У Х В А Л А

9 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Сімоненко В.М.,
Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 липня 2016 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Фінексбанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_4, приватного нотаріуса Трускавецького міського нотаріального округу Чичерської Ліліани Олександрівни про визнання договору дарування нежитлового приміщення недійсним,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 6 листопада 2015 року у задоволенні позову ПАТ «Фінексбанк» відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 8 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «Фінексбанк». Визнано недійсним договір дарування нежитлового приміщення, укладений 12 грудня 2014 року між дарувальником ОСОБА_4 та обдарованим ОСОБА_5., посвідчений приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Чичерською Л.О. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 липня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення апеляційного суду залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ОСОБА_4 порушує питання про скасування судового рішення касаційної інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з передбачених пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підстав - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, зокрема статей 215, 216, 388 ЦК України.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2013 року та 29 січня 2014 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі про перегляд якої подано заяву, задовольняючи позовні вимоги про визнання договору дарування нежитлового приміщення недійсним суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився суд касаційної інстанції, виходив з того, що на час укладання оспорюваного договору дарувальник не мав законних прав на розпорядження майном, яке було предметом спірного договору, оскільки це майно йому не належало.

Разом з тим, у справі, ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 листопада 2013 року в якій надана заявником для порівняння, відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд виходив з того, що предметом спірних договорів дарування є новостворене нерухоме майно, набуте на підставі відповідного рішення органу місцевого самоврядування, яке ніким не оспорене та є чинним.

Отже, у справах наявні різні фактичні обставини встановлені судами, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

Надана заявником ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 січня 2014 року не може бути прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки суд касаційної інстанції скасував судове рішення та передав справу на новий розгляд з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що призвело до неможливості встановити та перевірити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом публічного акціонерного товариства «Фінексбанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_4, приватного нотаріуса Трускавецького міського нотаріального округу Чичерської Ліліани Олександрівни про визнання договору дарування нежитлового приміщення недійсним до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає

Судді: Н.П. Лященко
В.М. Сімоненко Л.І. Охрімчук