У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В., Умнової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_7 про поділ майна подружжя, стягнення грошової компенсації, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 30 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом, вимоги якого уточнила в ході розгляду справи та просила стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію у розмірі 85580 грн, що становить Ѕ частину вартості автомобіля марки «Nissan Primera», 2002 року випуску, д.н. НОМЕР_1 на дату його продажу, а також 10 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що позивач з 5 серпня 2008 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 1 квітня 2015 року. В період перебування в зареєстрованому шлюбі сторони придбали автомобіль марки «Nissan Primera», 2002 року випуску, д.н. НОМЕР_1, який було зареєстровано за відповідачем. В порядку поділу майна подружжя позивач просила стягнути з відповідача на свою користь грошову компенсацію в розмірі 85580 грн, що становить 1/2 частину вартості автомобіля марки «Nissan Primera», 2002 року випуску, д.н.НОМЕР_1, з урахуванням того, що вказаний автомобіль було продано відповідачем в лютому 2015 року без її згоди, при цьому коштами, отриманими від продажу даного автомобіля, відповідач розпорядився на власний розсуд. Також внаслідок протиправних дій відповідача позивачу була завдана моральна шкода. Наявність моральної шкоди позивач обґрунтовує душевними стражданнями, пережитими у зв'язку з порушенням її прав та законних інтересів, як дружини та співвласника майна, у зв'язку з позбавленням можливості користуватися всіма благами та перевагами спірного автомобіля. Позивач просила стягнути з відповідача на свою користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 7 жовтня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 43000 грн в рахунок відшкодування 1/2 частини вартості автомобіля марки «Nissan Primera», 2002 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 30 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції змінено в частині визначення розміру стягнутих сум з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування 1/2 частини вартості автомобіля та понесених судових витрат, викладено другий та четвертий абзаци резолютивної частини рішення районного суду в наступній редакції: Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 85 580 грн в рахунок відшкодування 1/2 частини вартості автомобіля марки «Nissan Primera», 2002 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 855,80 грн в рахунок відшкодування понесених витрат по сплаті судового збору, 615 грн в рахунок відшкодування понесених витрат за проведення судової автотоварознавчої експертизи. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Частково задовольняючи позов та стягуючи з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 43000 грн. в рахунок відшкодування 1/2 частини вартості автомобіля марки «Nissan Primera», суд першої інстанції виходив з того, що вказаний автомобіль був об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, разом з тим, був відчужений відповідачем під час перебування сторін у шлюбі, а правочин, за яким спірний автомобіль було відчужено, ОСОБА_5 не оспорювала. За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 43000 грн в рахунок відшкодування 1/2 частини вартості спірного автомобіля, який було продано відповідачем за 86 000 грн ОСОБА_7, згідно договору ВІА № 987149 купівлі-продажу транспортного засобу від 17 лютого 2015 року. При цьому, суд не прийняв до уваги висновок судового експерта автотоварознавця №151 від 1 серпня 2015року судової автотоварознавчої експертизи, яким визначена середня ринкова вартість спірного автомобіля у розмірі 171160 грн, станом цін на дату продажу - 17 лютого 2015 року.

Змінюючи рішення місцевого суду в частині визначення розміру стягнутої суми компенсації за Ѕ частину автомобіля суд апеляційної інстанції виходив з того, що згідно висновку судового експерта автотоварознавця судової автотоварознавчої експертизи №151 від 1 серпня 2015 року, яка була призначена судом першої інстанції в ході розгляду даної справи, і відповідно до якого середня ринкова вартість колісного транспортного засобу-легкового автомобіля «Nissan Primera», 2002 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, станом цін на дату продажу - 17 лютого 2015 року, складає 171160 грн. Згідно висновків апеляційного суду, при вирішенні спору у вказаній частині необхідно прийняти до уваги середню ринкову вартість спірного автомобіля, який було продано відповідачем 17 лютого 2015 року в період перебування в зареєстрованому шлюбі з позивачем без її згоди, станом цін на дату продажу - 17 лютого 2015 року в розмірі, визначеному судовим експертом автотоварознавцем, а саме - 171160 грн. За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що стягненню з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 підлягає 85 580 грн. (1/2 частина від суми 171160 грн) в рахунок відшкодування 1/2 частини вартості автомобіля марки «Nissan Primera».

З такими висновками суду апеляційної інстанції погодитися не можна, оскільки вони зроблені судом без належного з'ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін, оцінки наданих ними доказів та з неправильним застосуванням норм матеріального права, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вказаним вимогам процесуального права рішення апеляційного суду не відповідає.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 5 серпня 2008 року.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 1 квітня 2015 року, шлюб між сторонами розірвано.

Позивач після розірвання шлюбу відновила своє дошлюбне прізвище - ОСОБА_5.

Під час перебування сторін в зареєстрованому шлюбі ними було придбано автомобіль марки «Nissan Primera», 2002 року випуску, д.н. НОМЕР_1, який був зареєстрований за відповідачем відповідно до свідоцтва реєстрації транспортного засобу сері: НОМЕР_2 від 27 квітня 2013 року.

На підставі договору ВІА № 987149 купівлі-продажу транспортного засобу від 17 лютого 2015 року, ОСОБА_6 продав вказаний автомобіль ОСОБА_7 за ціною 86000 грн.

18 лютого 2015 року вказаний автомобіль зареєстровано за ОСОБА_7

Відповідно до висновку судового експерта-автотоварознавця судової автотоварознавчої експертизи №151 від 1 серпня 2015 року, ринкова вартість колісного транспортного засобу-легкового автомобіля «Nissan Primera», 2002 року виготовлення, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, станом цін на дату проведення експертизи - 16 червня 2015року, складає: 156561,68грн; середня ринкова вартість колісного транспортного засобу - легкового автомобіля «Nissan Primera», 2002 року виготовлення, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, станом цін на дату продажу - 17 лютого 2015року, складає 171160 грн.

Сторонами не заперечувалось, що спірний автомобіль було знято з реєстраційного обліку та відчужено у період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі.

Право подружжя на розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя визначено ст. 65 СК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя, однак дружина або чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Частиною 4 ст. 65 СК України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

При цьому, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 3 ст. 61 СК України) та використовуються подружжям спільно на підставі рівних прав на володіння, користування і розпоряджання відповідним майном (ст. 63 СК України).

Таким чином, один із подружжя може вимагати від іншого із подружжя 1/2 частину вартості майна, яке відчужено в період зареєстрованого шлюбу між ними у тому випадку, зокрема якщо один із них здійснив його відчуження проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби.

Вказане узгоджується із роз'ясненнями п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якими у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Вирішуючи спір по суті та вважаючи, що спірний автомобіль був відчужений за відсутності згоди позивача, на порушення приписів ст. ст. 212, 303 ЦПК України апеляційний суд не з'ясував правової природи правочину, на підставі якого було відчужено спірний автомобіль та які правовідносини у зв'язку з цим виникли і які правові наслідки настали у зв'язку з його укладанням.

Визначаючи розмір грошової компенсації Ѕ частини вартості спірного автомобіля, апеляційний суд виходив із вартості середньої ринкової вартості такого автомобіля на час його продажу в розмірі, визначеному судовим експертом автотоварознавцем.

Разом з тим, апеляційний суд не звернув уваги на те, що розмір компенсації за належну частку у майні, яке є спільною сумісною власністю подружжя та відчужене без згоди одного з подружжя, визначається із суми, за яку це майно було продано, а не із вартості аналогічного автомобіля на момент його відчуження.

Апеляційним судом не враховано положень ст. 204 ЦК України щодо презумпції правомірності правочину, а також тих обставин, що договір купівлі-продажу спірного автомобіля позивачем не оспорювався, не визнано судом недійсним та цей договір є чинним, зокрема щодо ціни продажу транспортного засобу.

Cуд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку щодо визначення вартості компенсації за Ѕ частину спільного майна виходячи з ціни, за яку автомобіль був проданий.

Такі висновки суду є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом першої інстанції не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Апеляційний суд на порушення вимог ст. ст. 303, 304, 316 ЦПК України зазначені положення закону та обставини справи не врахував і помилково змінив рішення суду першої інстанції, визначивши суму компенсації за проданий автомобіль, виходячи із середньої ринкової вартості такого автомобіля на час його продажу.

За таких обставин, рішення апеляційного суду слід скасувати з підстав, передбачених ст.339 ЦПК України, із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 336, 339, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 30 листопада 2015 року скасувати, рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 7 жовтня 2015 рокузалишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Колодійчук
судді В.С. Висоцька
О.В. Кафідова
О.В. Умнова
І.М. Фаловська