Справа № 522/6436/16-ц
Провадження № 2/522/4987/16
03 червня 2016 року м. Одеса
Приморський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Домусчі Л.В.
за секретаря - Шевчик В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -
13.04.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в якому вказала, що вона перебувала у зареєстрованих шлюбних відносинах із відповідачем та 02 жовтня 2012 року народила дитину ОСОБА_3. 11.11.2015 року шлюб між сторонами розірвано, при цьому, дитина, яка проживає разом із позивачкою, перебуває на її утриманні, є інвалідом дитинства та потребує додаткових витрат на лікування. Будь-якої матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач не надає, тим самим відповідач ставить у скрутне матеріальне становище позивача. На підставі викладеного, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Позивачка ОСОБА_1у судове засідання 03.06.2016 року не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надавав, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів.
Суд у зв'язку з неявкою відповідача, та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу при заочному розгляді у відсутності відповідача, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно зі статтею 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті.
Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії 1-ЖД № 170346, виданого 28.04.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 445. З свідоцтва вбачається, що дошлюбне прізвище позивачки- «Ревенко».
Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 329223, виданого 09 жовтня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 8894 (а.с.6).
11.11.2015 року Приморським районним судом м. Одеси було винесено рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно довідки з місця проживання про склад сімї та реєстрації (а. с. 7) проживає разом з позивачкою та відповідно перебуває на її утриманні. Згідно довідки №2, виданої 09.02.2016 року Дитячою міською поліклінікою №3 м. Одеси, спільна дитина сторін потребує домашнього режиму та індивідуального догляду матір'ю.
Обовязками батьків по вихованню та розвитку дитини, відповідно до ст.150 СК України, є обовязок піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.6 ст.6 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обовязки у сімейних відносинах, шлюбі та сімї.
Тобто обов'язок утримувати дитину є рівним для обох батьків.
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Доказів наявності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину суду не надано.
Отже, суд приходить до висновку, що звернення позивачки із позовною вимогою про стягнення аліментів на утримання дитину є підставним.
Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Пленум Верховного Суду України у постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших малолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідач є працездатною особою. Відомості про матеріальне становище відповідача, наявності у нього інших дітей, непрацездатних членів сім`ї у суду відсутні.
Відповідно до ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2016 рік", прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років з розрахунку на місяць з "01" січня 2016 року становить 1167 грн., тому, з урахуванням приписів ст.180 СК України, суд вважає, що обов`язок по утриманню дітей є рівним, як батька, так і матері.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, з послідуючою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, вказана сума буде відповідати вимогам виваженості і справедливості, тому позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Згідно з п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Крім того, приймаючи до уваги, що позивачка при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, ч. 4, ст. 169, 197, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 180 - 184 СК України суд-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН НОМЕР_1) аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) грн. щомісячно, з послідуючою індексацією відповідно до закону, починаючи з 13.04.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 02 жовтня 2030 року.
Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць, тобто в розмірі 3000 (трех тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Домусчі Л. В.

03.06.2016