провадження 6/331/226/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 р. Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Смолки І.О.,

при секретарі Качан К.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, відповідач по справі ОСОБА_2, про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого документа до виконання,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій зазначив, що на підставі рішення Жовтневого райсуду м. Запоріжжя від 27 листопада 2014 року у справі №2/331/405/14 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності, 26 травня 2016 року заявником був отриманий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 229 гривень 41 копійка, 10,00 гривень - комісія банка за приймання платежів, судові витрати за послуги БТІ на проведення експертизи в розмірі 1919 гривень. Рішення по цій справі набрало законної сили 15 січня 2015 року. Добровільно виконувати рішення суду відповідач відмовилась. Але, у зв'язку з багаторазовими та довготривалими хворобами, пов'язаними з хірургічним втручанням та довготривалою реабілітацією у післяопераційний період, заявник не подав вчасно виконавчий документ до виконання, таким чином пропустив передбачений законодавством термін. Строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання скінчився 15 січня 2016 року.

ОСОБА_1 просить суд поновити пропущений строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримав.

ОСОБА_2 проти задоволення заяви заперечує, надала письмові заперечення і пояснила, що заявник мав достатньо часу, починаючи з 15 січня 2015року, для того, щоб отримати виконавчий лист та звернути його до виконання, навіть враховуючи час його перебування у лікувальному закладі.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали заяви і цивільної справи, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню, з наступних причин:

судом встановлено, що на підставі рішення Жовтневого райсуду м. Запоріжжя від 27 листопада 2014 року у справі №2/331/405/14 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності, 26 травня 2016 року заявником був отриманий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 229 гривень 41 копійка, 10,00 гривень - комісія банка за приймання платежів, судові витрати за послуги БТІ на проведення експертизи в розмірі 1919 гривень. Рішення по цій справі набрало законної сили 15 січня 2015 року. Строк пред»явлення виконавчого листа до виконання до 15 січня 2016 р.

У заяві ОСОБА_1, обґрунтовуючи вимогу, зазначає, що тривалий час хворів, що перешкодило йому вчасно відповідно до встановлених законодавством строки звернути виконавчий лист до виконання.

Однак, з копій наданих лікарняних листів та виписки вбачається, що ОСОБА_1, дійсно, проходив лікування з 31.08.15 по 18.09.15р., потім перебував на лікарняному з 21.09.15 по 02.10.15р., та перебував на стаціонарному лікуванні у Запорізькій обласній клінічній лікарні ЗОР з 06.10.2015р. по 22.10.2015р. Отже, заявник мав достатньо часу, починаючи з 15 січня 2015року, для того, щоб отримати виконавчий лист та звернути його до виконання, навіть враховуючи час його перебування у лікувальному закладі. На питання чому він не звернувся за виконавчим листом з січня 2015 р. до серпня 2015 р., пояснив, що вважав, що відповідач добровільно виконає рішення суду стосовно усунення перешкод у здійсненні права власності. Проте, виконавчий лист про стягнення судового збору і витрат на проведення експертизи виданий ОСОБА_1 на виконання іншої частини рішення про стягнення судових витрат, а не про усунення перешкод у користуванні власністю. Тому, цей довід суд не приймає як доказ правомірності вимоги заявника.

Частиною 1 ст. 371 ЦПК України встановлено, що стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Поновлення пропущеного строку на пред'явлення виконавчого листа до виконання є правом суду, а не обов'язком, тому стягувач має мати дійсно поважні причини для можливого поновлення строків. Формальне подання стягувачем заяви про поновлення строків на пред'явлення виконавчого документу, без зазначення причин його пропуску, не може мати наслідком прийняття судом ухвали про задоволення такої заяви, оскільки це суперечить положенням ЦПК України.

Таким чином, заявник в своїй заяві не довів існування обставин, які унеможливлювали йому отримати виконавчий лист на протязі року, з часу набрання рішення суду законної сили, а саме з 15.01.2015р. Не пояснив і того, чому із заявою про видачу виконавчих листів він звернувся лише в травні 2016р., тобто більше ніж через рік після набрання рішенням законної сили..

Виходячи з наведеного, суд у задоволенні заяви відмовляє.

Керуючись ст.371 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого документа до виконання, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя Смолка І.О.