Справа № 539/2470/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2016 м.Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Даценко В. М. , розглянувши позовну заяву Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Ознайомившись з позовною заявою, суд прийшов до висновку, що вона не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки судовий збір сплачено не в повному обсязі.

Так, до позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 551,20 грн.

При цьому, в позовній заяві зазначено, що вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру, оскільки така вимога предявлена після вирішення вимоги про виконання основного зобовязання.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що сума боргу, для погашення якої позивач прохає звернути стягнення на нерухоме майно належне відповідачу, заявлена в розмірі 1460007,83 грн., з яких: заборгованість за кредитом 27520 доларів США, що еквівалентно 682446,57 грн.; заборгованість за відсотками 29629,44 доларів США, що еквівалентно 52734756,90 грн.; по комісії за РО 10285,62 грн.; штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту, сплату процентів за користування 32518,74 грн.

Водночас, згідно рішення Лубенського міськрайонного суду від 27.05.2009 року з боржника ОСОБА_3 та його поручителя ОСОБА_2 було стягнуто солідарно борг за кредитним договором в сумі 238518,61 грн.

Таким чином, лише частина вимоги про погашення заборгованості за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки предявлена після вирішення вимоги про виконання основного зобовязання. Решта суми боргу не охоплена судовим рішенням про стягнення заборгованості, а тому в цій частині судовий збір підлягає сплаті на загальних підставах, як за вимогу майнового характеру, заявлену юридичною особою.

Так, згідно п.6 ППВССУ РЦКС від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру, якщо така вимога пред'явлена після вирішення вимоги про виконання основного зобов'язання (стягнення заборгованості тощо). Вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави, пред'явлена до звернення до суду з вимогою про виконання основного зобов'язання, оплачується судовими збором як вимога майнового характеру. При цьому ціна позову визначається розміром виконання, на яке претендує заставодержатель за рахунок заставленого майна.

Крім того, в прохальній частині використано формулювання «в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_3 …, що становить нестягнену суму боргу в сумі 1460007,83 грн.» Водночас, саме із розміру виконання, на яке претендує заставодержатель за рахунок заставленого майна, визначається ціна позову і, відповідно, обчислюється сума судового збору, що підлягає сплаті за подання позовної заяви. Отже, позивачу слід чітко визначити розмір виконання, на яке він претендує за рахунок заставленого майна, та, віднявши суму присуджену рішенням суду, сплатити судовий збір за частину вимоги про погашення заборгованості, заявлену до звернення до суду з вимогою про виконання основного зобов'язання, як за вимогу майнового характеру.

Відповідно до ст.4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подачу юридичною особою позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Також, суд звертає увагу позивача, що гривневий еквівалент заборгованості за відсотками вказано в розмірі 52734756,90 грн. З невиправдано завищеної суми відносно загального розміру заборгованості вбачається, що при її написанні було допущена описка або арифметична помилка при її обчисленні.

Крім того, суд зауважує, що в позовній заяві прізвище відповідача зазначено як «Котельніков», натомість, з доданих до позовної заяви документів випливає, що іпотекодавцем за кредитним зобовязанням є ОСОБА_2

Зважаючи на викладені недоліки, суд не може відкрити провадження по справі.

Згідно ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст.119, 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків протягом 5 днів з дня отримання ним копії ухвали.

Розяснити, що разі невиконання вимог суду в указаний строк позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_4 В. М.