Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження № 2/711/422/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

12 лютого 2016 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Позарецької С.М.,

при секретарі Семиволос І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі зареєстрував шлюб 29 серпня 1985 року у Черкаському міськвідділі РАЦС, актовий запис №1941.

Неповнолітніх дітей від даного шлюбу сторони не мають. Їх сім'я розпалася п'ять років тому. Причина розпаду полягає в тому, що у них різні погляди на життя та життєві проблеми. Позивач та відповідач втратили інтерес один до одного і це призвело до того, що вони припинили подружні відносини. Шлюб носить формальний характер. Сторони спільно не проживають і спільного господарства не ведуть.

На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між ним та відповідачем, - розірвати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив строк для примирення не надавати. Проти винесення заочного рішення у справі не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про причину неявки суду не повідомила, була належним чином повідомлена про місце, дату та час слухання справи рекомендованим листом, які повернулися на адресу суду з відміткою про неотримання «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи.

Суд, на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів.

Враховуючи думку позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного:

в судовому засіданні встановлено, що 29 серпня 1985 року, згідно даних свідоцтва про укладення шлюбу (НОМЕР_1), - сторони зареєстрували шлюб у Черкаському міськвідділі реєстрації актів громадянського стану, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №1941.

Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ спільного майна між сторонами немає.

Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З'ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують понад п'ять років, вони не пов'язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 110, 112, 113 СК України, постановою Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, ст.ст. 3, 8,10, 11, 57-60, 79, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 223-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) 29 серпня 1985 року (актовий запис №1941), зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану м.Черкаси.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: С. М. Позарецька