Справа № 159/1980/16-ц
Провадження № 2/159/766/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі : головуючого-судді Бондара В.М.

з участю секретаря Рижко О.М.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем по справі перебувають у шлюбі з 25.01.1998 року, від шлюбу народилося двоє синів: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Причиною розірвання шлюбу є те, що вона з відповідачем мають різні характери та різні погляди на життя, не можуть знайти спільної мови у вирішенні сімейних проблем, відсутнє взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення подружніх стосунків та окремого проживання. Просить розірвати шлюб.

У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю та просить його задовольнити з викладених підстав, понесені судові витрати залишити за нею.

Відповідач по справі у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та просить розірвати шлюб.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1, виданого 25.01.1998 року Люблинецькою селищною радою Ковельського району Волинської області, стверджується, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, одружилися 25.01.1998 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 2, та після одруження стали носити спільне прізвище ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено у судовому засіданні, сторони протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, в сім'ї втрачена взаємоповага та розуміння, таким чином, шлюб існує формально й зберегти сім'ю неможливо. На подальше примирення сторони не погоджуються.

Зважаючи на те, що сторони виявили спільне бажання розірвати шлюб, не виявили бажання зберегти сім'ю та не вчинили дій до налагодження стосунків, тому суд вважає за недоцільне надавати подружжю строк для можливого примирення.

Судові витрати слід залишити за позивачем, згідно її клопотання.

На підставі ст. 112 СК України, керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, СУД, -

В И Р І Ш И В :

Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, який був зареєстрований 25.01.1998 року Люблинецькою селищною радою Ковельського району Волинської області, актовий запис № 2.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:В. М. Бондар