Справа № 419/39/16-ц
Провадження № 2/419/50/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді - Іванової О. М.,

при секретарі Краснопольському С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, третя особа: Новоайдарська державна нотаріальна контора,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Новоайдарського районного суду з даним позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, третя особа: Новоайдарська державна нотаріальна контора.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 27.01.2011 року померла її мати - ОСОБА_3 Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,5814 га., розташована на території Дмитрівської сільської ради, кадастровий номер :13:005:0052 та земельна частка (пай) члена КСП «Україна» с. Дмитрівка, Новоайдарського району Луганської області, розміром 4,37 умовних кадастрових гектарів.

За життя ОСОБА_3 залишила заповіт, яким все своє майно заповідала своїй доньці ОСОБА_1

Позивачка своєчасно прийняла спадщину, шляхом звернення з заявою до нотаріальної контори, однак свідоцтва про право на спадщину не отримала.

Після відкриття спадщини позивачка у передбачений законом шестимісячний термін подала до Новоайдарської ДНК заяву про прийняття спадщини за заповітом. Заява надійшла до Новоайдарської державної нотаріальної контори 18.02.2011 року. Після спливу шести місяців позивачка звернулась до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, але виявилося, що заяву про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 подала також інша донька померлої, сестра позивачки ОСОБА_2, яка зазначила, що до складу спадщини також входить частка квартири, яка розташована в м. Алчевськ Луганської області, в якій на теперішній час проживає відповідачка.

На підставі вищенаведеного, позивачка просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті матері.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення.

Представник третьої особи Новоайдарської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, заперечень з приводу заявлених вимог не надала.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що 27.01.2011 року померла мати позивачки - ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-ЕД № 284508, виданого 31.01.2011 року Виконкомом Дмитрівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області. Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,5814 га., розташована на території Дмитрівської сільської ради, кадастровий номер :13:005:0052, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛГ №007644, виданого 29.09.2003 року, на підставі розпорядження голови Новоайдарської районної державної адміністрації від 07 серпня 2003 року № 192 (а.с.5) та земельна частка (пай) члена КСП «Україна» с. Дмитрівка, Новоайдарського району Луганської області, розміром 4,37 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0104329, виданого 22.01.1997 року на підставі рішення Новоайдарської районної державної адміністрації від 17.01.1997 року № 3 (а.с.6).

За життя ОСОБА_3 залишила заповіт, яким все своє майно заповідала доньці ОСОБА_1, що підтверджується копією заповіту від 27.10.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Новоайдарського районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №1573 (а.с.8).

Позивачка своєчасно прийняла спадщину, шляхом звернення з заявою до нотаріальної контори (а.с.10,11), однак свідоцтва про право на спадщину не отримала. Після спливу шести місяців позивачка звернулась до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, але виявилося, що заяву про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 подала також інша донька померлої, сестра позивачки ОСОБА_2 (а.с.16), яка зазначила, що до складу спадщини також входить частка в квартирі, яка розташована в м. Алчевськ Луганської області, в якій на теперішній час проживає відповідачка.

На день смерті ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з нею за цією ж адресою проживала та була зареєстрована її донька ОСОБА_1, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області № 422 від 17.12.2015 року (а.с.4).

Факт зміни прізвища позивачки з «Коваленко» на «Кравцова» підтверджується копією свідоцтва про одруження серія VI-УР № 309576, виданого 30 травня 1964 року Дмитрівською сільською радою (а.с.13).

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно є донькою ОСОБА_3, яка померла 27.01.2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки, складеного російською мовою, де в графі «мать» зазначено «Коваленко Вера Исаковна» (а.с.12).

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до 1 ч. ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин,а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування.

Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як визнання права.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. Відповідач позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Позивач наданими суду доказами, довела, що має право на спадщину після померлої ОСОБА_3, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на спадкове майно в судовому порядку.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі ст. ст. 1218, 1220, 1221,1225, 1233, 1235 ЦК України, ст. 81 ч. 2 Земельного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 56, 60, 88, 130 ч. 4, 174 ч. 4, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, третя особа: Новоайдарська державна нотаріальна контора задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на спадкове майно після ОСОБА_3, яка померла 27.01.2011 року, а саме на:

земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,5814 га., розташовану на території Дмитрівської сільської ради, кадастровий номер :13:005:0052, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛГ №007644, виданого 29.09.2003 року, на підставі розпорядження голови Новоайдарської районної державної адміністрації від 07 серпня 2003 року № 192;

земельну частку (пай) члена КСП «Україна» с. Дмитрівка, Новоайдарського району Луганської області, розміром 4,37 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0104329, виданого 22.01.1997 року на підставі рішення Новоайдарської районної державної адміністрації від 17.01.1997 року № 3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий О.М. Іванова