Справа № 183/2171/16
№ 2/183/1630/16
19 жовтня 2016 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, за участі третьої особи: Відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області про звільнення з-під арешту майна, -
Представник позивача в судове засідання не з'явився, у відповідності до позову просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засіданні не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання, причин неявки суду не повідомив.
Представник ВДВС Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області в судове засідання також не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання, причин неявки суду не повідомив.
Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
В звязку з неявкою сторін в судове засіданні фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, доходить наступних висновків.
23 січня 2015 за заявою ПАТ КБ «ПриватБанк», державним виконавцем Гриценок Д.М. Новомосковського відділу державної виконавчої служби Новомосковського управління юстиції Дніпропетровської області відкрито виконавче провадження № 46384636 з примусового виконання виконавчого листа 183/9953/14 виданого 30 січня 2014 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області про звернення стягнення на рухоме та нерухоме майно, належне на праві приватної власності ОСОБА_1 /а.с.10/.
Згідно статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Відповідно ж до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у випадку незавершеного виконавчого провадження, арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.
Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.
Аналогічним чином вирішується питання про задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок майна, переданого в іпотеку.
Як зазначалося вище, в позовній заяві позивач, в обґрунтування позову, посилався на вимоги ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржнику, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.
Суд приходить до висновку, що зазначена норма законодавства не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки, ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» надається право особі, яка не є учасником виконавчого провадження звернутися до суду з позовом про звільнення майна з під-арешту.
Оскільки позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» є учасником виконавчого провадження, державний виконавець, у відповідності до ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» мав право на арешт майна ОСОБА_1, як боржника в зазначеному провадженні за заявою ПАТ КБ «ПриватБанк».
Оскільки арешт на нерухоме майно державним виконавцем було накладено в межах виконавчого провадження у відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, ухваленого за позовною заявою ПАТ КБ «ПриватБанк», яке було стороною у справі та має у виконавчому провадженні статус стягувача, спір щодо зняття арешту не може розглядатися в позовному провадженні.
Так, у відповідності до ст. 383 ЦПК України та закону України «Про виконавче провадження», учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
В звязку з наведеним, ПАТ КБ «ПриватБанк», як учасник виконавчого провадження (стягувач) мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця порушено його права чи свободи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213, 215, 224 ЦПК України, суд -
В задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, за участі третьої особи: Відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області про звільнення з-під арешту майна - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Д.О. Парфьонов