Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, стягнення пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», в інтересах якого діє Чіп ЯрославМиколайович, на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» (далі ПАТ «СК «Країна») про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, стягнення пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних, який мотивований тим, що 30 грудня 2013 року о 10:45 год. у м. Дніпропетровську по вул. Каштановій, в районі будинку № 5 сталася дорожньо - транспортна пригода внаслідок зіткнення автомобілів марки «Шкода Октавіа», державний номерний знак НОМЕР_1, та автомобіля марки «Пежо Експерт», державний номерний знак НОМЕР_2.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2015 року позовні вимоги в частині стягнення страхового відшкодування у сумі 19 923, 55 грн задоволені. В частині стягнення пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних відмовлено у зв'язку із тим, що позивач перед зверненням до суду не звернулась до ПАТ «СК «Країна» з вимогами про сплату на її користь пені, інфляційних втрат, та трьох процентів річних. 06 липня 2015 року позивач звернулася до ПАТ «СК «Країна» з вимогою про сплату стягнутих за рішенням суду на її користь 19 923, 55 грн страхового відшкодування, 4 721,61 грн та 3 998,53 грн суми пені, 4 054,01 грн та 7 159,07 грн інфляційних втрат, та 481,27 грн та 257,1 грн трьох процентів річних, а всього 20 671,5 грн. Зазначену вище вимогу відповідач отримав 09 липня 2015 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, однак вимогу так і не виконав. Посилаючись на Закон України «Про страхування», Закон України «Про обов'язкове здійснення страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закон України «Про захист прав споживачів» просить суд стягнути з ПАТ «СК «Країна» на її користь 2 000 суми боргу, 11 321, 41 грн інфляційних витрат, 9 080,40 грн пені, 756,38 грн трьох відсотків річних.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_4 до ПАТ «Страхова компанія «Країна» про відшкодування шкоди, заподіяної під час дорожньо - транспортної пригоди, стягнення пені, інфляційних втрат та 3 % річних - задоволені частково.

Стягнуто з ПАТ «СК «Країна» на користь ОСОБА_4 інфляційні втрати у сумі 11 321,41 грн., пені у сумі 9 080,40 грн. та 3 % річних у сумі 756,38 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В решті позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «СК «Країна», в інтересах якого діє Чіп Я.М., просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

З матеріалів справи вбачається, що 30 грудня 2013 року сталася дорожньо - транспортна пригода внаслідок зіткнення автомобілів марки «Шкода Октавіа», державний номерний знак НОМЕР_1, та автомобіля марки «Пежо Експерт», державний номерний знак НОМЕР_2, власником якого є позивач.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2015 року стягнуто з ПАТ «СК «Країна» на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування в сумі 19 923, 55 грн. В частині стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних відмовлено, оскільки позивач не зверталась до відповідача з вимогами про стягнення понесених нею 23 грудня 2014 року витрат на відновлення автомобіля у зв'язку з фактичним його ремонтом, а звернулась після ремонту автомобіля безпосередньо до суду, але частина 2 ст. 625 ЦК України передбачає обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, з моменту пред'явлення такої вимоги, тоді як позивач безпосередньо до відповідача з такою вимогою не зверталась.

Також як вбачається з рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2015 року заява позивача про страхове відшкодування разом з усіма документами була подана відповідачу 03 березня 2014 року, кінцевою датою виплати страхового відшкодування є 04 червня 2014 року, натомість відповідач лише 30 січня 2015 року частково сплатив страхове відшкодування у сумі 4 576, 45 грн.

На адресу ПАТ «Страхова компанія «Країна» ОСОБА_4 05 липня 2015 року направлено лист з вимогою виплати пеню, інфляційні втрати та три проценти річних за прострочення виконання зобов'язання по сплаті страхового відшкодування, який відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення представник ПАТ «СК «Країна» отримав 09 липня 2015 року.

Згідно пункту 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що за прострочення виконання зобов'язання по сплаті страхового відшкодування з ПАТ «СК «Країна» на користь позивача підлягають стягненню пеня, інфляційні втрати та три відсотки річних, а тому вірно задовольнив позовні вимоги в цій частині.

Доводи касаційної скарги про те, що положення ст. 625 ЦК України не поширюються на дані правовідносини, не заслуговують на увагу, оскільки у разі настання страхового випадку, зобов'язання страховика зводиться до здійснення страхової виплати в грошовій формі, тому таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Інші доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій.

Судом першої інстанції повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення місцевого суду. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та прийшов до обґрунтованого висновку щодо відсутності правових підстав для скасування рішення місцевого суду.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», в інтересах якого діє Чіп Ярослав Миколайович, відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
С.О.Карпенко
Г.І. Мостова