Справа № 139/2/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 лютого 2016 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючого - судді Тучинської Н.В.

секретаря судового засідання Хонькович Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Сторони перебувають у договірних правовідносинах на підставі договору від 22 квітня 2013 року. Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 40 тисяч гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач своє зобов'язання по щомісячному платежу для погашення заборгованості по кредиту, процентів та інших витрат належним чином не виконав. Станом на 13 грудня 2015 року у ОСОБА_1 утворилася заборгованість перед Банком за кредитом на загальну суму 54 414 гривень 92 копійки, в тому числі: 36 495 гривень 07 копійок заборгованість за кредитом, 14 752 гривні 47 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом, 100 гривень заборгованість за пенею та комісією, 500 гривень штраф (фіксована частина), 2567 гривень 38 копійок штраф (процентна складова).

Представник позивача подав до суду клопотання, у якому просив провести розгляд справи у їх відсутності, не заперечив проти винесення заочного рішення (а.с. 32).

Відповідач ОСОБА_1, який зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 37), у судові засідання, призначені на 21 січня 2016 року, 03 лютого 2016 року не зявився, судові повістки повернулись з відміткою, що адресат за вказаною адресою у с. Бахтинок не проживає (а.с. 43, 44-45).

Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення в пресі.

У судове засідання , призначене на 17 лютого 2016 року, відповідач викликався через оголошення в газеті «Вінничина» від 12 лютого 2016 року (а.с. 51).

З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.

Судом на підставі ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи.

Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «АкцентБанк» про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 підлягають до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України передбачено право кожної особи у порядку, встановленому цивільно-процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у договірних правовідносинах на підставі договору від 22 квітня 2013 року (а.с. 8). Предметом договору є кредит в сумі 40 тисяч гривень, які відповідач отримав шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Невідємною частиною Договору є Умови і Правила надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що підписана заява разом із Памяткою клієнта, «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір (зворот а.с. 8).

Позичальник зобовязувався погашати заборгованість по кредиту, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (п. 2.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг (зворот а.с. 19).

Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Пунктом 2.1.5.6 Умов і Правил надання банківських послуг передбачено, що у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу Банку, позичальник зобовязаний повернути кредит (у тому числі прострочений кредит та Овердрафт) та оплатити винагороди Банку (зворот а.с. 19).

Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. З наданими Банком умовами кредитування відповідач погодився про що ствердив своїм підписом у заяві (а.с. 8).

Розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 6-7) доведено, що відповідач позичальник ОСОБА_1, своєчасно не надавав Банку грошові кошти для погашення заборгованості, зокрема останнє погашення кредиту він здійснив 23 листопада 2015 року, а попередній платіж ним було внесено 20 березня 2015 року.

Із витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-911 від 17 серпня 2010 року, слідує, що щомісячний платіж - це сума коштів у розмірі, визначеному у заяві на акцептування умов, розміщених у цьому документі, яку позичальник виплачує Банку щомісяця з метою погашення заборгованості (зворот а.с. 10).

ОСОБА_1 порушив умови укладеного із Банком Договору, а, отже, вимога позивача про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитом в сумі 36 495 гривень 07 копійок підлягає до повного задоволення.

Статтею 536 та частиною 1 статті 1054, статтею 1056-1 ЦК України, а також умовами Договору передбачено, що за користування чужими грошовими коштами позичальник має сплачувати відсотки.

За користування кредитом Банк нараховує позичальнику відсотки у розмірах передбачених «Тарифами Банку» із розрахунку 360 календарних днів у році, що передбачено п. 2.1.12.6 Правил користування платіжною карткою (зворот а.с. 22).

Відсотки за користування кредитом (кредитним лімітом) та /або овердрафтом нараховуються в дату їх сплати, при цьому відсотки розраховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично витрачені в рахунок кредиту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли Кредит стає простроченим кредитом.

У разі непогашення суми простроченого кредиту (кредитного ліміту, кредитної лінії), овердрафту або його частини понад 120 днів, увесь Кредит вважається простроченим і нарахування з дати перекладу кредиту у статус прострочених Боргових зобовязань проводиться відповідно до п. 12.5.1 ( п. 2.1.12.6.3. Умов і Правил а.с. 23).

Базова ставка за користування кредитом у місяць, відповідно до умов кредитування з використанням картки «Кредит про всяк випадок» становить 2,5 % або 30 % у рік (а.с. 9).

Відсотки розраховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично витрачені в рахунок Кредиту або Овердрафту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли Кредит та /або Овердрафт стають простроченими кредитами.

Розрахунком заборгованості (а.с. 6-7) доведено, що ОСОБА_1 з моменту отримання кредиту і до моменту звернення Банку в суд із цим позовом допустив заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 14752 гривні 47 копійок.

Частиною 2 ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за його порушення.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від сум и невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Відповідно до п. 2.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг, ОСОБА_1 зобовязувався погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п. 1.5.20 Умов і Правил надання банківських послуг, передбачено, що при непогашенні кредиту у строк встановлений графіком погашення кредиту, процентів і винагород, заборгованість в частині своєчасно непогашеної суми кредиту рахується простроченою, на прострочену суму кредиту нараховується пеня, розрахунок якої проводиться у відповідності з розміром, встановленим у заяві на приєднання до Договору для процентів, з дня винекнення простроченої заборгованості.

У випадку непогашення вказаного простроченого обовязку на протязі 30 календарних днів всі проплачені після вказаної дати суми являються пенею (а.с. 17).

Станом на 13 грудня 2015 року у ОСОБА_2 утворилась заборгованість за комісією та пенею у розмірі 100 гривень (а.с. 6-7).

Пунктом 1.5.30 Умов і Правил надання банківських послуг, передбачено, що при порушенні Позичальником строків платежів по кожному із грошових зобовязань, передбачених договором більше, ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом (2567, 38 гривень), з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій (а.с. 17).

Умовами договору передбачено, що власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобіганню виникненню Овердрафту.

Із розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1, неналежно виконує свої зобовязання за договором кредиту, не слідкує за витратами по кредитній картці, в результаті чого станом на 13 грудня 2015 року у нього утворилась заборгованість на загальну суму 54 414 гривень 92 копійки.

Отже, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу Банку позичальник зобовязаний виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди банку, а тому грошова вимога позивача до ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою що відповідає вимогам закону.

Такі умови договору відповідач і позивач визначили добровільно, про що свідчить підписання відповідачем Заяви (а.с. 8) (ст. 627 ЦК України).

Як слідує із розрахунку заборгованості за кредитним договором, ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх зобовязань за договором, не погашає заборгованість, яка виникла, чим порушує зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 та ч. 1 ст. 1050, ст. 1052 ЦК України та п. 2.1.12.9 Умов і правил надання банківських послуг (зворот а.с. 23), Банк - позивач у справі має право в разі порушення позичальником умов Кредитного договору, зокрема, створенні простроченої заборгованості, чи створенні реальної загрози невиконання позичальником своїх зобов`язань за Договором, вимагати дострокового виконання боргових зобовязань у цілому або у визначеній банком частині.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до п. 2.1.12.4 Умов і Правил надання банківських послуг (зворот а.с. 22), які є невід'ємною частиною договору, строк повернення кредиту (кредитний ліміт) в повному обсязі не пізніше останнього дня місяця, зазначеного на платіжній картці. Відповідно до ст.112 ЦК України, у разі наявності прострочених кредитів - терміном повернення кредиту (овердрафту) в повному обсязі є 211 день з моменту виникнення такої заборгованості.

Пунктом 1.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг (зворот а.с. 13) передбачено, що у випадку незгоди зі змінами Правил та/або Тарифів банку, позичальник зобов'язаний надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і здійснити погашення заборгованості перед банком (у випадку, якщо вона є), в тому числі заборгованість, яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам. При незгоді зі списанням коштів по картрахунку письмово проінформувати банк про це протягом 35 днів з моменту списання.

Таке свідчить про те, що сторони, укладаючи зазначений договір, досягли згоди, що по закінченню строку його дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступило письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а відтак продовжується строк дії кредитного договору, тобто, момент досягнення домовленості вважається таким, що настав.

Таким чином, на підставі умов кредитного договору, строк дії картки та строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу зі спливом терміну дії карти.

Із матеріалів справи вбачається, що з моменту укладання кредитного договору, 22 квітня 2013 року, ніхто зі сторін до цього часу не заявив про намір його припинити. Відповідач, у свою чергу, не надав банку письмової заяви про закриття картрахунку та до листопада 2015 року користувався карткою, зокрема здійснював погашення кредиту.

За таких обставин, строк дії картки, у тому числі і строк дії кредитного договору, пролонгувався з кожним роком і діє до 22 квітня 2016 року.

Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (ч. 1 ст. 88 ЦПК України).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 79 ЦПК України). При зверненні до суду з цим позовом позивачем було сплачено 1218 (розмір судового збору що діяв на момент направлення позову до суду (а.с. 55)) гривень судового збору (а.с. 1-2), а також 09 лютого 2016 року оплачено 360 гривень витрат, понесених за розміщення в газеті оголошення про виклик відповідача (а.с. 52). Отже, з відповідача на користь позивача належить до стягнення 1578 гривень (1218 гривень судового збору + 360 гривень витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача).

Керуючись: кредитним договором б/н від 22 квітня 2013 року, ст. 525, 526, 530, 536, 549-552, 611, 612, 615, 626, 628, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215, 224, 226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити. Стягнути із ОСОБА_1 (паспорт серії АА № 377736, виданий Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області 18 грудня 1996 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «АкцентБанк» (49074, м. Дніпропетровськ, вул. Батумська, буд. 11, , МФО № 307770, рах. (для погашення заборгованості та відшкодування судових витрат) № 0010 - UAH та 0052 - USD, суму заборгованості по кредиту в розмірі 54 414 (пятдесят чотири тисячі чотириста чотирнадцять) гривень 92 копійки, а також судові витрати в сумі 1578 (тисяча пятсот сімдесят вісім) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: ____________