спосіб його участі у вихованні сина ОСОБА_4, шляхом побачення з сином кожної другої неділі місяця з 17 до 19 години за місцем проживання дитини в присутності його матері.

Зазначив, що станом на травень 2015 року відсутні будь-які підстави щодо обмеження його права батька щодо безперешкодного спілкування з сином.

Просив змінити спосіб участі у вихованні сина з «участі ОСОБА_2 у вихованні сина ОСОБА_4, шляхом побачення його з сином кожну другу неділю місяця з 17 до 19 години за місцем проживання сина в присутності матері дитини» на «вільний та безперешкодний доступ батька у спілкуванні із сином та його вихованні».

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 січня 2016 року позов задоволено.

Змінено спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з «участі ОСОБА_2 у вихованні сина ОСОБА_4 шляхом побачення з сином кожної другої неділі місяця з 17 до 19 години за місцем проживання сина в присутності матері дитини ОСОБА_3» на «вільний та безперешкодний доступ батька ОСОБА_2 у спілкуванні із сином та його вихованні».

Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 16 березня 2016 року, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволені позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог, апеляційний суд виходив із необґрунтованості позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно вимог ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Позивач заявив позов стосовно спілкування з дитиною та її виховання. Однак вимоги при спорі у вихованні дитини вирішується з врахуванням вимог ст.159 СК України, відповідно до ч.1 цієї статті, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод; частина ч.2 вказаної статті визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Таким чином, для застосування вимог статті 159 СК України позивач відповідно до ст. 10 ЦПК України має довести, що відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини.

Оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх вимог, суд апеляційної інстанції обґрунтованого скасував рішення суду першої інстанції та відмовив у задоволені позову.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги та змісту судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу участі у вихованні дитини, за касаційною скаргоюОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 16 березня 2016 року.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк