Справа № 463/4144/16 Головуючий у 1 інстанції: Грицко Р.Р.
Провадження № 22-ц/783/6256/16 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І., Копняк С.М.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 06 вересня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - Винниківська міська рада м.Львова, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

встановила:

05.09.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження, в якій просив встановити той факт, що спадкоємець ОСОБА_2, якому внаслідок прийняття спадщини на підставі Закону належить право безстрокового користування земельною ділянкою площею 576 кв.м. по АДРЕСА_1 з часу відкриття спадщини після смерті його батька - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, добросовісно заволодів чужим, й водночас спадковим, житловим будинком, який розташований на цій окремій земельній ділянці, і продовжує відкрито, безперервно володіти ним протягом десяти років.

Встановлення цього факту заявнику необхідне для оформлення права приватної власності на вказані об'єкти нерухомого майна.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 06.09.2016 року у відкритті провадження в даній справі відмовлено, оскільки вбачається спір про право.

Ухвалу суду оскаржив заявник ОСОБА_2, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала постановлена судом всупереч вимогам частини другої статті 122 ЦПК України. Вважає, що його заява повинна розглядатися судом саме в порядку окремого провадження, оскільки спору про право немає, про що ним наголошувалось у поданій до суду заяві.

Заінтересована особа в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому процесуальним законом порядку, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляла, а тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України у її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника ОСОБА_2 в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право у встановленому цим Кодексом порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.15 ЦПК України, суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Частиною першою ст.256 ЦПК України передбачений перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені у судовому порядку.

Відповідно до ч.4 ст.256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Відповідно до роз'яснень в постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року (із змінами) «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (п.1), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.17 цієї Постанови, факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документа про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності. Заяви про встановлення факту володіння будинком на праві власності не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, якщо будівництво не було закінчено і будинок не був прийнятий в експлуатацію або його було збудовано самовільно чи зареєстровано за іншою особою.

Враховуючи наведені вище норми процесуального закону та роз'яснення й те, що спадкодавець за життя не оформив у встановленому законом порядку право власності на спадкове нерухоме майно і відомостей про те, що житловий будинок був прийнятий в експлуатацію, немає, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вбачається спір про право, який належить вирішувати в порядку позовного провадження.

Доводи заявника про те, що немає інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3, не спростовують наявності спору про право з наведених вище мотивів.

Таким чином, суд першої інстанції при вирішенні даного питання дотримався вимог процесуального закону, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувану ухвалу суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 06 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Береза В.І.

Копняк С.М.