Справа № 232/333/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2016 року

Вінницький міській суд Вінницької області

в складі: головуючого Баряка А.С.,

за участі секретаря Шмирової О.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 3 в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства «ОСОБА_2 МКБ» м. Київ до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Вінницька міська рада, про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «ОСОБА_2 МКБ» звернулося до суду з позовом до ФОП ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Вінницька міська рада, про звернення стягнення на предмет іпотеки, зазначивши, що 10.11.2010 року між ПАТ «ОСОБА_2 МКБ» та ФОП ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № SME_WC/02366, відповідно до якого ПАТ «ОСОБА_2 МКБ» відкрило ФОП ОСОБА_3 відкличну відновлювальну кредитну лінію, з максимальним лімітом 164000 грн., зі щомісячною сплатою 22 % річих за користування кредитом, на строк з 10 листопада 2010 року по 09 листопада 2011року . Крім цього, 10.11.2010 року між ПАТ «ОСОБА_2 МКБ» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 було укладено Договір іпотеки квартири № SME_WC/02366/mor, згідно умов якого в якості забезпечення зобовязання за Кредитним договором від 10.11.2010 року було надано нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру № 21, що знаходиться по просп. Космонавтів, буд. 44 у м. Вінниця. Однак боржником не виконано зобовязання згідно кредитного договору, в силу чого позивач змушений звернутись до суду та просить суд, в тому числі з врахуванням змінених позовних вимог (т. 1 а.с. 61, 62), в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № SME_WC/02366 від 10.11.2010 року, яка станом на 25.09.2012 року становить 152915,66 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру № 21, що знаходиться по просп. Космонавтів, буд. 44 у м. Вінниця, шляхом продажу з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання, на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Представник позивача, ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, обгрунтувавши їх обставинами, викладеними в позовній заяві.

Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про місце та час розгляду справи, в судове засідання повторно не зявилися, повідомлення про причини своєї неявки та заяву про розгляд справи за їх відсутності суду не надіслали.

Суд, в порядку ч. 4 ст. 10 ЦПК України, в судовому засіданні розяснив представнику позивача норму ч. 1 ст. 224 ЦПК України щодо можливості проведення заочного розгляду справи, однак представник позивача заперечив проти заочного розгляду справи.

Третя особа, будучи належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи, в судове засідання не зявилась, однак, звернулася до суду із заявою, в якій просить справу розглянути без її участі, при розгляді справи покладається на розсуд суду.

Враховуючи визнання судом в судовому засіданні, шляхом постановлення усної ухвали, причин неявки відповідачів та представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_7, - неповажними, з огляду на відсутність згоди представника позивача на заочний розгляд справи, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та розглянув справу в загальному порядку, в тому числі на підставі наявних у ній даних та доказів.

16.02.2016 року представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_7, надіслав до суду письмове заперечення, згідно якого відповідач ОСОБА_3 просить суд відмовити в позові, зазначає, що відповідна квартира належить на прав спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, яка померла 25.05.2013 року. Зазначає, що оскільки ОСОБА_6 померла, то її зобовязання припинились і не можуть бути виконані іншою особою, при цьому свідоцтво про право власності на відповідну спадщину після смерті ОСОБА_6 не видавалось, а тому спадкоємці боржника відсутні. Посилається на те, що відповідна квартира не може бути предметом іпотеки, оскільки відсутня згода всіх співвласників на передачу її в іпотеку.

Суд вивчивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення представника позивача, визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини:

Відповідно до кредитного Договору № SМЕ_WС/02366 від 10.11.2010 року укладеного між Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_2 МКБ" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію з максимальним лімітом 164 000 грн. 00 коп., на строк з 10.11.2010 року по 09.11.2011 року, у порядку і на умовах, визначених кредитним договором із поверненням суми кредиту позичальником Банку на рахунок № 0004, відкритий у Банку на підставі п.5.1.1. кредитного договору. Кредит позичальнику надавався із щомісячною сплатою 22% річних за користування кредитом, що передбачено п.3.1 кредитного договору, які повинні сплачуватися позичальником щомісячно в строк з 25 числа по останній робочий день поточного місяця.(т. 1, а.с. 12-24).

Надання кредиту позичальнику здійснювалося ПАТ "ОСОБА_2 МКБ" відповідно до п.1.3. кредитного договору шляхом зарахування коштів, з максимальним лімітом кредитної лінії у сумі 164 000 грн. 00 коп. на його поточний рахунок № 0117 відкритий у Банку, що підтверджується меморіальним ордером № 9317201 від 16.11.2010 року на суму 100 000 грн. 00 коп., меморіальним ордером № 9565791 від 23.11.2010 року на суму 64 000 грн. 00 коп., меморіальним ордером № 353287 від 17.01.2011 року на суму 40 000 грн. 00 коп., меморіальним ордером № 481237 від 20.01.2011 року на суму 74 000 грн. 00 коп. (т. 1, а.с. 6-9).

Заява про відкриття поточного рахунку від 15.04.2010 року, підтверджує належність фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 поточного рахунку № 0117 відкритого у ПАТ "ОСОБА_2 МКБ" (т.1, а.с. 30).

Зміст Договору іпотеки квартири № SME_WC/02366/mor, укладеного 10.11.2010 року між Публічним Акціонерним Товариством «ОСОБА_2 МКБ», як Іпотекодержателем та громадянами: ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, як Іпотекодавцями, що діють в якості майнових поручителів по зобовязаннях Фізичної особи-підпиємця ОСОБА_3, який є позичальником по Кредитному договору № SME_WC/02366 від 10.11.2010 року, зазначає, що Іпотекодавець в забезпечення виконання зобовязань передає Іпотекодержателю в іпотеку двокімнатну квартиру № 21, що розташована по просп. Космонавтів, буд. № 44, в м. Вінниця, в забезпечення взятих на себе зобовязань Позичальника, згідно Договору № SME_WC/02366 від 10.11.2010 року, за умовами якого Іпотекодавець зобовязаний повернути Іпотекодержателю кредит в сумі 164000,00 грн., в строк не пізніше 09.11.2011 року. Пункт 2.2. даного договору містить посилання на узгоджену ціну предмета іпотеки в розмірі 282618 грн. 18 коп. (т. 1, а.с. 25-29, 229-233).

Вимога про усунення порушення за кредитним договором № SME_WC/02366 від 10.11.2010 року, вказує, що відповідачам було запропоновано здійснити дострокове погашення кредиту з метою досудового врегулювання спору (т. 1, а. с. 31).

Відповідно рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, зазначається, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 було направлено 16.12.2011 року повідомлення на адресу: АДРЕСА_1, яке відповідні особи отримали 20.12.2011 року (т. 1, а.с. 32-33).

Згідно розрахунку заборгованості за договором № SME_WC/02366 від 10.11.2010 року заборгованість ФОП ОСОБА_3 перед ПАТ «ОСОБА_2 МКБ» станом на 26.09.2012 року становить 152915,66 грн., в тому числі: сума основного боргу по кредиту становить 121950,00 грн.; сума нарахованих і несплачених відсотків становить 13561,15 грн.; сума пені становить 17404,51 грн. ( т. 1, а. с. 63-64).

Крім цього, сума заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ «ОСОБА_2 МКБ» згідно кредитного договору № SME_WC/02366 від 10.11.2010 року станом на 26.09.2012 року в розмірі 152915,66 грн., з яких: сума основного боргу по кредиту становить 121950,00 грн.; сума нарахованих і несплачених відсотків становить 13561,15 грн.; сума пені становить 17404,51 грн. також підтверджується рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2013 року по справі № 212/12753/2012, яке залишене в силі ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.04.2014 року. (т.1 а.с. 234-240).

Таким чином, судом встановлено, що 10.11.2010 року ПАТ «ОСОБА_2 МКБ» уклало кредитний договір № SME_WC/02366 з ФОП ОСОБА_3, надавши останньому в строкове та платне користування грошові кошти, та, в порядку забезпечення виконання взятих ФОП ОСОБА_3 зобовязань згідно відповідного кредитного договору, 10.11.2010 року уклало з ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, як Іпотекодавцями, договір іпотеки № SME_WC/02366/mor, предметом іпотеки згідно якого є належна іпотекодавцям на праві власності квартира № 21, що розташована по просп. Космонавтів, буд. № 44, в м. Вінниці, при цьому заборгованість ФОП ОСОБА_3 перед ПАТ «ОСОБА_2 МКБ» згідно кредитного договору № SME_WC/02366 від 10.11.2010 року станом на 26.09.2012 року становить 152915,66 грн., в тому числі: сума основного боргу по кредиту - 121950,00 грн.; сума нарахованих і несплачених відсотків - 13561,15 грн.; сума пені - 17404,51 грн.

Копія свідоцтва про смерть серія І-АМ № 257370, виданого 20.05.2013 року та зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, зазначає, що ОСОБА_6 померла 15.05.2013 року (т. 1 а.с. 119).

Відповідь на запит суду № 4213/01-16 від 17.11.2015 року, надана Першою Вінницькою державною нотаріальною конторою, зазначає, що згідно з архівними даними контори та даними зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті 15.05.2013 року ОСОБА_6, не заводилась (т. 2, а.с. 212).

Зміст довідки № 4117 від 14.11.2015 року, виданої Міським комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна контора № 7», зазначає, що за адресою: м. Вінниця, КосмонавтівАДРЕСА_2 проживають: ОСОБА_6 бабуся, дата прибуття 06.07.1997 року, померла 15.05.2013 року; ОСОБА_3 власник, дата прибуття - 17.04.1992 року; ОСОБА_4 дружина, дата прибуття - 17.04.1992 року; ОСОБА_5 дочка, дата прибуття - 22.05.2008 року (т. 2, а.с. 214).

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_6 померла 15.05.2013 року, при цьому вона більше пяти років до дня своєї смерті проживала разом однією сімєю з ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Норма ст. 629 ЦК України прописує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зміст ст. 549 ЦК України прописує, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 1 ст. 575 ЦК України зазначає, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Зміст ст. 7 Закону України «Про іпотеку» зазначає, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Норма ст. 23 Закону України «Про іпотеку» визначає, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

Стаття 33 Закону України «Про іпотеку» прописує, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону, при цьому зазначається, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду.

Зміст ст. 35 Закону України «Про іпотеку» зазначає про необхідність надсилання іпотекодавцю та боржнику письмову вимогу про усунення порушення основного зобовязання, однак, ч.2 даної статті прописує, що відповідні обставини не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Частина 3 ст. 1268 ЦК України зазначає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За даних обставин, врахувавши, що відповідач ФОП ОСОБА_3 порушив взяті на себе зобовязання згідно укладеного кредитного договору № SМЕ_WС/02366 від 10.11.2010 року, в силу чого утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 152 915 грн. 66 коп., що свідчить про порушення прав та інтересів останнього та необхідності їх відновлення, з огляду на те, що відповідні кредитні зобовязання були забезпеченні іпотекою шляхом укладання 10.11.2010 року відповідного іпотечного договору № SME_WC/02366/mor, предметом іпотеки по якому є двокімнатна квартира № 21, що розташована по проспекту Космонавтів, буд. № 44, в м. Вінниці, яка належить на праві спільної сумісної власності іпотекодавцям, а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, яка померла 15.05.2013 року, при цьому, виходячи із наданих суду доказів, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в розумінні вимог ст. 1264, ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняли спадщину після померлої ОСОБА_6, зокрема належну спадкодавцю частку в відповідній квартирі, що є предметом зазначеного іпотечного договору, оскільки постійно проживали з спадкодавцем однією сімєю до його смерті більше пяти років і після відкриття спадщини протягом шести місяців не звернулись до нотаріуса з заявою про відмову у прийнятті спадщини, а, можливі, інші спадкоємці не реалізували свого права на прийняття спадщини, що підтверджується відсутністю спадкової справи після померлої ОСОБА_6, в силу чого суд вважає, що позивач має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням боржника ФОП ОСОБА_3 шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а відтак позов підлягає до задоволення з зазначенням нижньої межі ціни предмета іпотеки на рівні не нижчому ніж 282618 грн. 18 коп., що визначено сторонами в п. 2.2. відповідного договору іпотеки, з розподілом судових витрат згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 526, 549, 575, 629, 1054, 1264, 1268 ЦК України, ст. ст. 3, 7, 23, 33, 35 Закону України Про іпотеку, ст. ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки від 10 листопада 2010 року № SME_WC/02366/mor, укладеного між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_2 МКБ» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 (яка померла 15 травня 2013 року) , а саме: двокімнатну квартиру № 21, яка розташована по проспекту Космонавтів, 44, м. Вінниця, в рахунок заборгованості за кредитним договором від 10 листопада 2010 року № SME_WC/02366, укладеного між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_2 МКБ» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, в розмірі 152 915 грн. 66 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 121 950 грн. 00 коп.; заборгованість за процентами - 13 561 грн. 15 коп.; пеня - 17 404 грн. 51 коп., шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», але не нижчу ніж 282618 грн. 18 коп., що визначено сторонами в п. 2.2. відповідного договору іпотеки від 10 листопада 2010 року № SME_WC/02366/mor.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 МКБ» по 509 грн. 72 коп. з кожного, що становить суму судових витрат, понесених за сплату судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя