Дата документу 16.02.2016
ЄУ № 420/3091/15-ц
Провадження №2/420/171/16
16 лютого 2016 року Новопсковський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді Стеценко О.С.
за участю секретаря Рожкової Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні будинком та зняття з місця реєстрації, третя особа - Новопсковський районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Луганській області,
Позивач звернувся до Новопсковського районного суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди в користуванні належним йому на праві власності будинком, а саме визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: с. Ганусівка, Новопсковський район, Луганська область, вул. Шкільна, 6, та зняти відповідача з реєстрації місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що йому на праві приватної власності належить домоволодіння за адресою: с. Ганусівка, Новопсковський район, Луганська область, вул. Шкільна, 6. За даною адресою зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2, але фактично не проживає за даною адресою з дня реєстрації, його речей в будинку не має, в добровільному порядку знятися з реєстрації він не бажає. Оскільки фактично в будинку відповідач не проживає, але зареєстрований позивач не може скористатися пільгами, передбаченими законом та отримати субсидію на комунальні послуги, чим обєктивно порушуються його права, тому він змушений звернутися до суду з даним позовом.
В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяви про розгляд справи без його участі, на заявлених вимогах наполягає, у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи суду не надавав.
Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.
За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що згідно договору купівлі продажу житлового будинку присадибного типу з надвірними побудовами від 27.05.1992, завіреного виконавчим комітетом Ганусівської сільської ради народних депутатів за №24, ОСОБА_1 придбав у колгоспу «Перемога» Новопсковського району Луганської області житловий будинок присадибного типу з надвірними побудовами загальною площею 112,4 кв.м., в тому числі житловою площею 70,8 кв.м. з надвірними побудовами за адресою: вул. Шкільна, с. Ганусівка Новопсковського району Луганської області (а.с.9).
Згідно реєстраційного посвідчення Новопсковського районного бюро технічної інвентаризації від 14.01.1993 домоволодіння за адресою: вул. Шкільна, с.Ганусівка Новопсковського району Луганської області, що складається з житлового будинку, двох літніх кухонь, гаражу та огорожі на підставі договору купівлі продажу від 27.05.1992 на праві приватної власності належить ОСОБА_1, про що зроблено запис до реєстраційної книги за №1/5 (а.с.10).
Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР від 31.01.1966, об'єктами реєстрації є будинки та домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі. Під будинком, як об'єктом правової реєстрації, розуміється один будинок з приналежними до нього службовими будівлями та спорудами (чи без таких), що розташовані на одній земельній ділянці, під самостійним порядковим номером по вулиці, провулку, площі. Під домоволодінням розуміється два і більш будинків з приналежними до них надвірними будівлями (чи без таких), що розташовані на одній земельній ділянці під одним порядковим номером по вулиці, провулку, площі.
У період чинності вказаної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради.
За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31.10.1975 № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися у тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.
Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Отже, записи у погосподарських книгах можуть визнаватися в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності.
Таким чином, ОСОБА_1 домоволодіння за адресою: вул. Шкільна, 6, с. Ганусівка Новопсковського району Луганської області належить на праві приватної власності.
Відповідно до довідки №265, виданої виконавчим комітетом Ганусівської сільської ради Новопсковського району Луганської області 19.10.2015, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який не являється родичем ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, але за вказаною адресою не проживає з 25.03.1999(а.с.13).
Як вбачається з інформації, наданої адресно-довідковим підрозділом УДМС України у Луганській області від 05.12.2015, вих. № 8765/15, відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 з 18.02.1999 та знятий з реєстрації не був (а.с. 18). Те ж саме підтверджується копією його паспорту (а.с.14).
Згідно акту Ганусівської сільської ради Новопсковського району Луганської області від 19.10.2015 ОСОБА_2 не входить до складу сімї та не проживає в будинку ОСОБА_1 з 1999 року (а.с.8).
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину) будинку, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.
Відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до п.п.3,4 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача ОСОБА_1, підлягає стягненню судовий збір в сумі 487,20 грн., який було сплачено позивачем при зверненні до суду.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 223, 224-233 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні будинком та зняття з місця реєстрації, третя особа - Новопсковський районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Луганській області, задовольнити повністю.
Зняти ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії ЕМ №124225, виданий Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області 26.02.1999, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 487,20 грн. в рахунок відшкодування судового збору.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: О.С. Стеценко