АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Винту Ю.М., Одинака О.О.

секретаря Чубрей І.І.

з участю ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 30 листопада 2015 року,

встановила:

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» у липні 2015 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Вказувало, що між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту №0 від 12 січня 2007 року, який забезпечений договором між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 поруки №86461 від 12 січня 2007 року.

Посилаючись на порушення зобов»язання, публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» просило стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_1

кредит в сумі 17150 доларів США 70 центів, проценти в сумі 6 центів, пеню за порушення терміну сплати кредиту в сумі 8184 грн. 32 коп., пеню за порушення терміну сплати процентів в сумі 5857 грн. 97 коп. солідарно.

№ 22ц-120 2016 рік Головуючий у І інстанції Кирилюк Л.К.

Категорія: 19/27 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 30 листопада 2015 року позов задоволено частково, постановлено стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» пеню в сумі 11679 грн. 95 коп., а в решті відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» в апеляційній скарзі просить рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 30 листопада 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів частково, суд першої інстанції керувався положеннями ч.1 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України та послався про відсутність у публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» права вимагати дострокового повернення кредиту, що залишився, та сплати процентів за договором між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 про надання споживчого кредиту №0 від 12 січня 2007 року.

На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив про не направлення позичальнику та поручителю вимоги про дострокове повернення кредиту, що залишився, та сплати процентів за договором між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 про надання споживчого кредиту №0 від 12 січня 2007 року. Водночас суд першої інстанції дійшов висновку про право публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_1 пені за прострочення з 12 жовтня 2014 року по 3 квітня 2015 року виконання зобов»язання з сплати кредиту в сумі 6732 грн. 18 коп. та зобов»язання з сплати процентів за користування кредитом в сумі 4947 грн. 77 коп.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна повністю.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним вимогам не відповідає.

За змістом ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається , що між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 укладений договір про надання споживчого кредиту № 0 від 12 січня 2007 року, відповідно якого ОСОБА_1 було видано у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості кредит в сумі 33640 доларів США строком до 12 січня 2018 року.

Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду № 1 від 4 лютого 2009 року до договір про надання споживчого кредиту № 0 від 12 січня 2007 року щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації.

8 вересня 2009 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №2 щодо зміни кінцевого терміну повернення кредиту до 11 січня 2020 року та зміни графіка погашення кредиту.

Також акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_2 укладено додаткову угоду № 3 від 9 вересня 2010 року, згідно умов якої строк сплати процентів встановлено з 01 по 25 число (включно) кожного місяця наступного за тим, за який були нараховані такі проценти, викладено графік погашення в новій редакції.

Крім того акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду № 3 від 24 вересня 2010 року щодо зміни схеми погашення кредиту.

В забезпечення зобов'язань між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 86461.

Після чого акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 вчинено додаткову угоду № 1 до договору поруки № 86461 від 12 січня 2007 року про зміну кінцевого терміну повернення кредиту до11 січня 2020 року.

На підставі ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Судом першої інстанції встановлено невиконання ОСОБА_2 умов договору між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 про надання споживчого кредиту №0 від 12 січня 2007 року з березня 2014 року по березень 2015 року.

Правові наслідки порушення зобов»язання, забезпеченого порукою, передбачені ст.554 ЦК України.

Згідно зі частинами 1 та 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

На підставі п.1.3, 1.4 договору між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 поруки № 86461 поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма його зобов'язаннями, а у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Пунктом 5.5 договору між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 про надання споживчого кредиту №0 від 12 січня 2007 року передбачено право банку вимагати дострокового виконання зобов»язань щодо повернення кредиту, сплати відсотків у випадку порушення термінів повернення кредиту або сплати процентів, комісій строком більше ніж на один місяць та порушення інших умов договору.

За змістом п.4.9 наведеної угоди позичальник зобов»язаний достроково повернути кредит та сплатити проценти, комісії у випадку невиконання вимог цього пункту договору та за умови реалізації банком права вимоги на дострокове повернення кредиту та сплати процентів, комісій згідно умов розділу 11 договору.

Відповідно до п.7.3 договору між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 про надання споживчого кредиту №0 від 12 січня 2007 року сторони домовились, що у випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту або термінів сплати процентів, комісій строком більше ніж на один місяць, та/або порушення інших умов договору, а також при порушенні позичальником вимог п.п.2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 7.4, 9.2, 9.14 цього договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку, встановленому розділом 11 договору.

Сторонами у п.11.1 угоди визначено, що у випадках настання обставин, визначених у п.п.2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 7.4, 9.2, 9.14 цього договору та направлення банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 31 календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від банку, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 32 календарний день з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку, при цьому у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) в результаті зміни позичальником адреси без попереднього про це письмового повідомлення банку чи у разі неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку з інших підстав протягом 40 календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) банком, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 41 календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку.

Згідно із п.11.2 правочину повідомлення (вимога) банку направляється листом (цінний з описом та повідомленням про вручення) або доставляється кур»єром на адресу позичальника, що вказана у розділі 12 цього договору.

З матеріалів справи вбачається здійснення публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» направлення 18 листопада 2014 року позичальнику ОСОБА_2 та поручителю ОСОБА_1 вимоги сплатити за договором між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 про надання споживчого кредиту №0 від 12 січня 2007 року простроченої заборгованості, а у випадку не усунення порушення умов договору дострокового повернення кредиту та сплати нарахованих процентів в сумі 21705 Доларів США 86 центів (а.с.211-214).

Причиною повернення поштового відправлення ОСОБА_2 24 грудня 2014 року стало закінчення терміну зберігання (а.с.209).

Разом з тим не отримання ОСОБА_2 вимоги публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про сплату грошових коштів від 18 листопада 2014 року не дає підстав для висновку про недотримання публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» порядку реалізації права вимагати дострокового повернення кредиту.

Відповідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 отримано вимогу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про дострокове повернення кредиту 24 листопада 2014 року (а.с.210).

За змістом абз.2, 3 п.24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов»язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов»язань за цим договором строк пред»явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов»язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов»язання у повному обсязі або у зв»язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» права вимагати дострокового повернення кредиту, що залишився, та сплати процентів за договором між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 про надання споживчого кредиту №0 від 12 січня 2007 року на порушення норм матеріального права.

Згідно із п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Ураховуючи наведене судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про стягнення кредиту, процентів підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

З огляду на невиконання позичальником ОСОБА_2 та поручителем ОСОБА_1 вимог публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про усунення порушень умов договору протягом 31 календарного дня з дати одержання повідомлення (вимоги) банку у разі неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) в результаті зміни позичальником адреси без попереднього про це письмового повідомлення банку чи у разі неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку з інших підстав протягом 40 календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) банком термін повернення кредиту слід вважати таким, що настав на 41 календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» 18 листопада 2014 року.

Не заслуговують на увагу посиланням ОСОБА_2, ОСОБА_1 на відсутність підстав для повернення кредиту достроково.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2, ОСОБА_1 посилалися на сплату простроченої заборгованості.

Натомість, судом першої інстанції встановлено, сплату ОСОБА_2 простроченої заборгованості у березні 2015 року.

За таких обставин підлягає захисту право публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» вимагати від позичальника ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_1 дострокового виконання зобов»язання за договором.

З приєднаної до матеріалів справи виписки по договору між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 про надання споживчого кредиту №0 від 12 січня 2007 року вбачається, що кредит, що залишився, дорівнює 15456 доларів США 58 центів.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Таким чином, пеня - це санкція, яка нараховується від першого дня прострочення виконання зобов'язання й до того дня, доки зобов'язання не буде виконане.

Пунктом 7.1 договору встановлено, що за порушення позичальником термінів погашення будь- яких грошових зобов'язань, передбачених цим договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню в наступному порядку, а саме: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена в іноземній валюті; пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, і розраховується за методом «фаюг/360», але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування; банк може використати право на застосування пені, починаючи з 32 календарного дня, рахуючи з дати порушення позичальником терміну виконання свого грошового зобов'язання, передбаченого цим договором, а якщо така дата порушення припадає на вихідний, святковий або неробочий день, то рахуючи з першого робочого дня, що слідує за таким вихідним, святковим чи неробочим днем, при цьому позичальник повинен сплатити пеню за цим договором за першою вимогою банку.

Аналіз норм статей 549 та 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується у межах загального строку позовної давності за основною вимогою.

За правилами ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення ч.3 ст.551 ЦК Украъни про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч. 2 ст.625 ЦК України, які мають іншу правову природу.

Істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Встановлено, що публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» нараховано пеню за порушення терміну сплати кредиту з 12 жовтня 2014 року по 3 квітня 2015 року в сумі 6732 грн. 13 коп., пеню за порушення терміну сплати процентів з 12 жовтня 2014 року по 25 березня 2015 року в сумі 4947 грн. 77 коп. (а.с.141-143).

Ураховуючи наведене підстав для зменшення розміру пені немає.

Керуючись п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 листопада 2015 року в частині відмови у позові публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення кредиту та процентів скасувати.

Позов публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення кредиту та процентів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» за договором про надання споживчого кредиту №0 від 12 січня 2007 року кредит в сумі 15456 доларів США 58 центів, проценти в сумі 6 центів солідарно.

В решті залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір в сумі 3836 грн. 70 коп. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді