Справа № 135/1538/16-ц
Провадження № 2-п/135/12/16
УХВАЛА

14.11.2016 року Ладижинський міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді Корнієнка О.М.,

при секретарі Паладій В.П.,

з участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 03.10.2016 року був частково задоволений позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №005/708306-KR від 20.08.2008 року у розмірі: 41016,74 долари США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 16.06.2016 року становить 1020809,94 грн., та 149325 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків. Стягнуто судові витрати.

Справа була розглянута у відсутність відповідача в порядку ст.ст. 224-226 ЦПК України заочно на підставі наявних доказів.

27.10.2016 року відповідач звернувся до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення, мотивуючи це тим, що він не мав можливості зявитися в судове засідання 03.10.2016 року, так як перебував у відрядженні в м. Києві. Оскільки не брав участь в судовому засіданні, тому не міг скористатись своїми правами, а саме надати пояснення в суді, заперечення проти позову, прийняти участь у вивченні доказів, що є важливим для справедливого розгляду справи. Також зазначив, що був позбавлений можливості надати суду заяву про застосування строків позовної давності, що може бути реалізовано лише в суді першої інстанції. Вказане, на думку відповідача, є підставою для скасування заочного рішення та розгляду справи в загальному порядку.

В судовому засіданні представник відповідача заяву про перегляд заочного рішення підтримала, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Доповнила, що ОСОБА_2 хоче прийняти участь в судовому засіданні, щоб мати можливість надати докази по справі, заявити про застосування строків позовної давності. При цьому зазначила, що заборгованість по кредиту списана банком, а відомості про це є банківською таємницею, суд керувався лише тими доказами, які надав позивач, не врахував докази, які міг надати відповідач. Відповідач був відсутній з поважних причин, оскільки заздалегідь планував відрядження, як директор товариства, в нього не було можливості вчасно відреагувати та повідомити суд про відрядження.

Представник позивача в судове засідання не з'явився з невідомих причин. Тому, суд розглянув заяву у відсутність представника позивача, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Згідно положень ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень

Судом встановлено, що відповідач викликався в судове засідання на розгляд справи, був завчасно належно повідомленим про час та місце судового розгляду. Заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність суду не надав, що стало підставою для проведення заочного розгляду справи відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, оскільки згідно позовної заяви позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у поданій заяві зазначає, що не зявився в судове засідання з поважних причин, оскільки перебував у відрядженні. При цьому надав наказ ТОВ «Велес енержі» від 29.09.2016 року про направлення директора товариства ОСОБА_2А у відрядження з 03.10.2016 року по 07.10.2016 року.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, ще 29.09.2016 року знав про своє відрядження і про те, що він не зможе зявитись до суду на розгляд справи 03.10.2016 року.

Однак при цьому не повідомив суд про причини неявки до початку судового засідання.

Відповідачем не зазначено причин, з яких він не міг завчасно повідомити про поважність причин неявки в судове засідання.

Жодних доказів про поважність причин, з яких ОСОБА_2 не міг повідомити про свою неявку в суд, ним у поданій заяві чи представником в судовому засіданні не зазначено. Хоча в судовому засіданні представник відповідача зазначив, що ОСОБА_2А, планував відрядження заздалегідь.

Хоча ця обставина є однією з необхідних умов скасування заочного рішення.

Згідно чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за одночасної наявності двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити. Другою умовою є наявність доказів, на які посилається відповідач, та їх істотність для правильного вирішення справи.

Водночас, з'ясування причин неявки не може бути єдиною підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Відповідачем та його представником взагалі не зазначено доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Доводи представника відповідача про те, що судом при ухваленні судового рішення не взято до уваги пояснення та доводи відповідача, не може бути підставою для скасування заочного рішення.

Щодо посилання у заяві відповідача, що підтримала в судовому засіданні його представник, на те, що він не скористався своїм правом на заявлення заперечень проти позову, та не міг заявити про застосування позовної давності, суд вважає їх безпідставними. Оскільки відповідач мав можливість реалізувати свої процесуальні права в судовому засіданні під час розгляду справи, зокрема шляхом представництва, мав можливість подати письмові заперечення проти позову, та направити поштою клопотання про застосування позовної давності щодо конкретних вимог, жодних перешкод для цього суд не вбачає.

Ненадання відповідачем заперечень проти позову та доказів в обґрунтування своїх заперечень, давало право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Крім того, є недоведеними і самі посилання відповідача на неправильність судового рішення.

Відповідач при поданні заяви про перегляд заочного рішення, а його представник в судовому засіданні не надали доказів та не послалися на них, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при винесенні заочного рішення.

При цьому зазначення представником відповідача, що такі докази можуть бути витребувані лише судом при розгляді справи, та посилання на списання банком заборгованості за кредитом, та наявність перешкод для доступу до даної інформації з посиланням на банківську таємницю, - суд вважає таким, що не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, зокрема й тому, що вся інформація за конкретним кредитним договором укладеним ОСОБА_2 з банком для позичальника за цим договором не є таємницею і має надаватись банком.

Враховуючи наведене, суд вважає, що обставини, на які посилається відповідач у своїй заяві про перегляд заочного рішення, не мають істотного значення для правильного вирішення справи, та відповідачем не зазначено причин неможливості повідомити суд про причини неявки в судове засідання, в зв'язку з чим і відсутні підстави для перегляду заочного рішення.

Керуючись ст. ст. 231, 232 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 135/1538/16-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: