Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 28 квітня 2016 року, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою, у якій просила встановити факт її постійного проживання протягом останніх шести років з ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, на час відкриття спадщини.

На обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина на належну їй квартиру АДРЕСА_1. Вказує, що у листопаді 2008 року вона переїхала у квартиру, яка належала ОСОБА_6, на її прохання, у зв'язку з тим, що вона потребувала постійної допомоги і догляду, пов'язаних з лікуванням, придбанням ліків, веденням домашнього господарства.

Враховуючи наведене, ОСОБА_4 просила задовольнити її заяву.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 листопада 2015 року заяву задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_4 і ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 протягом останніх шести років та на час відкриття спадщини проживали разом однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 28 квітня 2016 року, рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 листопада 2015 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні заяви відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6, якій належала квартира АДРЕСА_1.

Заповіту ОСОБА_6 за життя не складала. Родичів у померлої не було.

Після смерті ОСОБА_6 до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які не є спадкоємцями померлої ні за законом, ні за заповітом.

Відповідно копії паспорта ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 травня 2015 року розглядалась справа за заявою ОСОБА_4 за участю заінтересованої особи: Черкаської міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю. За наслідками розгляду вказаної справи було ухвалено рішення, яким задоволено заяву ОСОБА_4, проте, рішенням апеляційного суду Черкаської області від 20 серпня 2015 року, рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 травня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_4 відмовлено. Вказане рішення набрало законної сили та в касаційному порядку не переглядалось.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні заяви, апеляційний суд, дійшов обґрунтовано висновку, що ОСОБА_4 не довела належними та допустимими доказами те, що вона з листопада 2008 року по день смерті проживала разом з ОСОБА_6 однією сім'єю, що вони були пов'язані спільним побутом та вели спільне господарство за адресою реєстрації спадкодавця, мали взаємні права та обов'язки, зумовлені спільним проживанням, та які притаманні сімейним відносинам, а також несли спільні витрати, спрямовані на забезпечення життєдіяльності, саме сім'ї.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для скасування ухваленого апеляційним судом рішення, тому касаційна скарга ОСОБА_4 підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 28 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова С.О. Карпенко Г.І. Мостова