Справа № 301/1489/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" серпня 2016 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Фанта А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

02 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно. Посилається на те, що 18 квітня 2011 року помер її батько ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку і надвірних споруд, розташованих в с. Нижнє Болотне, вул. Центральна, 51 Іршавського району Закарпатської області, за яким закріплено земельну ділянку розміром 0,40 га та права на земельну частку (пай).

Згідно довідки виконкому Вільхівської сільської ради власником будинку за адресою: с. Нижнє Болотне, вул. Центральна, 51 Іршавського району Закарпатської області була тітка покійного ОСОБА_4 - ОСОБА_5, яка померла 13.03.2008 року.

При житті ОСОБА_5 залишила заповіт, яким все своє майно заповіла своєму племіннику спадкодавцю ОСОБА_4, який на день її сметрі проживав разом з нею та фактично вступив в управління і володіння спадковим майном. Заповіт складено 26 грудня 2001 року та посвідчено секретарем виконкому Вільхівської сільської ради Іршавського району ОСОБА_6, зареєстровано в реєстрі за № 63.

Відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від прийняття спадщини відмовилися. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину за померлим, відсутні.

Позивачка ОСОБА_1 на день смерті спадкодавця проживала і була зареєстрована разом з ним та фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, зокрема, обробляла земельну ділянку та утримувала спадковий будинок.

Після смерті спадкодавця зясувалося, що первісна реєстрація права власності на домоволодіння № 51 по вулиці Центральній в селі Нижнє Болотне Іршавського району здійснена не була.

При зверненні до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв'язку з тим, що спадкодавець при житті не оформив право власності на спадковий житловий будинок та розбіжностями щодо написання його імені та по батькові та неможливістю довести їх родинний зв'язок, а саме:

- у свідоцтві про народження позивачки серії ІІ-ФМ № 351950 в графі «батько» зазначений «Куруц Михайло Михайлович»;

- у свідоцтві про смерть батька серії 1-ФМ № 121293 «Куруц Мігаль Мігальович».

Численні розбіжності в написанні імені та по-батькові покійного у вищевказаних документах виникли в результаті вільного перекладу, зробленого при реєстрації актів цивільного стану відповідними посадовими особами.

Єдиним документом, що стосується вказаного нерухомого майна є: технічний паспорт від 25.07.2016 року.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, а подала заяву, якою позов підтримала, просила його задовольнити з мотивів, наведених у позовній заяві, а справу розглянути в її відсутності (а. с. 30).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, а подали заяви, в яких позов визнають, проти його задоволення не заперечують, а справу просили розглянути в їх відсутності (а. с. 18, 19).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 18 квітня 2011 року помер батько позивачки ОСОБА_4, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ФМ № 121293 від 19.04.2011 року, актовий запис № 10 (а. с. 6).

Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку і надвірних споруд, розташованих в с. Нижнє Болотне, вул. Центральна, 51 Іршавського району Закарпатської області та права на земельну частку (пай) згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 016050 зареєстрованого 06.12.1999 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 523 (а. с. 8).

Згідно довідки виконкому Вільхівської сільської ради власником будинку за адресою: с. Нижнє Болотне, вул. Центральна, 51 Іршавського району Закарпатської області була тітка покійного ОСОБА_4 - ОСОБА_5 (а. с. 13), яка померла 13.03.2008 року (а. с. 7).

При житті ОСОБА_5 залишила заповіт, яким все своє майно заповіла своєму племіннику спадкодавцю ОСОБА_2М (а. с. 20), який на день її сметрі проживав разом з нею та фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, що стверджується копією довідки виконкому Вільхівської сільської ради від 13.07.2016 (а. с. 13). Заповіт складено 26 грудня 2001 року та посвідчено секретарем виконкому Вільхівської сільської ради Іршавського району ОСОБА_6, зареєстровано в реєстрі за № 63.

Відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від прийняття спадщини відмовилися, що стверджується заявами відмовами (а. с. 18, 19). Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину за померлим, відсутні.

Позивачка ОСОБА_1 на день смерті спадкодавця проживала і була зареєстрована разом з ним та фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, зокрема, обробляла земельну ділянку та утримувала спадковий будинок, що стверджується копією довідки виконкому Вільхівської сільської ради від 13.07.2016 року (а. с. 13).

При зверненні до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв'язку з тим, що спадкодавець при житті не оформив право власності на спадковий житловий будинок та розбіжностями щодо написання його імені та по батькові та неможливістю довести їх родинний зв'язок, а саме:

- у свідоцтві про народження позивачки серії ІІ-ФМ № 351950 в графі «батько» зазначений «Куруц Михайло Михайлович» (а. с. 11);

- у свідоцтві про смерть батька серії 1-ФМ № 121293 «Куруц Мігаль Мігальович» (а. с. 6).

Фактом того, що «Куруц Михайло Михайлович» зазначений у свідоцтві про народження позивачки та «Куруц Мігаль Мігальович» вказаний у своєму свідоцтві про смерть був однією і тією ж особою свідчить довідка виконкому Вільхівської сільської ради № 891 від 13.07.2016 року (а. с. 12).

Численні розбіжності в написанні імені та по-батькові покійного у вищевказаних документах виникли в результаті вільного перекладу, зробленого при реєстрації актів цивільного стану відповідними посадовими особами.

Єдиним документом, що стосується вказаного нерухомого майна є: технічний паспорт від 25.07.2016 року (а. с. 14-16).

Спору про право не має, встановлення даного факту не суперечить закону і жодним чином не порушує прав та законних інтересів інших осіб.

У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів позивачка не має можливості оформити у встановленому порядку право власності на спадкове майно.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно дост.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1218, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою ОСОБА_4, який помер 18 квітня 2011 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку і надвірних споруд, розташованих за адресою с. Нижнє Болотне, вул. Центральна, 51 Іршавського району Закарпатської області та права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 016050, виданого на підставі рішення Іршавської райдержадміністрації від 29 липня 1999 року за № 298, зареєстрованого 06 грудня 1999 року в книзі реєстрації на право на земельну частку (пай) за № 523, розміром 1,2 в умовних кадастрових гектарах.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: М. М. Золотар