Номер провадження 4-с/754/1/16
У Х В А Л А

Іменем України

15 лютого 2016 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Таран Н.Г.
за участю секретаря Чернишової А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Київ Ре» на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Охоти Миколи Миколайовича, визнання незаконними дій та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре» звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Охоти М.М. з вимогами про визнання незаконною та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження.

В обґрунтування скарги стягувач зазначив, що 15.05.2015 року Деснянським районним судом м. Києва ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_4 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре» матеріальної шкоди у розмірі 2913,51 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. На виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист. У виконавчому листі від 13.07.2015 року вказано про те, що відповідно до довідки Міністерства доходів та зборів надати реєстраційний номер ОСОБА_4 не має можливості з причини: боржник з такими реєстраційними даними у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків не зареєстрований. 26.08.2015 року постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Охотою М.М. відмовлено у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом виданим Деснянським районним судом м. Києва. Постанову мотивовано відсутністю у виконавчому документі індивідуального ідентифікаційного номеру боржника.

Стягувач не погоджується з постановою державного виконавця, посилаючись на ту обставину, що Закон України «Про виконавче провадження» надає право державному виконавцю при виконанні виконавчих дій отримувати безоплатно будь яку інформацію, у тому числі конфіденційну, крім того, ідентифікаційний код боржника зазначено також у заяві стягувача про прийняття виконавчого документу до виконання.

Представник скаржника в судовому засіданні вимоги скарги підтримав у повному обсязі.

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Охота М.М. в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги в повному обсязі з підстав необґрунтованості.

Суд, вислухавши представника скаржника, державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Охоту М.М. прийшов до слідуючих висновків.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 15.05.2015 року задоволено позов Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Київ Ре». Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Київ Ре» страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 2913,51 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. (а.с.4).

13.07.2015 року на виконання вказаного заочного рішення Деснянського районним судом м. Києва було видано виконавчий лист (а.с.5- зворот, 6).

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Охоти М.М. від 26.08.2015 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим Деснянським районним судом м. Києва 13.07.2015 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Київ Ре» страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 2913,51 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. (а.с.5).

Зазначене рішення державного виконавця обґрунтоване тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме - у ньому не зазначено ідентифікаційний код боржника.

Так відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України…

Законом України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчим провадженням є сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.ст. 6, 11 вищевказаного Закону на державного виконавця покладено обов'язок використовувати надані йому права відповідно до закону, не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Разом з тим п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" надає державному виконавцю право одержувати безплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій документи.

Таким чином, державний виконавець з метою захисту прав стягувача та перевірки наданої йому стягувачем інформації про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника мав можливість самостійно звернутися до відповідного органу державної податкової служби із запитом про витребування довідки про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (реєстраційний номер облікової картки платника податків).

При цьому суд критичо оцінює пояснення державного виконавця, про неможливість застосування правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постановах Судової палати у цивільних справах від 21 травня 2014 року у справі № 6-45 цс14, від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, - оскільки ці позиції стосується вже відкритого виконавчого провадження та для чого тоді судова система - оскільки при здійсненні своєї діяльності державний виконавець повинен керуватися не лише даним законом, зокрема ст. 18, а враховувати, що відповідно ст. 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права є обов'язковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, а зазначені вище правові висновки Верховного Суду України висловлені саме щодо правомірності відмови, відповідно до ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження", у відкритті провадження державними виконавцями з підстав відсутності ідентифікаційного номера боржника у виконавчому листі, а рішення про доцільність існування судової системи в країні не відноситься до компетенції державного виконавця.

З огляду на встановлені обставини суд вважає дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції м. Києва Охоти М.М. незаконними і такими, що порушують права стягувача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре».

Порушені права стягувача підлягають захисту шляхом скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобов'язання відкрити виконавче провадження з примусового виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 386, 387 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції м. Києва Охоти М.М., щодо винесення постанови ВП № 48556228 від 26.08.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження - неправомірними.

Скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції м. Києва ВП № 48556228 від 26.08.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Зобов'язати відділ державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції м. Києва відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 2-2179/15 р. 754/2871/15-ц виданим Деснянським районним судом м. Києва 13.07.2015 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали суду виготовлено 17.02.2016 року.

Суддя: Н.Г.Таран