Справа № 458/1135/15 Головуючий у 1 інстанції: Строна Т.Г.
Провадження № 22-ц/783/1345/16 Доповідач в 2-й інстанції: Береза В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого - судді Берези В.І., суддів: Крайник Н.П., Штефаніци Ю.Г., за участю секретаря судового засідання: Брикайло М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Турківського районного суду Львівської області від 10 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Турківського дочірнього лісогосподарського підприємства ЛГП «Галсільліс» про визнання незаконними наказів про накладення дисциплінарних стягнень, -

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_2, просить таке скасувати, ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Зазначає, що рішення є незаконним та необґрунтованим, суд неповно з`ясував обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. В обґрунтування вимог за апеляційною скаргою покликається на те, що його неправомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності за невиконання господарських договорів, які були укладені між двома господарюючими суб`єктами на поставку лісопродукції, з його боку порушень не було. Наказом № 84-в від 05.10.2015 року його притягнуто до дисциплінарної відповідальності, однак він перебував у відпустці. Факт перебування у відпустці без збереження заробітної плати підтверджується його заявою на відпустку. Суд невірно застосував норми трудового законодавства при тому, що він трудової дисципліни не порушував.

Заслухавши суддю доповідача, позивача, його представника ОСОБА_3, які апеляційну скаргу підтримали, представника відповідача - Кульчицького Н.Б., який таку заперечив, перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 01.02.2001 року працює в Турківському дочірньому лісогосподарському підприємстві ЛГП «Галсільліс» на посаді лісничого Бітлянського лісництва.

Наказами директора: № 65 від 14.08.2015 року за низьку організацію праці та низький контроль за роботою підлеглих, що призвело до зриву плану реалізації лісопродукції; № 81 від 05.10.2015 року за невиконання наказу № 77-в від 21.09.2015 року та несвоєчасну здачу матеріалів відводу під санітарні рубки і наказом № 84-в від 13.10.2015 року за халатне ставлення до своїх обов'язків (неявку на нараду 13.10.2015 року) позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності - застосовано стягнення у виді догани.

Відмовляючи у задоволенні вимог позивача про визнання незаконними наказів про накладення дисциплінарного стягнення у виді доган, суд першої інстанції зазначив про те, що при перевірці виконання плану виявлено недоліки, план заготівлі лісодеревини позивачем не виконано, контроль за заготівлею лісопродукції підприємцями має проводити лісничий: кожного дня приймати виконану роботу та інформувати директора. Пропозиції по плану заготівлі лісодеревини на початку року були подані лісничими, в тому числі і лісничим ОСОБА_2, роботи для позивача були посильні. Акти про відмову від дачі пояснень складені відповідальними особами, проте позивач відмовився від надання письмових пояснень. 13.10. 2015 року позивач був відсутній на виробничій нараді та свідками підтверджено про повідомлення позивача щодо наради, у день наради такий у відпустці не був. Перед кожним дисциплінарним стягненням позивачу було запропоновано надати письмові пояснення, однак від надання пояснень він відмовився. А тому, прийшов до висновку про правомірність накладених стягнень.

З висновком суду погоджується і колегія суддів .

Так, згідно з ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Як встановлено судом першої інстанції та видно з матеріалів справи, пропозиції щодо плану заготівлі та реалізації лісопродукції розроблені самим лісничим ОСОБА_2, такий надавав пропозиції, план реалізації та заготівлі до нього були доведені, жодних заперечень чи зауважень щодо виконання показників плану від позивача не поступало.

Відповідно до своєї посадової інструкції позивач повинен щомісячно перевіряти хід заготівлі і про виявлені ним порушення складати акти. Матеріали справи таких не містять. Окрім того, позивач зобов'язаний забезпечити виконання планових завдань та повідомляти директора про обставини, які цьому перешкоджають, доказів про повідомлення про такі обставини не має.

Як видно з наказу № 65-в від 14.08.2015 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності, кожному з керівників лісництв було доведено план реалізації лісопродукції та згідно аналізу звітів за 1 півріччя 2015 року план реалізації не було виконано рядом лісництв, в т.ч. і лісництвом - Бітлянським, де лісничим є позивач. У наказі вказано відсоток невиконання плану - 63%. Окрім того, наказом оголошено догани лісничим, в т.ч. і позивачу./а.с.7/.

Відповідно до договорів підряду на проведення лісозаготівельних робіт, такі роботи проводять господарюючі суб`єкти /а.с.13-14/, на що вказує апелянт, та не вбачає своєї вини щодо невиконання планів.

Проте, як видно з посадової інструкції лісничого ( позивач з такою ознайомлений) /а.с.29/, саме на лісничого покладено обов`язки забезпечувати проведення рубок догляду і санітарних рубок, та вчиняти інші контрольні функції, пов`язані з виконанням завдань та робіт по лісозаготівлі (п. 13-18 Інструкції).

Окрім того, підставою винесення наказу № 81 в від 05.10.2015 року став рапорт інженера лісових культур - ОСОБА_5 та протокол наради 28.09.2015 року /а.с.8/.

Згідно рапорту на ім`я директора Турківського ДЛГП «Галсільліс» доведено до відома про відсутність належного догляду за лісовими культурами у Бітлянському лісництві /а.с.44/. Аналогічне питання щодо виконання та доведення планових показників розглянуте і на нараді від 28.09.2015 р. /а.с.47/. Проте цих планових показників не виконано, які в т. ч. були доведені наказом № 77 в від 21.09.2015 року /а.с.46/, тому наказом № 81 в - лісничому ОСОБА_2, оскільки виявлені порушення стосувались саме йому ввіреного лісництва, оголошено догану.

Згідно посадової інструкції позивача /а.с.30/ такий забезпечує як належний контроль проведення рубок, так і доповнення лісових культур (ч. 3 інструкції), а оскільки виявлено та зафіксовано пов`язані з відсутністю такого контролю недоліки, до позивача застосовано захід дисциплінарного впливу.

Догана згідно наказу № 84 в від 13.10.2015 року винесена за халатне виконання своїх обов»язків, а саме нез»явлення на нараду, про яку попередньо поінформований /а.с.9/. Судом першої інстанції досліджено обставини, пов»язані з винесенням цієї догани, та вірно спростовано твердження позивача про те, що про нараду йому не було відомо. Доводи апелянта про те, що у день проведення наради перебував у відпустці, спростовується даними з табелю обліку робочого часу /а.с.113/, та відсутністю наказу про відпустку у цей період, наказ про відпустку стосується іншого періоду /а.с.33/, а написана заява позивачем не свідчить про надання такої відпустки.

Як видно з матеріалів справи, винесенню наказів про застосування дисциплінарних стягнень передували пропозиції надати пояснення, що у письмовій формі було доведено до відома позивача, окрім того відповідними актами підтверджено і про відмову як надати пояснення, так і ознайомитись з винесеними наказами про дисциплінарні стягнення /а.с. 34,42, 43,110-112/, на що звернуто увагу і судом першої інстанції..

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Рішення суду відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для її задоволення немає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.ст. 314, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Турківського районного суду Львівської області від 10 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскарженою до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий Береза В.І.

Судді: Крайник Н.П.

Штефаніца Ю.Г.