Справа № 536/789/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретаря Кірікової В.С.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Недогарківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа: Третя кременчуцька державна нотаріальна контора Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 19 травня 2016 року звернулися до суду з позовом до Недогарківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом посилаючись, що ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року належав житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1. Вони являються спадкоємцями її майна за законом, але 16 грудня 2014 року державним нотаріусом Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області їм було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Просили визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, від їх представника адвоката Лукія В.В. надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Відповідач Недогарківська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують.

Третя особа Третя кременчуцька державна нотаріальна контора Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність та винести рішення на розсуд суду.

Оскільки заперечень до позову не надійшло, він визнаний відповідачем і це не суперечить закону і не порушує прав чи інтересів сторін та інших осіб, то в відповідності до ч. 4 ст.130 ЦПК України суд ухвалює рішення в попередньому судовому засіданні.

Суд, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 виданим 28 липня 2006 року Недогарківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 23.

З заявою про прийняття спадщини до Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області звернулися ОСОБА_1, ОСОБА_2 що підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами спадкової справи.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

16 грудня 2014 року державний нотаріус Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями.

Відповідно до довідки Недогарківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 02 березня 2016 року за № 137/02-22 ОСОБА_5 на підставі запису погосподарської книги за № 0072-1 належить житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 та згідно технічного паспорта виданого 01 грудня 2014 року Комунальним підприємством «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» складається з житлового будинку літ. «А», погрібу під частиною будівлі літ. «Вп», прибудови літ. «а», прибудови літ. «а1», гараж літ. «Б», сараю літ. «в», сараю-літньої кухні літ. «В», сараю літ. «д», сараю літ. «Д», ганку літ. «аг», колодязя питного літ. «к», колонки питної літ. «к1», воріт з хвірткою № 1, огорожі № 2, воріт з хвірткою № 3, інвентаризаційна вартість якого 101 061грн.

Державна реєстрація зазначеного житлового будинку не була проведена.

Виходячи з нормативних актів, зокрема, змісту положень ЦК України 1963 року (глави 12), вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5, тому ОСОБА_1, ОСОБА_2 набувають на нього право власності в порядку спадкування.

Частиною 1 статті 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власність.

Отже, за позивачами необхідно визнати право спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Керуючись ст. ст.10,11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Недогарківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа: Третя кременчуцька державна нотаріальна контора Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1, який складається з житлового будинку літ. «А», погрібу під частиною будівлі літ. «Вп», прибудови літ. «а», прибудови літ. «а1», гараж літ. «Б», сараю літ. «в», сараю-літньої кухні літ. «В», сараю літ. «д», сараю літ. «Д», ганку літ. «аг», колодязя питного літ. «к», колонки питної літ. «к1», воріт з хвірткою № 1, огорожі № 2, воріт з хвірткою № 3.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд всіма учасниками процесу на протязі 10 днів з часу його проголошення або отримання копії рішення особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Суддя С. М. Клименко