Справа № 473/3120/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"11" листопада 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Висоцької Г.А.

при секретарі - Радєвій Н.В.

за участю представника заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська із застосуванням звукозаписувальної техніки цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В :

18.10.2016 року заявник ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, правовстановлюючого документу - акту про передачу в особисту власність житлового будинку АДРЕСА_1, виданого виконавчим комітетом Таборівської сільської ради народних депутатів Вознесенського району Миколаївської області 01.09.1998 року, в якому записано та вказано по батькові власника ОСОБА_3 - «ОСОБА_3» .

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок АДРЕСА_1.

Ще за свого життя останнім 03.12.1999 року було складено заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Загороднюк Л.К та зареєстрований в реєстрі за № 1355, відповідно до якого все своє майно, з чого б воно не складалося, та де б воно не знаходилося, в тому числі все те, на що він по закону буде мати право спадкодавець заповідав саме заявнику.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 заявник прийняла відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як була зареєстрована разом зі спадкодавцем на момент його смерті.

З приводу оформлення спадкових справ заявник звернулася до Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області, проте державний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки неможливо встановити факт належності вищевказаного заповіту виданий приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Загороднюк Л.К. 03.12.1999 року спадкодавцю ОСОБА_3, так як існують розбіжності в документах в написанні по батькові спадкодавця - «ОСОБА_3».

Посилаючись на те, що встановлення даного факту має для заявника правовстановлююче значення, в адміністративному порядку усунути вказані недоліки неможливо, тому вона змушена звернутися до суду і просить заяву задовольнити.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 заяву підтримала, посилаючись на викладені в ній обставини справи, просила суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Вознесенська міська рада Миколаївської області - в судове засідання не з'явилися, суду надав заяву про розгляд справи за їх відсутності та про відсутність заперечень проти позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, інвентарної справи № 9470 на домоволодіння АДРЕСА_1, суд вважає, що заява підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим 07.08.2001 року відділом РАГС Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області ( а.с. 5 ).

Ще за свого життя останній залишив заповіт, відповідно до якого все своє майно, з чого б воно не складалося, та де б воно не знаходилося, в тому числі все на що він матиме право, заповів ОСОБА_2 ( а.с. 10 ).

Відповідно до виписки № 82 від 03.06.1997року з протоколів № 1 зборів уповноважених КСГП «Таборівка» вбачається, що рішенням вказаних зборів було дозволено оформлювати переселенські будинки у власність в тому числі і ОСОБА_3( а.с.11).

Згідно копії будинкової книги на житловий будинок АДРЕСА_1 був прописаний ОСОБА_3, якого було виписано у зв'язку зі смертю 26.02.2002 року ( а.С.14-22)

Відповідно до свідоцтва про народження № з від 05.03.1949 року та свідоцтва про одруження серія НОМЕР_2, виданим 13.06.1981 року відділом(бюро) запису актів громадянського стану зазначено особа іменувалася, як ОСОБА_3( а.с. 23-24 ).

ОСОБА_2 звернулася до Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області з приводу оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, проте державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки неможливо встановити факт належності вищевказаного заповіту, виданий приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Загороднюк Л.К. 03.12.1999 року спадкодавцю ОСОБА_3, так як існують розбіжності в написанні по батькові спадкодавця - «ОСОБА_3» в наданих на експертизу документах ( а.с.9) .

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ( НОМЕР_3) від 23.03.2001року належить ОСОБА_3( а.с.13)

Факт належності ОСОБА_3 правовстановлюючого документа також підтверджується наявними у заявника:

- матеріалами інвентарної справи № 9470 по житловому будинку АДРЕСА_1 з яких вбачається, що оціночні акти, ескізи, експлікації були виконані на ім'я ОСОБА_3

-актом про передачу в особисту власність житлового будинку АДРЕСА_1, виданого виконавчим комітетом Таборівської сільської ради народних депутатів Вознесенського району Миколаївської області 01.09.1998 року, в якому власником зазначений «ОСОБА_3».

За положеннями частин 1, 3 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Згідно зі статтями 234, 235 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Оскільки акт про передачу у власність переселенцю на житловий будинок на час розгляду справи залишається чинним, водночас наявні в ньому помилки в по батькові спадкодавця перешкоджають подальшому розгляду питання щодо права заявника на житловий будинок, як спадкове майно, а тому суд знаходить підстави для встановлення факту належності правовстановлюючого документа ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212- 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 правовстановлюючого документу на житловий будинок - акту від 1968 року про передачу у власність переселенцю «ОСОБА_3» будинку АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів після його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Висоцька Г.А.