Ухвала

іменем україни

14 жовтня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ткачук О.С., розглянувши касаційну скаргу управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради на ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 16 вересня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради про стягнення вартості невідокремлених поліпшень орендованого майна,

встановив:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, в якому посилався на те, що 2 січня 2003 року між фондом комунального майна Миколаївської міської ради, правонаступником якого є управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради та позивачем було укладено договір оренди нежитлового приміщення підвалу, загальною площею 211,88 кв.м. по АДРЕСА_1. На підставі угоди про зміну площа орендованого підвалу була збільшена на 23,7 кв.м. Зазначений договір було укладено строком на 1 рік до 2 січня 2004 року та в подальшому пролонговано до 2 січня 2015 року. В своїх листах до позивача управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради повідомляло, що не бажає продовжувати вищезазначений договір оренди та пропонує звільнити орендоване майно. Також позивач зазначив, що на підставі розпорядження фонду комунального майна Миколаївської міської ради від 15 січня 2003 року ним були проведені ремонтні роботи з поліпшення вищезазначеного майна, вартість яких була підтверджена аудиторським висновком та довідкою управління капітального будівництва, реконструкції та ремонту Миколаївської міської ради. Відповідно до оцінки майна на момент укладення договору його вартість складала 70 400 грн., а на момент закінчення договору - 643 000 грн., тому сума відшкодування вартості невідокремлених поліпшень орендованого майна не має перевищувати суму 572 600 грн. Відповідно до договору сторони передбачили обов'язок орендодавця відшкодувати орендарю вартість зроблених останнім невідокремлених поліпшень в межах суми приросту вартості орендованого майна в результаті таких поліпшень.

Посилаючись на те, що відповідач не виконав покладені на нього договором грошові зобов'язання та з урахуванням заяви про зменшення суми позовних вимог на підставі проведеної експертизи, позивач просив стягнути з відповідача вартість зроблених ним невідокремлених поліпшень орендованого майна з урахуванням індексу інфляції у розмірі 529 93,65 грн. та судові витрати.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 липня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 16 вересня 2016 року провадження по даній справі зупинено на час проведення повторної судової оціночно-будівельної експертизи.

У касаційній скарзі управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради просить скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зупиняючи провадження у справі на час проведення повторної судової оціночно-будівельної експертизи, апеляційний суд правильно виходив з того, що відповідно до ст. ст. 66, 143, 150, 202 ЦПК України необхідно призначити таку експертизу для об'єктивного розгляду апеляційної скарги та вирішення справи (ст. 212 ЦПК України)

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради про стягнення вартості невідокремлених поліпшень орендованого майна за касаційною скаргою управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради на ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 16 вересня 2016 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.С.Ткачук