Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1101/16-ц

Номер провадження: 2/511/1099/16

11 листопада 2016 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бобровська І. В.,

при секретарі - Шкарпицька В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини на час навчання,

ВСТАНОВИВ:

13.05.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання на час навчання до досягнення 23-річного віку. В позові зазначила, що вона є рідною донькою відповідача, досягла повноліття, на даний час навчається на 2 курсі денного відділення у НУ «Одеська юридична академія». Відповідач працює по найму будівельником. Позивачка просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення позивачем 23-річного віку, на період навчання, тобто до 22.08.2020 року.

Заочним рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 13.06.2016р. позов задоволено.

Ухвалою суду від 21.10.2016р. за заявою відповідача заочне рішення від 13.06.2016р. було скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала частково в частині стягнення з відповідача аліментів на її користь в розмірі 600-700 грн. щомісячно, суду пояснила, що навчається на 3 курсі денного відділення НУ «Одеська юридична академія» на контрактній формі. Плата за навчання складає 8235 грн. за семестр, власного доходу вона не має, також їй необхідні кошти на придбання канцтоварів, підручників, книжок, на проїзд з місця проживання м.Роздільна до місця навчання м.Одеса і в зворотному напрямку кожен день, на придбання продуктів харчування, одягу та предметів побуту. Вона проживає з сестрою та матірю, яка не може повністю її утримувати, тому вважає, що її батько також повинен брати участь у її утриманні на час навчання. Стверджує, що відповідач працює будівельником, має заробіток, іншим чином ніяк їй не допомагає, в листопаді 2015 року дав їй на навчання 5700 грн., про що змусив її скласти йому розписку і більше з того часу ніякої допомоги їй не надавав. Заперечує проти доводів відповідача стосовно того, що після продажу будинку він віддав її матері 10 000 доларів. Стверджує, що батьки після розірвання шлюбу продали спільний житловий будинок і гроші поділили порівну. На свою долю мати придбала інше житло, оскільки їм не було де жити. Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що не має можливості утримувати дочку, так як працює будівельником не офіційно, має мінливий дохід, в зимовий період не має роботи, хворіє на простудні захворювання. Вважає, що дочці не потрібна вища освіта. Також заявив, що після продажу житлового будинку віддав матері позивачки 10 800 доларів США. Просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком позивачки по справі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, наявною в матеріалах справи (а.с.2).

ОСОБА_1 досягла повноліття, навчається на 3 курсі денного відділення Судово-адміністративного факультету Національного університету «Одеська юридична академія», контрактної форми навчання (а.с.6,7).

Згідно зі ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 навчається на денній формі навчання, отже не може працювати і мати самостійний заробіток, у звязку з цим потребує допомоги з боку батьків. Навчається на контрактній основі, відповідно до копії квитанції за 4 семестр другого курсу сплачено 8230,00 грн., стипендію не отримує (а.с.7).

Мати позивачки надає матеріальну допомогу доньці, але обовязок утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, покладений на обох батьків за умови, що вони можуть надавати таку допомогу.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Позивачка ОСОБА_1 навчається на денній формі навчання, а тому не може працевлаштуватись та мати самостійний заробіток. Дитину на протязі року потрібно забезпечувати одягом по сезону, предметами побуту та особистої гігієни, оргтехнікою, щомісячно продуктами харчування, канцтоварами, та витрачати кошти на інші особисті потреби, купувати квитки для проїзду з місця навчання додому та в зворотному напрямку. Все це потребує значних коштів. Крім того, дитина навчається на контрактній формі навчання та повинна сплачувати за навчання грошові кошти.

Тому суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 як батько, повинен також приймати участь в утриманні повнолітньої доньки, яка продовжує навчання і потребує допомоги.

ОСОБА_2 є працездатним, але офіційно не працює, на обліку в Центрі зайнятості як безробітний не стоїть, на обліку у лікарів не перебуває, має грошовий дохід, який є нерегулярним, поживає один, утриманів не має. Тому суд вважає, що ОСОБА_2 має можливість надавати своїй дочці допомогу на час її навчання. Доводи відповідача про те, що він надав матері позивачці половину грошових коштів від продажу будинку, суд не приймає до уваги, оскільки відповідач не довів, що він надав ці кошті в рахунок аліментних платежів. Що стосується наданих позивачці коштів в сумі 5700 грн. на оплату контракту, то вони були надані відповідачем в листопаді 2015 року, а суд розглядає позов про стягнення з нього аліментів за період з травня 2016 року.

Таким чином, суд робить висновок, що відповідач може надавати матеріальну допомогу доньці на період навчання в розмірі 500 грн. щомісячно.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 належить стягнути на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 551,20 грн.

На підставі ст.ст.182, 184, 199, 200 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.10, 11, 88, 209, 212-214, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на період навчання в Національному університеті «Одеська юридична академія» в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 13.05.2016 року, але не пізніше 22.08.2020 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції в апеляційний суд Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а у випадку відсутності особи в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. В. Бобровська