Провадження № 2-з/638/71/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Задорожний М.І. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, -

,

ВСТАНОВИВ:

17.02.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася з заявою про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки.

В порядку забезпечення позову позивач просить накласти арешт та заборону відчуження на все майно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, а також на: квартиру АДРЕСА_1 та квартиру 21, будинок 30, вулиця 5-авіамістечко, м. Євпаторія, АРК.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, вивчивши матеріали позовної заяви, суд вважає зазначену заяву не обґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 та частини 3 статті 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день ії надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Однак, як свідчать матеріали справи позивачем не надано доказів на підтвердження того, що у разі задоволення позовних вимог існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду та не може визнати застосування забезпечення позову у даному випадку законним, доцільним та співрозмірним, а тому суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. 151, 153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки залишити без задоволення.

Копію ухвали направити заявнику разом з усіма доданими до заяви документами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: