Справа № 2-450/06
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Богінкевич С. М. ,

при секретарі - Потапьонок К. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа - ОСОБА_2 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в м. Києві Шевчука О.В. про визнання, що акт опису й арешту майна від 29.01.14р. державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Шевчука О.В. складено з порушенням; визнання неправомірними та незаконними дії державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві щодо складання акта опису й арешту на майно від 29.01.2014 р.; визнання незаконним та скасування акту опису й арешту майна 29.01.2014 р.; визнання дій державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м.Києві по передачі арештованого майна незаконними; зобов'язання посадових осіб ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві проводити виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник в особі представника звернувся до суду з вищезазначеною скаргою на дії державного виконавця ВДВС Подільського районного управління юстиції в м. Києві та просив визнати, що акт опису й арешту майна від 29.01.2014 року державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м.Києві Шевчука О.В. складено з порушенням; визнати неправомірними та незаконними дії державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м.Києві щодо складання акта опису й арешту на майно від 29.01.2014 року; визнати незаконним та скасувати акт опису й арешту майна 29.01.2014 року; визнати дії державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м.Києві по передачі арештованого майна незаконними; зобов'язати посадових осіб ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві проводити виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування своєї скарги посилається на те, що державним виконавцем ВДВС Подільського РУЮ у м.Києві Шевчуком О.В. в ході проведення виконавчих дій було складено акт опису й арешту майна, відповідно до якого описано і накладено арешт на майно боржника, а саме: АДРЕСА_1, загальною площею 55,50 кв.м., житловою площею 35,00 кв.м., однак, на його думку, зазначений акт складений зі значними порушеннями, що й стало підставою для звернення до суду з даною скаргою.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 скаргу підтримав та просив її задоволити повністю з підстав, викладених у ній.

Державний виконавець ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Шевчук О.В. у судове засідання не з'явився, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, однак на адресу суду було направлено лист начальника ВДВС Подільського РУЮ у м.Києві Вх.№4489/16 від 21.01.2016 року, у якій проти задоволення скарги заперечив та просив проводити судовий розгляд без участі представника ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, просив відмовити у задоволенні скарги.

Суд, вислухавши пояснення представників скаржника і заінтересованої особи, дослідивши матеріали скарги, наявні у матеріалах справи письмові докази, прийшов до висновку, що підстави для задоволення скарги відсутні, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, у тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Постановою головного державного виконавця Савченка Ю.Й. від 09.10.2012 р. було відкрито виконавче провадження №34609713 з виконання виконавчого листа №2п-450/06, виданого Подільським районним судом м. Києва, відповідно до якого з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню борг у сумі 46061,50 грн. (а.с.70, т.1).

Відповідно до акту опису і арешту майна від 29.01.2014 р., складеного державним виконавцем Шевчуком О.В., описано та накладено арешт на АДРЕСА_1, загальною площею 55,50 кв.м., житловою площею 35,00 кв.м. (а.с.71-74, т.1).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02.07.2013р. визначено, що частка ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 становить 1/2 частину цієї квартири (а.с.77-80, т.1).

Як вбачається із заявки на реалізацію арештованого майна 1/2 частини АДРЕСА_1 передається на реалізацію (а.с. 82, т.1).

Спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення врегульовано Розділом VII Цивільного процесуального кодексу України та Законом України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з п.5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч. 3 ст. 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Що стосується вимоги скаржника про визнання акту опису й арешту майна від 29.01.14 року державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Шевчука О.В. таким, що складено з порушенням, то вона не підлягає задоволенню, оскільки скаржником обраний невірний спосіб захисту порушеного права, тому що відповідно до ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними.

Що стосується вимоги скаржника про визнання неправомірними та незаконними дії державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві щодо складання акта опису й арешту на майно від 29.01.14 року, то вона не підлягає задоволенню, оскільки державному виконавцю відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» надано право проводити опис майна боржника і накладати на нього арешт.

Що стосується вимоги скаржника про визнання дій державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві по передачі арештованого майна незаконними, то вона не підлягає задоволенню, оскільки вона не була обґрунтована скаржником. Суд не бере до уваги посилання скаржника та його представника на визнання дій по передачі майна на реалізацію незаконними тільки через те, що при складанні акту опису й арешту майна було допущено порушення вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Щодо вимоги про зобов'язання посадових осіб ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві проводити виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», то вона не підлягає задоволенню, оскільки скаржником не зазначено, яких саме посадових осіб слід зобов'язати та які саме дії слід проводити з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

У зв'язку з вищевикладеним, суд з урахуванням повно та всебічно з'ясованих обставин справи, дослідженими в судовому засіданні доказів, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, приходить до висновку, про те, що вимоги скаржника не знайшли своє доведення в ході судового розгляду, є необґрунтованим у відповідності до вимог чинного законодавства України, у зв'язку з чим задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 210, 383-389 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересована особа - ОСОБА_2 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в м. Києві Шевчука О.В. про визнання, що акт опису й арешту майна від 29.01.14р. державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Шевчука О.В. складено з порушенням; визнання неправомірними та незаконними дії державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві щодо складання акта опису й арешту на майно від 29.01.2014 р.; визнання незаконним та скасування акту опису й арешту майна 29.01.2014 р.; визнання дій державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м.Києві по передачі арештованого майна незаконними; зобов'язання посадових осіб ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві проводити виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяС. М. Богінкевич