ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ковалевської Л.М.

за участі секретаря Антощенко Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовну заяву, просила її задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперерчував.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 серпня 2004 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що зроблено актовий запис №324, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.6).

Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7-8).

Подружнє життя у сторін не склалось. Сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть.

Сторонам надавався трьохмісячний термін на примирення, але сторони не примирились, і позивачка наполягає на розлученні. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе.

Спору про розподіл майна сторони не мають.

Згідно статті 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу.

Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прівищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 60, 212-215 ЦПК України, ст. 56, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 28 серпня 2004 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №324 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в сумі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги.

Суддя Л.М.Ковалевська