Справа №751/1319/16-ц
Провадження №2/751/693/16
Рішення

Іменем України

25 травня 2016 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

при секретарі Талибова В. О.

з участю сторін: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Муляренко К.О., третя особа ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Чернігівської міської ради, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування рішення,-

встановив:

10 лютого 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Чернігівської міської ради, третя особа ОСОБА_3, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Чернігівської міської ради від 12.03.2015 року «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам, членам сімей загиблих учасників АТО, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель ОСОБА_3. Свої вимоги мотивує тим, що в грудні 2012 року вона та інші фізичні особи звернулись із заявами до міського голови м. Чернігова, в яких містилось прохання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок по АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель. До заяв було надано відповідні документи. Однак пунктом 1 рішення двадцять восьмої сесії шостого скликання Чернігівської міської ради від 26 грудня 2012 року було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту відведення землі. Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 11 вересня 2013 року визнано протиправним і скасовано п. 1 в частині оскаржуваних підпунктів рішення Чернігівської міської ради від 26 грудня 2012 року про відмову у наданні дозволу позивачам на розроблення проекту відведення земельних ділянок по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд. Ухвалами апеляційного суду Чернігівської області від 28.10.2013 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.01.2014 року рішення залишено без змін. Пояснює, що 12 листопада 2013 року позивачем на адресу міського голови та іншими особами були подані нові заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, однак заява не розглянута. Стверджує, ігноруючи рішення Деснянського районного суду міста Чернігова, рішенням Чернігівської міської ради від 12.03.2015 року «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам, членам сімей загиблих учасників АТО, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою ОСОБА_3, члену сім'ї (матері) загиблого громадянина ОСОБА_5. Позивач вважає, що оскільки рішення по порушеному нею питанню не приймалося, що є порушенням Земельного кодексу України, а тому є безумовною підставою для скасування рішення Чернігівської міської ради від 12.03.2015 року в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку по АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,10 га ОСОБА_3.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала і в його задоволенні просила відмовити з підстав, зазначених у письмових запереченнях (а.с. 64-68).

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 04 грудня 2014 року ОСОБА_3 звернулась до Чернігівської міської ради з заявою про надання їй земельної ділянки для індивідуального будівництва як члену сім'ї загиблого в зоні проведення АТО в межах м. Чернігова (а.с. 69).

17 грудня 2014 року ОСОБА_3 звернулась до Чернігівської міської ради з заявою про виділення їй в користування для індивідуального житлового будівництва земельної ділянки площею 0,10 га на території АДРЕСА_1 (а.с. 72).

Пунктом 1.13 рішення Чернігівської міської ради (49 сесія 6 скликання) від 12 березня 2015 року надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), при умові заборони відчуження земельної ділянки протягом п'яти років ОСОБА_3, члену сім'ї (матері) загиблого громадянина ОСОБА_5, який захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брав безпосередню участь у антитерористичній операції, на земельну ділянку по АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,1000 га (а.с. 76).

У судовому засіданні встановлено, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 на дату винесення оскаржуваного рішення Чернігівської міської ради (49 сесія 6 скликання) від 12 березня 2015 року перебувала у комунальній власності і іншим особам у користування передана не була і дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-яким іншим громадянам, зокрема позивачу, міською радою не надавалось.

Відповідно до п. 15 ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Особам, на яких поширюється чинність цього Закону (стаття 10), надаються такі пільги: органи виконавчої влади, виконавчі комітети місцевих рад зобов'язані подавати допомогу інвалідам війни і сім'ям загиблих військовослужбовців у будівництві індивідуальних жилих будинків. Земельні ділянки для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва відводяться зазначеним особам у першочерговому порядку.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України чітко регламентує дії міської ради, як суб'єкту владних повноважень, при подачі громадянами України до відповідної ради клопотання про надання безоплатно у власність земельної ділянки із державної або комунальної власності. При цьому згідно цієї статті сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення проекту землеустрою щодо відведеної ділянки або дає мотивовану відмову у його наданні.

З вище наведеного вбачається, що ОСОБА_3 скористалась своїм переважним правом, як член сім'ї загиблого (а.с. 70-71, 75), перед іншими особами і звернулась з клопотанням до міської ради щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і Чернігівською міською радою у встановленому законом порядку їй було надано відповідний дозвіл.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Рішення Чернігівської міської ради (49 сесія 6 скликання) від 12 березня 2015 року не суперечить нормам чинного законодавства та не порушує прав та інтересів ОСОБА_4, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 213, 215, 218 ЦПК України, -

Вирішив:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ю. К. Овсієнко