У Х В А Л А

7 листопада 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Закропивний О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 6 липня 2016 року та рішення апеляційного суду Волинської області від 4 серпня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Рожищенської районної ради Волинської області про стягнення заробітної плати та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У вересні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2, яка не була оплачена судовим збором.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 жовтня 2016 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху та встановлено заявникові строк для усунення її недоліків до 4 листопада 2016 року, але не пізніше п'яти днів з дня отримання ухвали шляхом надання до суду оригіналу квитанції про сплату судового збору.

У листопаді 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про відмову від касаційної скарги в частині позовних вимог щодо зобов'язання внести зміни до трудової книжки щодо дати звільнення, у зв'язку з відсутністю коштів для сплати судового збору.

У ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі коли позовна заява має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Така ж правова позиція висловлена у постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (далі - Постанова).

У п. 21 Постанови роз'яснено, що законом передбачено сплату судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги на рішення суду в певному розмірі виходячи зі ставки судового збору, що підлягала сплаті при подання позовної заяви, іншої заяви і скарги незалежно від оспорюваної суми.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» заявник звільняється від сплати судового збору за вимогу майнового характеру про стягнення заробітної плати. За вимогу про зобов'язання вчинити дії йому слід сплатити судовий збір у розмірі передбаченому зазначеним законом.

Виходячи з аналізу зазначених норм, судовий збір за подання касаційної скарги сплачується за всіма вимогами, незалежно від того, у якій саме частині заявник оскаржує рішення.

Таким чином, ОСОБА_2 не виконала вимоги суду щодо надання оригіналу квитанції про сплату судового збору.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 121, ст. 328 ЦПК України в разі невиконання особою, що подала касаційну скаргу, вимог ухвали суду в установлений строк, скарга вважається неподаною та повертається.

Ураховуючи те, що недоліки скарги щодо сплати судового збору у відведений судом строк заявником не усунуто, відповідно до ст. 121 ЦПК України касаційну скаргу слід визнати неподаною й повернути.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ звертає увагу особи, яка подає касаційну скаргу, на те, що згідно із нормами ст. 121 ЦПК України повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.ст. 121, 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 6 липня 2016 року та рішення апеляційного суду Волинської області від 4 серпня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Рожищенської районної ради Волинської області про стягнення заробітної плати та зобов'язання вчинити дії вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ О.В.Закропивний