Справа № 296/9607/16-ц
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження у справі
"16" листопада 2016 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Шалота К.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Житлової комісії Житомирського гарнізону про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до Житлової комісії Житомирського гарнізону про визнання протиправним та скасування рішення Житлової комісії Житомирського гарнізону, затверджене начальником Житомирського гарнізону 25 серпня 2015 року, оформлене протоколом № 4 від 20 серпня 2015 року, про відмову позивачу та його сім`ї у забезпеченні постійним житлом без врахування черги на отримання житла в Житомирському гарнізоні на підставі рішенні Солом`янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2011 року, в зв`язку із відсутністю правових підстав.

Вивчивши позовну заяву суддя вважає, що у відкритті провадження за вказаним позовом слід відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Частиною 1 статті 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 13 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» (в редакції від 22.05.2015) справи у спорах про захист порушених, невизнаних або оспорюваних інтересів, що виникають із житлових правовідносин, згідно з частиною першою статті 15 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV розглядаються за правилами цивільного судочинства, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

З огляду на положення частини другої статті 17 КАС України спори, в яких урегульовані нормативно визначеною процедурою управлінські дії суб`єкта владних повноважень, пов`язані з реалізацією житлових прав фізичних осіб (щодо обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, нагляду і контролю за забезпеченням реалізації права громадян України на житло, додержання правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків тощо), є публічно-правовими і розглядаються за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 8 особливий порядок забезпечення осіб публічної служби житлом, встановлений частиною шостою статті 49 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1789-XII "Про прокуратуру", статтею 136 Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів", частиною п`ятою статті 22 Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-XII "Про міліцію", статтею 12 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", пов`язаний із проходженням ними публічної служби.

З урахуванням викладеного, вимоги, пов`язані із забезпеченням відповідно до вказаних законів осіб публічної служби житлом, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 проходив військову службу у Дніпропетровсьому ВЗРКУ ППО військової частини НОМЕР_1 м. Фаніполь Республіки Білорусь, військовій частині НОМЕР_2 АДРЕСА_1 (в/ч НОМЕР_3 ) та Житомирському військовому інституті радіоелектроніки ім. С.П. Корольова, з 1986 року по 20 грудня 2006 року.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що позивач оскаржує рішення Житлової комісії Житомирського гарнізону від 20 серпня 2015 року № 4 у зв`язку із реалізацією його права на житло на підставі Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» та Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил та членів їх сімей».

З огляду на викладене, враховуючи положення чинного законодавства, зміст правовідносин та суб`єктний склад учасників цих правовідносин, суд дійшов висновку, що спір, який виник між ОСОБА_1 та Житловою комісією Житомирського гарнізону про визнання протиправним та скасування рішення, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, та має вирішуватись адміністративним судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 122 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Житлової комісії Житомирського гарнізону про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги в п"ятиденний строк з дня отримання ухвали.

Суддя К. В. Шалота