РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016р. м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва

у складі: головуючого судді Мамаєвої О.В.,

при секретарі Баришниковій І.М.,

за участю представника відповідачів ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_2, МПП "Калина" про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

ПАТ "Альфа-Банк" 01.07.2015р. звернулось до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості у розмірі 2 163 397,37 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 25.05.2012р. між ПАТ "Сведбанк" та ПАТ "Дельта Банк" був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. А 15.06.2012р. між ПАТ "Дельта Банк" та ПАТ "Альфа Банк" - укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором.

Згідно вказаних угод відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором №1401/0907/71-010 від 06.09.2007р., що було укладено між ВАТ "Сведбанк" (правонаступник ПАТ "Сведбанк") та ОСОБА_2, на користь ПАТ "Альфа-Банк".

За вказаним кредитним договором ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 170000 доларів США. У порушення умов кредитного договору, ОСОБА_2 свої зобов'язання належним чином не виконувала, в результаті чого, станом на 22.05.2015р. має прострочену заборгованість за кредитом 97505,45 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 2016298,33 грн., за відсотками - 7113,51 долар США, що за курсом НБУ складає 147099,04 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань позичальника, 06.09.2007р.із МПП "Калина" було укладено договір поруки, згідно якого поручитель поручився за виконання ОСОБА_2 обов'язків за кредитним договором.

У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що на задоволенні позову наполягає.

Представник відповідачів ОСОБА_1 вказала, що з позовом не згодна, оскільки позичальник (а відтак і поручитель) взяв на себе зобов'язання повертати суму кредиту із відсотками частинами, то строк виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання спливає згідно ч.3 ст. 254 ЦК України, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Таким чином, в разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором, передбачений ч.4 ст. 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватись з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Оскільки останній платіж був здійснений 07.11.2014р., то прострочений платіж мав місце станом на 01.12.2014р., та вимога до поручителя мала бути пред'явлена в межах шестимісячного строку, тобто до 01.06.2015р., а позивач звернувся пізніше вказаного строку, що є підставою для відмови у позові до поручителя. Крім того, не надано доказів про відступлення права вимоги до поручителя.

Також просить відмовити у позові, заявленому до відповідача ОСОБА_2, так як укладений позивачем договір має ознаки договору факторингу, а позивачем в порушення вимог ст. 1077 ЦК України не надано доказів проведення оплати за відступлене право вимоги, позивачем не доведено розмір заборгованості та не доведено характеру правовідносин, що склались у останнього із ПАТ "Дельта Банк".

Надіслане ОСОБА_2 повідомлення про відступлення права вимоги не відповідає вимогам ст. 1082 ЦК України, так як не містить грошової вимоги, яка передається, а до поручителя таке повідомлення взагалі не відсилалось.

Також вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження права ПАТ "Сведбанк" на здійснення операцій в іноземній валюті, як наслідок, кредитний договір є нікчемний.

У задоволенні позову просить відмовити повністю.

Суд, вислухавши представника відповідачів, перевіривши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що згідно укладеного кредитного договору №1401/0907/71-010 від 06.09.2007р. між акціонерним комерційним банком "ТАС-Комерцбанк" та ОСОБА_2, згідно якого банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 170 000 доларів США, на строк до 06 травня 2024 року включно, а позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 13% річних за весь строк фактичного користування кредитом /а.с. 4-6/.

В забезпечення виконання умов кредитного договору між АКБ "ТАС-Комерцбанк", МПП "Калина" та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 1401/0907/71-010-Р-1 від 06.09.2007р., згідно умов якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником всіх своїх зобов'язань , у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, передбачених кредитним договором № 1401/0907/71-010 від 06.09.2007р., в тому числі щодо повернення позичальником коштів, наданих у вигляді кредиту у сумі 170000 доларів США, оплати процентів за користування кредитом у розмірі 13% річних /а.с. 11-12/.

25.05.2012р. між ПАТ "Сведбанк" (правонаступником АКБ "ТАС-Комерцбанк") та ПАТ "Дельта Банк" був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. А 15.06.2012р. між ПАТ "Дельта Банк" та ПАТ "Альфа Банк" - укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами /а.с. 26, 27-33, 39/.

Згідно вказаних угод відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором №1401/0907/71-010 від 06.09.2007р., що було укладено з ОСОБА_2, на користь ПАТ "Альфа-Банк".

Банк виконав свої зобов'язання за Договором, видавши позивачу кредит у встановленому розмірі, вказана обставина сторонами не оспорюється, тоді як відповідач систематично порушувала графік погашення кредиту. В зв'язку з чим за нею обліковується заборгованість станом на 22.05.2015р. у розмірі 104618,96 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 22.05.2015р. складає 2 163 397,37 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 97505,45 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 2016298,33 грн., заборгованості за відсотками - 7113,51 доларів США, що за курсом НБУ складає 147099,04 грн. /а.с 40/.

02.06.2015р. ПАТ "Альфа-Банк" надіслало ОСОБА_2 та поручителю МПП "Калина" вимогу про дострокове погашення суми заборгованості за кредитним договором /а.с. 41,42/.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог ? відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 610, 611 ЦК України).

Представником відповідача заявлено, що позивачем пропущено встановлений ч.4 ст. 559 ЦК України строк пред'явлення вимоги до поручителя, тому у задоволенні позову до поручителя слід відмовити.

Однак, суд не може погодитись із доводами представника відповідача, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що сторони визначили строк дії договору ? до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за кредитним договором (пункт 10.3 кредитного договору), кінцевий строк повернення кредиту ? до 06 травня 2024 року (пункт 1.1 кредитного договору), так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів - щомісячно, у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту (п.3.1 договору), а також строки сплати процентів за користування кредитом - щомісячно, у період з "01" по "10" число включно, за попередній календарний місяць, проценти нараховані за останній календарний місяць фактичного користування кредитом, сплачується позичальником одночасно з погашенням кредиту (п.3.3 кредитного договору).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Сторони кредитного договору встановили як строк дії договору ? до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов'язань, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів. Таким чином, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів умовами договору визначено місяцями.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність ? це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Так, за зобов'язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252 ? 255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, ураховуючи, що за умовами договору погашення кредиту та процентів за його користування повинне здійснюватись позичальником щомісячно рівними частинами, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань.

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Останній платіж був здійснений ОСОБА_2 07.11.2014р.

У зв'язку з порушенням ОСОБА_2 умов кредитного договору щодо повернення кредиту банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов кредитного договору використав право достроково вимагати стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором, надіславши їм письмову вимогу від 29 травня 2015 року про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів протягом 30 календарних днів з дати одержання цієї вимоги /а.с. 41-42/.

Якщо кредитор змінює на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, позовна давність обчислюється від цієї дати.

Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за його користування, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, та був зобов'язаний пред'явити позов до боржника протягом трьох років, а до поручителя ? протягом шести місяців (частина четверта статті 559 ЦК України) від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту.

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості 23.06.2015р. /а.с. 46/, тобто позивач звернувся до суду із зазначеним позовом як до боржника, так і до поручителя без пропуску цього строку.

Доводи представника відповідачів про те, що не надано доказів проведення оплати за відступлене право вимоги, що відсутнє належне повідомлення боржників про відступлення права вимоги позивачем, що не доведено розмір заборгованості та не доведено характеру правовідносин, що склались у останнього із ПАТ "Дельта Банк", також є безпідставними.

Так, згідно ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

2) правонаступництва;

3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);

4) виконання обов'язку боржника третьою особою.

Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ст. 1078 ЦК України).

Відповідно до ст. 1082 ЦК України , боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним.

Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов'язку перед клієнтом.

З урахуванням вищевикладених обставин справи, які підтверджені наявними у справі доказами, суд приходить до висновку, що на підставі укладених договорів факторингу до позивача перейшли права та обов'язки кредитора за укладеним 06 вересня 2007 р. кредитним договором між АКБ "ТАС-Комерцбанк" та позичальником ОСОБА_2, та за договором поруки, який було укладено у забезпечення виконання кредитного договору /а.с. 86-94/.

Доводи відповідача про неповідомлення про відступлення права вимоги спростовується наданим розрахунком заборгованості, згідно якого, ОСОБА_2 здійснювала оплату кредиту новому кредитору з 2012р. по 07.11.2014р. /а.с. 40/.

Окрім того, за змістом ч.2 ст. 517, ч.2,3 ст. 1082 ЦК України, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що боржник не сплачує заборгованості за кредитним договором з листопада 2014р. ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останньої утворилася заборгованість, суд приходить до висновку про можливість стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов'язку погашення кредиту взагалі.

Що стосується доводів представника відповідача про відсутність у ПАТ "Сведбанк" ліцензії на здійснення операцій в іноземній валюті, вказані доводи спростовуються наданими позивачем банківською ліцензією, виданою Національним банком України - АКБ "ТАС-Комерцбанк" від 11.10.2001р., та відповідними дозволами НБУ /а.с. 108-111/.

На підставі викладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення боргу обґрунтованою, в зв'язку з чим вказана сума підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст. ст.3,4,10,11,60,88,209,212,214,215,218 ЦПК України, на підставі ст.ст.16, 256, 512-514,516, 517, 525, 526, 554, 559, 625, 626, 629, 1054, 1047, 1049, 1050,1077,1082 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_2, МПП "Калина" про стягнення заборгованості, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн. НОМЕР_1, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1, та з малого приватного підприємства "Калина", ідентифікаційний код юридичної особи 13864647, що знаходиться за адресою: проспект Леніна, буд. 71А у м.Миколаєві, солідарно на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк", суму заборгованості за кредитним договором №1401/0907/71-010 від 06 вересня 2007р. у розмірі 2 163 397,37 грн., яка складається з наступного: 2 016 298,33 грн. - заборгованість за кредитом, 147099,04 грн. - заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн. НОМЕР_1, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1, та з малого приватного підприємства "Калина", ідентифікаційний код юридичної особи 13864647, що знаходиться за адресою: проспект Леніна, буд. 71А у м.Миколаєві, на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" судові витрати у розмірі по 1827 грн. з кожного.

Рішення може оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: О. В. Мамаєва