У Х В А Л А

Іменем України

11 листопада 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої - Готра Т.Ю.

суддів Джуги С.Д., Кожух О.А.

при секретарі Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа реєстраційна служба Ужгородського міськрайонного управління юстиції, про визнання іпотечного договору припиненим, припинення обтяження,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 липня 2016 року, яким у задоволенні її позову до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа реєстраційна служба Ужгородського міськрайонного управління юстиції, про визнання іпотечного договору припиненим, припинення обтяження - відмовлено.

У апеляційній скарзі просить скасувати зазначене рішення, яке постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, і постановити нове рішення, яким її позов задовольнити.

У судове засідання сторони не зявилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому їх неявка згідно ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст.526 ЦПК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені законом або договором (ч.1 ст. 611 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.04.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0601/0408/71-032, згідно умов якого банком надано ОСОБА_1 грошові кошти у вигляді кредиту в розмірі 450000 дол. США, на строк до 25.04.2038 року включно.

Також 25.04.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 0601/0408/71-032Z-1, яким забезпечується належне виконання іпотекодавцем вимог іпотеко держателя, що випливають (та/або випливатимуть) з кредитного договору № 0601/0408/71-032 від 25.04.2008 року, укладеного між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а також всіх додаткових угод, що будуть укладені до нього, в тому числі щодо суми зобов»язань, строків їх виконання, розміру процентів та інших умов. (п.1 іпотечного договору.)

Як вбачається з долученого до матеріалів справи позивачем повідомлення про відступлення від 05.06.2012 року вих. № SDK//1, ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» повідомили ОСОБА_1 про відступлення ВАТ «Сведбанк» своїх прав вимоги за кредитними договорами ПАТ «Дельта Банк».

Посилання апелянтки на те, що 28 листопада 2012 року нею отримано довідку №05-1068805 за підписом начальника Департаменту клієнтської підтримки ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_2, зі змісту якої вбачається, що така видана ОСОБА_1 в тому, що кредитний договір № 0601/0408/71-032, укладений 25.04.2008 року між ОСОБА_1 та АТ «Сведбанк» (публічне), по якому право вимоги з 25.05.2012 року було відступлене АТ «Дельта Банк», надалі «Кредитор», припинив свою дію з 16.10.2012 року у звязку з повним виконанням позичальником зобовязань за вказаним кредитним договором перед кредитором. Кредитор не має фінансових та майнових претензій до позичальника по кредитному договору № 0601/0408/71-032 від 25.04.2008 року,- не може бути прийняте до уваги з огляду на наступне.

Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 4 липня 2016 року позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі майна у власність задоволено. В рахунок погашення заборгованості позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором №0601/0408/71-032 від 25.04.2008 року в розмірі 1017611,01 грн., з яких: 878080,14 грн. тіло кредиту; 113836,45 грн. заборгованість за відсотками; 25694,42 грн. пеня за порушення виконання зобовязань, звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки №0601/0408/71-032-Z-1 від 25.04.2008 року - двокімнатну квартиру загальною площею 45,2 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м., яка розташована за адресою: м.Ужгород, пр. Свободи (пр. 40 річчя Жовтня), 33/10, що на праві приватної власності належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстраційним №1091 та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 25.04.2008 року за №2866189, шляхом визнання права власності на нього за АТ «Дельта Банк» (). Визнано за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» () право власності на двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 (пр. 40 річчя Жовтня) у м.Ужгороді, загальною площею 45,2 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 3654,0 грн.

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Даним рішенням встановлено факт наявності заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Дельта Банком», і зазначені обставини не підлягають доказуванню згідно ч.3 ст.61 ЦПК України.

Крім цього, згідно наданим Банком розрахунком заборгованості за договором кредиту №0601/0408/71-032 від 25.04.2008 року загальна сума заборгованості станом на 23.05.2016 рік становить 1 444 300,07 гривень (а.с. 100-101).

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

З врахуванням наведеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 відповідно до приписів ст. 308 ЦПК України, підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.307, 308, 314 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча:

Судді :