Справа № 396/1168/16-ц
Провадження № 2/396/562/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2016 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого: Шепетько Володимир Іванович

за участю секретаря Корольової Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новоукраїнка цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 14432,18 грн. за кредитним договором № б/н від 13.09.2011 року. Свої вимоги мотивує тим, що 13.09.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною картою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Однак відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, тому просить стягнути з нього заборгованість по кредитному договору в сумі 14432,18 грн. та судові витрати.

Позивач в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві просить справу розглядати у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений, подав заперечення на позовну заяву та просить суд задовольнити позовні вимоги частково, в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, в іншій частині просить відмовити в звязку з відсутністю в матеріалах цивільної справи належних та допустимих доказів. Також просить суд розглядати справу у його відсутності, зв'язку з цим справа розглядається відповідно до ст.ст. 169, 197 ЦПК України у відсутність сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.09.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, згідно якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується заявою ОСОБА_2 від 14.03.2011 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною картою», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» умови договору виконав та видав ОСОБА_2 кредит у розмірі, встановленому Договором, що підтверджується заявою від 13.09.2011 року. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.2.3, п.2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановлено банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ Приватбанк свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.2.1.1.5.6 умов та правил надання банківських послуг у разі невиконня зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту) оплати винагороди банку. Власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.1.1.2.7 умов і правил надання банківських послуг.

Відповідно до кредитного договору - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+ 5% від суми позову.

Відповідно до п.1.1.3.2.3 "Правил користування платіжною карткою" банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором.

Згідно п.1.1.3.2.2 "Умов та правил надання банківських послуг" у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення Овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та /або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або в установленому банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обов'язків за цим договором.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 порушив зобов'язання по погашенню кредиту, передбачені договором від 13.09.2011 року, згідно розрахунку заборгованості, наданих позивачем. Станом на 30.04.2016 року заборгованість ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» складає 14432,18 грн., в т.ч. заборгованість по кредиту 494,93 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 9387,06 грн., заборгованість по пені і комісії за користування кредитом 3386,75 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 663,44 грн.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Формами неустойки є штраф і пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК).

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України).

Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за наявності обставин, які мають істотне значення. Таким чином, суд може з власної ініціативи або за клопотанням боржника застосувати ч.3 ст.551 ЦК України до вимог про стягнення неустойки за наявності обставин, які мають істотне значення.

Суд, вирішуючи заявлений позов, виходить із наступного.

Згідно ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Подібна позиція висловлена в міжнародних правових актах, які є складовою законодавства України. Зокрема, Резолюцією Генеральної асамблеї ООН від 09 квітня 1985 року № 39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» констатовано, що споживачі здебільшого знаходяться в нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти, купівельної спроможності та виходячи з важливості сприяння справедливому, рівноправному та усталеному економічному і соціальному розвитку, сформульовано керівні принципи для захисту інтересів споживачів, серед яких визначено сприяння у боротьбі зі шкідливою діловою практикою підприємств, яка негативно відбивається на споживачах.

Хартією захисту споживачів, ухваленою 25 сесією консультативної асамблеї Европейського союзу у 1973 році за № 543, передбачено, що надання товарів чи послуг, у тому числі у фінансовій галузі, не має здійснюватися за допомогою прямого чи опосередкованого обману споживача, оскільки споживачу під час укладення кредитного договору об'єктивно бракує знань для здійснення правильного вибору послуг із запропонованих на ринку та оцінки укладеного договору.

Судом встановлено на підставі наданих позивачем доказів, що максимальний кредитний ліміт для відповідача був визначений у розмірі 500 грн., доказів його подальшого збільшення суду не надано.

Таким чином, згідно положень цивільного законодавства, відсотки повинні нараховуватися на суму основного боргу, тобто на суму фактично отриманих у кредит грошових коштів, розмір яких, у даній справі, становить 500 грн.

У зв'язку із вищенаведеним, суд не погоджується із представленим позивачем розрахунком заборгованості, згідно якого відсотки нараховувалися на суму основного боргу понад 500 грн., вважає за необхідне перерахувати суму відсотків.

З огляду на узгоджену суму відсотків 30% річних, місячний розмір відсотків становить 2,5% на суму основного боргу.

Тому розмір відсотків має становити наступну суму, згідно представленого позивачем розрахунку руху грошових коштів по кредитній картці відповідача:

2011 рік

- вересень 500 * 2,5 / 100 = 12,50 грн.; жовтень 457,17 * 2,5 / 100 = 11,43 грн.;

- листопад 490,12 * 2,5 / 100 = 12,25 грн.; грудень 211,19 * 2,5 / 100 = 5,28 грн.;

2012 рік

- січень - 199,45 * 2,5 / 100 = 4,99 грн.; лютий 500 * 2,5 / 100 = 12,50 грн.;

- березень 2,68 * 2,5 / 100 = 0,07 грн.; квітень 499,95 * 2,5 / 100 = 12,49 грн.;

- травень 500 * 2,5 / 100 = 12,50 грн.; червень 500 * 2,5 / 100 = 12,50 грн.;

- липень 500 * 2,5 / 100 = 12,50 грн.; серпень 497,50 * 2,5 / 100 = 12,44 грн.;

- вересень 444,50 * 2,5 / 100 = 11,11 грн.; жовтень 500 * 2,5 / 100 = 12,50 грн.;

- листопад 500 * 2,5 / 100 = 12,50 грн.; грудень 500 * 2,5 / 100 = 12,50 грн.

Таким чином, загальна сума відсотків за 2011-2012 рр. становить 170,06 грн.

Із січня 2013 року й до дати подання позову 12.07.2016 року позивачем безпідставно нараховувались відсотки на основну суму заборгованість, що перевищує суму кредитного ліміту, а тому суд перераховує відсотки за цей період із урахуванням максимальної основної суми заборгованості 500 грн., що становить за січень 2013 червень 2016 року за 42 місяці 500 * 2,5 / 100 * 42 = 525 грн., й з 1 по 12 липня: 500 * 12 * 2,5 / 30 / 100 = 5 грн.

Загальна сума перерахованих відсотків складає 170,06 + 525 + 5 = 700,06 грн.

Стосовно стягнення неустойки, оскільки відповідач не заявляв про застосування наслідків спливу позовної давності, то вона підлягає стягненню у повному обсязі, згідно розрахунку, наданого позивачем, який не оспорювався відповідачем і з яким суд погоджується.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в сумі 5745,18 грн., а саме: заборгованість за кредитом 494,93 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 700,06 грн., заборгованість по пені та комісії за користування кредитом - 3386,75 грн., штраф (фіксована і процентна складова) 1163,44 грн. грн.

Згідно ст.88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Тому з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1378,00 грн.

Керуючись ст.ст. 526,530,551,625 ЦК України, ст.ст. 10,60,88,212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк ПриватБанк (р/р №3111, МФО 305299, ) заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.09..2011 року в розмірі 5 745 (п'ять тисяч сімсот сорок п'ять) гривень 18 коп.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк ПриватБанк (р/р №0001, МФО 305299, ) судові витрати у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

В іншій частині позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом десяти днів з моменту проголошення.

Головуючий: В. І. Шепетько