Справа № 182/5185/15-ц
Провадження № 2/0182/588/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.02.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Рунчевої О.В.

секретаря - Смикової Ю.В.

за участю

представника позивача - ОСОБА_1

відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції про відшкодування не отриманого доходу (упущеної вигоди) від безпідставно набутого майна,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування не отриманого доходу (упущеної вигоди) від безпідставно набутого майна, та просила суд зобовязати відповідача відшкодувати на її користь не отриманого доходу (упущену вигоду) від безпідставно набутого майна, яке не повернуто за період з 01 березня 2013 року по 06 вересня 2013 року в розмірі 2 376 000 грн; накласти арешт на нерухоме, рухоме майно з забороною його відчуження та кошти відповідача (а.с.1-4).

Свої вимоги обгрунтовує тим, що на підставі ст. 176 ч. 4 ГК України, ст. 1130 ЦК України, що не суперечить Закону між Приватним підприємством «Дніпрянка» та фізичною особою ОСОБА_4, яка мешкає за адресою: м. Нікополь, вул. Лапинська, 301-а, укладений договір про спільну діяльність для досягнення певної мети та відповідає вимогам ст. 207 ЦК України.

Предметом договору є сумісна діяльність сторін для досягнення спільної господарської мети без створення юридичної особи. Спільна діяльність може здійснюватись на основі обєднання вкладів учасників або без обєднання.

Ст. 1131 ЦК України передбачає, договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі.

Ст. 355 ЦК України надає визнання спільної власності, яка характеризується можливістю субєктів та єдністю обєкта.

Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеження у його здійсненні».

03.08.2011 року та 15.11.2011 року було описане й арештоване майно Державною виконавчою службою Нікопольського міськрайонного управління юстиції і передано на зберігання фізичній особі ОСОБА_2

Провівши виконавчі дії державний виконавець не виконав наступні вимоги: не надіслав боржнику копію Постанови № 18/217 від 29.07.2011 року «Про відкриття виконавчого провадження, про що засвідчено при перевірці Прокуратурою Дніпропетровської області в листі № 5/з-2б37 від 19.10.2012 року;не вручив (боржнику) Постанови «Про опис й арешт майна» чим порушив Інструкцію п. 3.6.3 «Про проведення виконавчих дій» де копія Постанови вручається при проведенні таких заходів; не встановлено власника арештованого майна, а саме не визначив, що майно знаходиться у спільній сумісній власності без визнання часток кожного з них, відповідно до договору від 18.04.2000 року.

Майно, яке було описане й арештоване 03.08.2011 року та 15.11.2011 pоку, скасовано Постановою Начальника відділу Нікопольського міськрайонного управління юстиції 04.12.2012 року.

В даній Постанові зазначено, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні підтвердження того, що описане й арештоване майно належить ПП «Дніпрянка».

Це ще раз підтверджує те, що майно не належить ПП «Дніпрянка», а належить згідно договору від 18.04.2000 року спільній сумісній власності.

Того ж дня, Постанова була направлена сторонам, про що зазначено у п. 4 даної постанови, та лист № 231 від 09.01.2013 року підтверджує, що того ж дня постанова була направлена сторонам.

На її неодноразові усні, телефонні та письмові звернення до набувача майна ОСОБА_2 щодо повернення майна, були залишені без відповіді. Не зважаючи на те, що Відповідач ОСОБА_2 знав про незаконне володіння майном співвласників і цим позбавив права власності директора ПП «Дніпрянка» ОСОБА_1 та ОСОБА_4, так і не повернув майно (обладнання).

Ст. 390 ч. 1, 1214 ЦК України визначає порядок розрахунків відшкодування доходів від безпідставно набутого майна.

За період з 01.03.2013 року по 06.09.2013 року співвласники не працювали 114 доби (1 152 год.) і за цей проміжок часу не отримано доходу (упущену вигоду) 2 376 000 грн. (два мільйони триста сімдесят шість тисяч гривень).

Згідно з технічними показниками млина Р6-АВМ-15 нею зроблений розрахунок не отриманого доходу (упущеної вигоди).

12 січня 2016 року позивач уточнила позовні вимоги та просила суд за період з 04 грудня 2012 року по 06 вересня 2013 року утримати солідарно з відповідачів недоотриманого доходу (упущеної вигоди) в розмірі 1 209 600 грн. на користь власників спільної діяльності згідно договору 763 ОСОБА_4 (а.с.62-64).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Крім того пояснив суду, що у звязку з тим, що Державна виконавча служба не надала підтвердження того, що постанова про скасування акту опису й арешту майна від 03 серпня 2011 року та від 15 листопада 2011 року була направлена та одержана ОСОБА_2, вважає, що в даному випадку відповідачі повинні нести солідарну відповідальність перед ОСОБА_4, відповідно до договору № 763. Окрім того, представник позивача - ОСОБА_1 у судових дебатах намагався змінити розмір не отриманого доходу з відповідачів та просив суд стягнути солідарно з них 2 418 000 тис. грн. Але судом було розяснено ОСОБА_1, що під час судових дебатів він не може змінювати позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_4 не визнав та вважає їх безпідставними, оскільки державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Нікопольського управління юстиції було накладено арешт на майно Приватного підприємства «Дніпрянка», директором якого був ОСОБА_1 (чоловік позивача) та в подальшому було описане спірне майно на виконання наказу № 10/396-10 Господарського суду Дніпропетровської області від 14 червня 2011 року про стягнення з ПП «Дніпрянка», директором, якого є ОСОБА_1 на користь Нікопольського обласного підприємства оптової торгівлі Дніпропетровської облспоживспілки 78 тис. 439 грн. 54 коп. Крім того зауважив, що ніколи він не знаходився в правових відносинах з позивачем. Також зазначив, що позивач та її представник не надали будь-яких доказів, що описане майно належить на праві спільної власності директору Приватного Підприємства «Дніпрянка» - ОСОБА_1 і позивачу - ОСОБА_4

Представник відповідача (Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції) ОСОБА_3 у задоволенні позову просив відмовити у звязку з його безпідставністю.

Заслухавши представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача (Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції) ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що чоловік позивача ОСОБА_1 є засновником та керівником ПП „Дніпрянка". Виконавчою службою Нікопольського міськрайонного управління юстиції на виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 14.06.2011 року про стягнення з ПП „Дніпрянка" суми боргу 78 439,54 грн. в 2011 році а саме 04 серпня 2011 року та 15 листопада 2011 року було описане та арештоване майно ПП „Дніпрянка"( а.с.6-8). Описане майно було передано на зберігання стягувачу - Нікопольському обласному підприємству оптової торгівлі в особі директора ОСОБА_2 (а.с. 6,7 зі звороту).

Постановою від 04.12.2012 року начальником Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції було проведено перевірку виконавчого провадження та внаслідок того, що в матеріалах виконавчого провадження були відсутні документальні підтвердження, що описане й арештоване майно належить боржнику ПП „Дніпрянка", було скасовано акт опису й арешту майна від 03.08.2011 року та від 05.11.2011 року ( а.с.11).

06.09.2013 року Виконавчою службою Нікопольського міськрайонного управління юстиції на виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 14.06.2011 року про стягнення з ПП „Дніпрянка" суми боргу у розмірі 78 439,54 грн. в 2013 році було описане та арештоване майно ПП „Дніпрянка"( а.с.89-90) та передано на зберігання ОСОБА_2

Так, згідно з ч.2 ст.22 ЦК України збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до вказаної статті особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в грошовій сумі у повному обсязі.

Таким чином, при пред'явленні вимоги про вiдшкодування неодержаних доходiв (упущеної вигоди) законодавець покладає на позивача обов'язок довести, що цi доходи (вигода) не є абстрактними, а дiйсно були б ним отриманi якби його право не було порушене.

Доказами в розумінні ст.57 ЦПК України є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд вважає, що позивачем у порушення вимог ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України на підставі належних та допустимих доказів не доведено того, що вона є співвласником спірного майна на яке Відділом державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції було накладено арешт та передано ОСОБА_2 у звязку з чим, їй було завдано збитки у вигляді упущеної вигоди.

Зокрема, посилання позивача на договір про спільну діяльність від 18 квітня 2000 року (а.с. 5, 6 зі звороту) не може свідчити про належність обладнання в тому числі і млина Р6-АВМ-15 на праві власності ОСОБА_4, оскільки цим договором передбачено передачу учасником спільте що ної діяльності ОСОБА_4 суб'єкту господарювання ПП «Дніпрянка» грошових коштів у розмірі 150 000,00 грн. у тимчасове володіння для досягнення спільної мети, однак жодним чином не визначено ані підстави набуття права власності учасником спільної діяльності на майно придбане ПП «Дніпрянка», ані порядок та розміри отримання нею доходів саме від використання млина Р6-АВМ-15.

З договору не вбачається, що ОСОБА_4 є співвласником обладнання ПП «Дніпрянка», арештованого державним виконавцем та переданого ОСОБА_2

Крім того, представник позивача у судове засідання не надав оригінал договору про спільну сумісну діяльність від 18 квітня 2000 року, посилаючись на те, що цей договір знаходився у бухгалтерських документах Приватного підприємства «Дніпрянка», які також були передані на відповідальне зберігання ОСОБА_2

Однак, як пояснив суду ОСОБА_2 представник позивача ОСОБА_1 лукавить, оскільки ніякої документації не вилучалось.

Будь яких інших доказів, крім копії договору про спільну сумісну власність від 18 квітня 2000 року та квитанції до прибуткового кассового ордеру № 146 від 25 квітня 2000 року (а.с. 5, а.с. 5 зі звороту), на підтвердження позиції позивача та її представника щодо права спільної власності ОСОБА_4 на спірне описане майно Приватного Підприємства «Дніпрянка», власником якого є ОСОБА_1, суду не надано.

Таким чином, суд не може взяти до уваги в якості належних доказів копію договору про спільну діяльність від 18 квітня 2000 року, укладеного між ОСОБА_4 та директором Приватного Підприємства «Дніпрянка» - ОСОБА_1, та копію до прибуткового кассового ордеру № 146 від 25 квітня 2000 року, в розумінні ч. 2 ст. 59 ЦПК України.

Отже, твердження представника позивача, що відповідачами була заподіяна позивачці шкода, є недоведеним, а тому позовні вимоги ОСОБА_4 є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст. 22 ЦК України, ст.ст. 10,11, 57-60,88,212-215 ЦПК України,- суд-

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції про відшкодування не отриманого доходу (упущеної вигоди) від безпідставно набутого майна - відмовити.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його оголошення через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг).

Суддя: ОСОБА_5