АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2317/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : скарга на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 грудня 2015 року по справі за поданням державного виконавця відділу ДВС Золотоніського міськрайонного управління юстиції, погоджене з начальником відповідного відділу ДВС про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України,

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року державний виконавець ВДВС Золотоніського МРУЮ звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із поданням, погодженим з начальником ВДВС Золотоніського МРУЮ про тимчасове обмеження виїзду за межі України боржника - ОСОБА_6

Свої вимоги обґрунтовував тим, що на виконанні державного виконавця відділу ДВС Золотоніського міськрайонного управління юстиції перебуває виконавче провадження за виконавчим листом № 695/168/15-ц від 25 червня 2015 року виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області, відповідно до якого ОСОБА_6 має заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк» в сумі 11923,18 грн.

Державний виконавець вказує на те, що боржник ОСОБА_6 не приймає будь-яких заходів, направлених на погашення існуючої заборгованості, ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань.

В звязку з чим, державний виконавець ВДВС Золотоніського МРУЮ звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із даним поданням та просив суд винести ухвалу, якою тимчасово обмежити боржника ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України до повного виконання ним своїх зобовязань згідно рішення суду.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 грудня 2015 року подання державного виконавця ВДВС Золотоніського МРУЮ задоволено.

Тимчасово обмежено боржника ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань згідно виконавчого листа 695/168/15-ц від 25 червня 2015 року, виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, вважаючи ухвалу суду першої інстанції винесеною без з»ясування дійсних обставин справи, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 грудня 2015 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання державного виконавця ВДВС Золотоніського МРУЮ.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно вимог ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Виходячи із вимог ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Згідно ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право в разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, звертатися до суду із поданням щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері, зокрема п. 5 ст. 6 цього Закону передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, ухилення громадянином від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

Таким чином, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявності самого факту невиконання зобовязань, а за ухилення боржника від їх виконання.

Як вбачається із наявних матеріалів справи, на виконанні у відділі ДВС Золотоніського МРУЮ знаходиться виконавчий лист № 695/168/15-ц від 25 червня 2015 року виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення із ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в сумі 11 923,18 грн.

В поданні державного виконавця зазначено, що боржником не приймається будь-яких заходів, направлених на погашення існуючої заборгованості, визначеної рішенням суду.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність обєктивних доказів ухилення боржника ОСОБА_6 від виконання покладених на нього судовим рішенням зобовязань.

Проте, колегія суддів не може погодитися із таким висновком, виходячи із наступного.

Відповідно до положень ч.2 ст.10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження конкретної особи у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а саме за ухилення від їх виконання.

У звязку з цим, з метою всебічного і повного зясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обовязків учасників спірних правовідносин, суду належить зясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Надані до подання державного виконавця ВДВС Золотоніського МРУЮ матеріали не містять будь-яких обєктивних доказів свідомого невиконання боржником ОСОБА_6, покладених на нього судовим рішенням зобовязань, а сам по собі факт наявності заборгованості боржника не дає підстав для застосування до ОСОБА_6 санкції у вигляді тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 грудня 2015 року постановлена із порушенням вимог процесуального закону, а тому не може залишатися в законній силі і підлягає до скасування із постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання державного виконавця ВДВС Золотоніського МРУЮ.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 314, 377-1 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 грудня 2015 року по цивільній справі за поданням державного виконавця відділу ДВС Золотоніського міськрайонного управління юстиції, погодженим із начальником відповідного відділу ДВС про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання державного виконавця відділу ДВС Золотоніського міськрайонного управління юстиції, погодженим із начальником відповідного відділу ДВС про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :