АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Доповідач - Пікуль А.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

НевідомоїТ.О.

секретар Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 20 вересня 2016 року у справі

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя

та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна особистою приватною власністю,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 20 вересня 2016 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Суд, у порядку поділу майна подружжя, виділив ОСОБА_3 автомобіль "Хонда Акорд", 2006 р.в., державний номер НОМЕР_1 та стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості Ѕ частини зазначеного автомобіля у розмірі 150 858 грн. 95 коп., вирішено питання розподілу судових витрат між сторонами.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна особистою приватною власністю судом відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісного позову, а зустрічний позов задовольнити (а.с.172-176).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: представника відповідача, ОСОБА_5, яка підтримала подану ним апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити, представника позивача, ОСОБА_6, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

Позивач та відповідач перебували в зареєстровані шлюбі з 26 липня 2003 року.

Відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 червня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.6).

За час спільного подружнього життя сторони придбали легковий автомобіль "Honda Accord" 2006 р.в., чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, який зареєстрований на ОСОБА_3, ринкова вартість автомобіля відповідно до Звіту про призначення вартості КТЗ від 31 травня 2016 року проведеного ТОВ "Експертною компанією "Укравтоекспертиза-Стандарт" становить 301 717 грн. 90 коп.

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 районний суд виходив з того, що факт придбання спірного автомобіля у період окремого проживання подружжя унаслідок припинення шлюбних відносин не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини придбання автомобіля Honda Ассоrd 2006 року виробництва, державний номер НОМЕР_1, у період шлюбудоведені.

Висновки суду щодо наявності підстав вважати спірний автомобіль спільним сумісним майном подружжя відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Доводи апеляційної скарги про те, що при вирішенні зустрічного позову судом проведена неправильна оцінка доказів та безпідставно, з порушенням процесуальних норм, надана перевага одним доказам над іншими, що призвело до неправильного вирішення справи, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення враховуючи наступне.

Вважаючи спірний автомобіль своєю особистою приватною власністю позивач посилається на те, що обставина припинення шлюбних відносин сторін за рік до його придбання встановлена таким, що набрало законної сили, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Ці посилання відхиляються апеляційним судом як безпідставні з огляду на таке.

По-перше, виходячи зі змісту указаного рішення суду у справі про розірвання шлюбу (а.с.42). фраза, на яку посилається сторона - "За позовною заявою сторони на протязі останніх двох років шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть", міститься не у мотивувальній, а в описовій частині рішення суду, а тому, ураховуючи положення ст. 215 ЦПК України, не може трактуватись як обставина, встановлена судовим рішенням.

По-друге, при перевірці цих доводів зустрічного позову районним судом у визначеному процесуальним законом порядку було досліджено: текст позовної заяви ОСОБА_4 про розірвання шлюбу; журнал судового засідання, технічний запис та роздруківку технічного запису судового засідання у справі про розірвання шлюбу (а.с.53-58; 65), з яких чітко і однозначно вбачається, що на час розгляду справи про розірвання шлюбу сторони проживали разом і відповідач утримував сім'ю.

За таких обставин висновок районного суду про недоведеність факту придбання спірного автомобіля у період окремого проживання подружжя унаслідок припинення шлюбних відносин є обґрунтованим.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції при вирішенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду у цій частині відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підставдля скасування оскаржуваного рішення в частині вирішення зустрічного позову немає.

Водночас, доводи апеляційної скарги відповідача про те, що при визначенні розміру компенсації вартості Ѕ частини спірного автомобіля районним судом необґрунтовано прийнято у якості доказу та покладено в основу рішення звіт про визначення ринкової вартості КТЗ від 31.05.2016 року, відповідно до якого вартість спірного автомобіля складає 301 717 грн. 90 коп. (а.с.128-150), заслуговують на увагу та можуть бути прийняті апеляційним судом у якості підстав для зміни оскаржуваного рішення в частині визначення розміру грошової компенсації, ураховуючи наступне.

За правилами ч.1 ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

У даному конкретному випадку саме ОСОБА_4 заявила клопотання про призначення авто-товарознавчої експертизи для визначення ринкової вартості спірного автомобіля.

За правилом ч.1 ст. 86 ЦПК України витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз, несе сторона, яка заявила клопотання про проведення судової експертизи.

Призначена ухвалою суду від 27 квітня 2016 року судова авто-товарознавча експертиза (а.с.96-97) не була проведена, оскільки ОСОБА_4 не провела оплату виставленого експертною установою рахунку (а.с.100).

Таким чином, позивач свідомо ухилилась від участі в експертизі, що призвело до неможливості її проведення.

Після цього позивач надала суду на підтвердження вартості спірного автомобіля звіт про визначення ринкової вартості КТЗ від 31.05.2016 року (а.с.128-150), відповідно до якого шляхом використання порівняльного підходу ринкова вартість спірного автомобіля визначена у розмірі 301 717 грн. 90 коп.

Відповідно до положень цивільного процесуального законодавства, якщо при дослідженні письмових доказів особою, яка бере участь у справі, буде подана заява про те, що доданий до справи або поданий іншою особою для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є фальшивим, особа, яка подала цей документ, може відповідно до частини другої статті 185 ЦПК просити суд виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів. При відсутності з її боку таких процесуальних дій, особа, яка подала заяву, має згідно із загальними правилами доказування (стаття 60 ЦПК) подати відповідні докази, що спростовують значення відомостей оспорюваного документа і могли бути підставою неприйняття його до уваги під час оцінки доказів.

Оспорюючи значення відомостей наданого позивачем звіту про визначення ринкової вартості КТЗ від 31.05.2016 року відповідач надав суду письмовий доказ - повідомлення офіційного дилера Honda Motor Co. Ltd в Україні від 29 липня 2016 року (а.с.161), відповідно до якого автомобіль Honda Ассоrd 2006 року виробництва, чорного кольору, комплектації Executive, державний номер НОМЕР_1, VIN: JHMCL76806С210027, належить до сьомого покоління автомобілів моделі Ассоrd, має тип двигуна системи I-VTEK.

З посиланням на відомості цього повідомлення відповідач вказав суду, що наданий позивачем звіт є недостовірним, оскільки при визначенні вартості спірного автомобіля оцінювачем взято для порівняння інший автомобіль - автомобіль цієї ж марки та моделі, однак восьмого покоління, який є дорожчим за спірний автомобіль.

За правилами ч.3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

У даному конкретному випадку позивач ухилилась від проведення авто-товарознавчої експертизи, будь-яких доказів на спростування відомостей повідомлення офіційного дилера Honda Motor Co. Ltd в Україні від 29 липня 2016 року (а.с.161), як того вимагає принцип змагальності судового розгляду, суду не надала.

З огляду на ці обставини у їх сукупності, в ході оцінки доказів суд відхиляє як недостовірний звіт про визначення ринкової вартості КТЗ від 31.05.2016 року (а.с.128-150), оскільки він базується на вартості автомобіля Honda Ассоrd VIII 2.0 і-VTEK (CL CM CN) Executive 5АТ (автомобіля восьмого покоління), в той час як предметом спору є автомобіль Honda Ассоrd 2006 року виробництва, що належить до сьомого покоління автомобілів моделі Ассоrd, має тип двигуна системи I-VTEK (без опцій CL CM CN).

Таким чином, єдиним доказом на підтвердження вартості спірного автомобіля, який є у розпорядженні суду, є довідка-рахунок серії ВІА №254126 від 13 лютого 2014 року, згідно з якою вартість спірного автомобіля визначена у розмірі 130 000 грн. (а.с.69-70).

Відповідно до встановленого ст. 11 ЦПК принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Ураховуючи все вищенаведене в частині доказів, які є у розпорядженні суду, у сукупності з тією обставиною, що автомобіль є рухомим майном, вартість якого постійно зменшується у процесі його експлуатації, суд вважає за можливе при визначенні розміру грошової компенсації вартості Ѕ частини автомобіля, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, виходити з вартості спірного автомобіля у розмірі 130 000 грн., підтвердженої довідкою-рахунком серії ВІА №254126 від 13 лютого 2014 року.

Тому розмір указаної грошової компенсації підлягає зменшенню зі 150 858 грн. 95 коп. до 65 000 грн. (130 000 : 2).

Ураховуючи, що внаслідок зміни оскаржуваного рішення в частині визначення розміру компенсації за позовними вимогами про поділ спільного майна подружжя суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_4 на 65 000 грн. та відмовляє їй у задоволенні позовних вимог на суму 85 858 грн. 95 коп., при вирішенні питання розподілу понесених обома сторонами судових витрат по сплаті судового збору суд шляхом взаємозаліку однорідних (грошових) вимог приходить до висновку, що кожна із сторін повинна віднести на свій рахунок ті витрати по сплаті судового збору, які вже понесені нею.

У зв'язку з чим оскаржуване рішення суду в частині вирішення питання розподілу судових витрат слід скасувати.

Керуючись ст.303, 307-309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 20 вересня 2016 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя змінити.

Зменшити грошову компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, зі 150 858 грн. 95 коп. до 65 000 грн. (Шістдесят п'ять тисяч грн.).

У зв'язку з чим, рішення в частині вирішення питання розподілу судових витрат скасувати.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О. Невідома