Справа № 525/1086/15-ц
Номер провадження 2/525/35/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

17 лютого 2016 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Ячала Ю.І.,

за участю секретаря Гавриш О.В.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

02 вересня 2015 року ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» звернувся до Великобагачанського районного суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В направленому на адресу суду позові позивач зазначив, що 29.08.2011 року між Публічним акціонерним товариством «ВіЕйБі Банк» і відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір банківського обслуговування № ВLаЖГА00067401 за яким відповідачка отримала на поточні потреби грошові кошти в сумі 6000 грн. зі сплатою 15,00 % річних на строк до 29.08.2014 року. Відповідно до п.2.5.2 Договору позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в графіку поповнювати рахунок ПАТ «ВіЕйБі Банк», вказаний в п. 6 Спеціальної частини Договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахунком, у сумах не менших за суми платежів, встановлених в графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Позивач виконав договірні зобов'язання за договором в повному обсязі, а відповідачка від виконання зобов'язань ухиляється. Заборгованість відповідачки ОСОБА_3 за Договором банківського обслуговування станом на 25.08.2015 року становить 33223,09 грн., в тому числі: кредит 3975,18 грн.; відсотки 1683,04 грн.; комісія за РО 2310,00 грн.; плата з пропуску платежів 25254,87 грн., а тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором банківського обслуговування в сумі 33223,09 гривень.

В судове засідання представник позивача не зявився, направив до суду клопотання (а.с. 97), в якому просив розгляд справи проводити без участі представника товариства, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_1 позов визнала частково. Пояснила, що дійсно між позивачем та відповідачем було укладено відповідний кредитний договір. В той же час, внаслідок збігу складних особистих обставин, відсутність постійної роботи, як у відповідачки так і її чоловіка, вона не змогла належним чином виконувати зобов'язання за кредитним договором. Зважаючи на викладене, просить суд зменшити розмір нарахованої їй позивачем неустойки, яка значно перевищує розмір збитків заподіяних позивачеві. Крім того, представник позивача просила суд врахувати, що відповідачкою у вересні 2015 року в рахунок погашення заборгованості за кредитом перераховано на рахунок позивача грошові кошти в сумі 1000 гривень.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідачки, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 серпня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «ВіЕйБі Банк» і відповідачкою ОСОБА_3 було укладено договір банківського обслуговування № ВLаЖГА00067401. Сума кредиту отриманого відповідачкою складає 6000 грн. Термін повернення кредиту 29 серпня 2014 року. Процентна ставка 15,00 % річних. Комісія за управління кредитом становить 1,75 % (а.с. 5-13).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит.

Відповідно до п. 2.5.2 Договору відповідачка ОСОБА_3 зобов'язувалася не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок ПАТ «ВіЕйБі Банк», вказаний в п. 6 Спеціальної частини Договору, у валюті Кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів , встановлених в графіку, а також у сумах комісії за управління кредитом.

Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідачка належно їх не виконувала, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №ВLаЖГА00072379, з огляду на те, що банком надано два розрахунки станом на одне і те саме число на аркушах справи 3, 5 та 137, судом приймається до уваги розрахунок, що наданий на виконання ухвали суду на аркуші справи 137 (а.с. 137).

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивачем станом на 25.08.2015 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором № ВLаЖГА00067401 від 29.08.2011 року, відповідно до якого заборгованість відповідача за кредитним договором становить 21940,81 грн., в тому числі: 3975,18 гривень - заборгованість по сплаті кредиту, 1683,04 грн. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 2310,00 грн. - комісія за розрахункове обслуговування, 13972,59 грн. - плата за пропуск платежів (неустойка) (а.с. 137).

Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосування таких норм права.

Згідно із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 03 вересня 2014 року (справа № 6-100цс14), частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства (п. 6 цієї статті: справедливість, добросовісність та розумність) та частини четвертої ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Згідно роз'яснень викладених в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

При вирішенні питання щодо можливості зменшення розміру нарахованої відповідачці пені суд, враховує складну соціально-економічну ситуацію в країні, яка призвела до зубожіння населення держави та знецінення гривні, не прості життєві обставини, відсутність постійного заробітку у відповідачки та членів її сімї (а.с. 149 -158), а також ту обставину, що нарахована за договором пеня за несвоєчасне погашення платежів є неспівмірною із розміром основного боргу, так як значно перевищує розмір простроченого боргу та процентів, а тому сума нарахованої неустойки (в даному випадку пені) підлягає в порядку ч. 3 ст. 551 ЦК України зменшенню до розміру, який суд вважає справедливим з огляду на ступінь невиконання позичальником грошового зобов'язання, а саме до 3000 грн.

Крім того, суд враховує при розрахунку заборгованості, що відповідачем сплачено 29 вересня 2015 року в рахунок погашення заборгованості грошову кошти в сумі 1000 гривень, що підтверджується квитанціє банку (а.с. 121). Дана обставина стороною позивача не заперечується.

З огляду на вище зазначене, з відповідача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 9968,22 гривні (кредит (3975,18 грн. 1000, 00 грн.); відсотки 1683,04 грн.; комісія за РО 2310,00 грн.; пеня 3000 грн.).

Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому судові витрати по справі слід стягнути з відповідача на користь держави, оскільки позивача було звільнено від його сплати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 62, 64, 77, 78, 88, 208, 214, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 549, 551, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» заборгованість по договору банківського обслуговування № ВLаЖГА00067401 від 29.08.2011 року в розмірі 9968,22 (девять тисяч девятсот шістдесят вісім) гривень 22 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави 165,36 (сто шістдесят пять) гривень 36 копійки судового збору.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення через Великобагачанський районний суд Полтавської області до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

Суддя Ю.І. Ячало