Справа № 567/899/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Венгерчук А.О.

секретар Самолюк А.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Острог справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики звернулась ОСОБА_1

У своїй позовній заяві вказує, що 29 грудня 2015 року вона позичила для ОСОБА_4, грошові кошти у розмірі 2000 доларів США під 12 % в місяць, що складає 240 доларів США, які він зобов'язувався повернути до 22 серпня 2016 року, проте у вказаний строк відповідач боргу не повернув, а отже свої зобов'язання за договором не виконав.

Вказує, що станом на 22 вересня 2016 року заборгованість за договором позики становить 4096 доларів США, що в гривнях згідно національного курсу НБУ становить 106 373 грн. 12 коп., що розраховується:

2000 доларів США (основний борг) + 2096 доларів США (відсотки). Розмір відсотків розраховується наступним чином: 240 * 8+ 8*22= 2096 доларів США.

Зазначає, що вона неодноразово усно, а 06 вересня 2016 року письмово, зверталась до відповідача із проханням повернути вказаний борг, проте відповідач звернення проігнорував і на даний час борг не повернув. Просить стягнути з відповідача вищевказані кошти.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали посилаючись на обставини викладені в позові. Представник позивача пояснила, що на виконання відповідачем своїх обов'язків про повернення позивачу наданих за договором позики грошових коштів порушує її законні права та інтереси та змушує її звернутися у суд за їх захистом. Просила стягнути з ОСОБА_4 на кориться ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 4096 доларів США, що в гривнях становить 106373 грн. 12 коп.

Відповідач позов визнав. Зазначив, що дійсно, позичив у позивача 2 тисячі доларів США. Вказує, що 25 липня 2015року написав розписку за якою вказав, що він позичив у ОСОБА_5 29.12.2015 року 2 тисячі доларів США під 12% на місяць. Зазначає, що кошти поверне, однак для цього йо

З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне.

Згідно розписки від 25 липня 2016 року, ОСОБА_4 позичив у ОСОБА_1 29 грудня 2015 року грошові кошти в сумі 2000 доларів США під 12% на місяць, що складає 240 доларів в місяць. Зобов'язався до 22 серпня 2016 року повернути кошти у повному обсязі. (а.с.9)

06 вересня 2016 року позивач письмово, зверталась до відповідача із проханням повернути борг до 16 вересня 2016 року. Вказаний лист-попередження ОСОБА_4 отримав, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. (а.с.10,11)

Заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач передала у власність відповідачу грошові кошти у сумі 2000 доларів, які ОСОБА_4 зобов'язувався повернути їй до 22 серпня 2016 року. На підтвердження укладення договору позики грошей, 25 липня 2016 року відповідачем (позичальником) було надано позивачу (позикодавцю) письмову розписку, яка надана позивачем суду.

Відповідно до вимог ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладений з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та двох чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну д: о передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо; або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі), що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Оскільки відповідач в добровільному порядку свої зобов'язання не виконує і грошові кошти не повертає, то вони підлягають стягненню на користь позивача в судовому порядку.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Договором позики визначено, що ОСОБА_4 отримав 2000 доларів США зі сплатою 12 відсотків в місяць до 22 серпня 2016 року, що становить 240 доларів США на місяць, і оскільки борг по процентах станом на 22 серпня 2016 року становив 2096 доларів США грн. і на даний час він не сплачений, то в цій частині позовні вимоги слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 526, 530, 536, 599, 610, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України,ст.ст.10, 60, 212- 215 ЦПК України, суд,-

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 29 грудня 2015 року у розмірі 4096 (чотири тисячі дев'яносто шість ) доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 106 373(сто шість тисяч триста сімдесят три) грн. 12 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_11063грн. 73 коп. судового збору.

Заходи забезпечення позову - накладення арешту на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 10 діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.