Справа № 750/455/16-ц Провадження № 22-ц/795/468/2016 Головуючий у I інстанції Логвіна Т. В. Доповідач - Губар В. С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Губар В.С.,

суддів - Висоцької Н.В.., ОСОБА_1,

при секретарі Халимон Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 січня 2016 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Чернігівської області, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом в порядку цивільного судочинства та просила суд скасувати рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії Чернігівської області № 17-2/15 від 22.05.2015 року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності та рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури № ХІ -027/2015 від 11.12.2015 року.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 січня 2016 року у відкритті провадження по справі відмовлено, матеріали повернуто позивачеві з роз»ясненням, що поданий позов належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу судді суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до Деснянського районного суду м.Чернігова. ОСОБА_2 наполягає на розгляді її позову в порядку цивільного судочинства, зазначаючи, що адвокатура України є недержавним самоврядним інститутом, незалежним від органів державної влади , тобто не є субєктом владних повноважень.

ОСОБА_2 в суд не з»явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, що документально підтверджено. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а відтак апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_2 судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суддя суду першої інстанції виходив з того, що спір має публічно-правовий характер і підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком, оскільки він відповідає вимогам процесуального закону.

Згідно роз»яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (далі постанова Пленуму Верховного Суду України № 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, суб'єкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У свою чергу, справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

З огляду на викладене, публічно правовим спором є спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Виходячи з положень ст.ст. 2, 45, 50, 54, 55 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» вбачається, що діяльність адвокатури спрямована, зокрема, на забезпечення гарантованої державою можливості будь-якій особі незалежно від характеру її правовідносин з державними органами, органами місцевого самоврядування, об»єднаннями громадян, юридичними та фізичними особами вільно, без неправомірних обмежень отримувати допомогу з юридичних питань. Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури утворюється з метою визначення рівня фахової підготовленості осіб, які виявили намір отримати право на заняття адвокатською діяльністю, та вирішення питань щодо дисциплінарної відповідальності адвокатів.

Оскільки функції, з метою реалізації яких діють органи адвокатського самоврядування, визначені статтею 46 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» є публічно-правовими, то справи, пов»язані з виконанням цих функцій, належить вирішувати за правилами адміністративного судочинства.

Пунктом 24 Методичних розяснень щодо застосування Класифікатора категорій адміністративних справ, затверджених рішенням Ради суддів адміністративних судів України від 31.10.2013 року №114, визначено, що категорія «спори у сфері адвокатури» (пункт 11.3 Класифікатора) охоплює, зокрема, спори з приводу: видачі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності; припинення адвокатської діяльності за рішенням кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

У спорі, що має місце у цій конкретній справі, оскаржуване рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Чернігівської області спрямоване на забезпечення діяльності адвокатів у сфері реалізації публічного інтересу захисту від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах.

Слід також зазначити, що постановою Верховного Суду України від 02.02.2016 у справі № 825/1440/14 підтверджено належність спорів за участю Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та адвокатів до адміністративної юрисдикції.

З огляду на викладене, наявний між ОСОБА_2 та Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Чернігівської області, Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури публічно-правовий спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обгрунтованою, передбачені процесуальним законом підстави для її скасування відсутні, звязку з чим апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: