У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про стягнення банківського вкладу та процентів за договором, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, на рішення апеляційного суду Львівської області від 10 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 10 квітня 2014 року між нею та публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») укладено договір банківського вкладу у розмірі 200 тис. грн. 12 травня 2014 року ОСОБА_4 вирішила достроково розірвати договір вкладу та повернути суму вкладу і нараховані відсотки за період дії договору, однак банк відмовив у здійсненні такої виплати. Таким чином, просила повернути, відсотки за користування вкладом у розмірі 4 705 грн 37 коп. та пеню у розмірі 20 470 грн 53 коп.

Заочним рішенням Франківського районного суду міста Львова від 3 квітня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на користь ОСОБА_4 за строковим депозитним договором відсотки за користування вкладом у розмірі 4 705 грн 37 коп. та пеню у розмірі 20 470 грн 53 коп., а всього 25 175 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 10 грудня 2015 року, заочне рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У поданій касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права і залишити в силі заочне рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку, з урахуванням норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», про відмову у задоволенні позову. Оскільки у період здійснення ліквідаційної процедури банку задоволення вимог позивача має здійснюватися у порядку задоволення вимог кредиторів банку та черговості, передбачених ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тому задоволення таких вимог є фактично погашенням вимог кредитора позачергово поза межами ліквідаційної процедури. Крім того, позивача було включено до списку осіб на отримання виплат, що здійснюються Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та їй було виплачено 200 тис. грн в межах граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 10 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

В.І.Журавель

С.П.Штелик