у х в а л а

іменем україни

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О. П.,

суддів: Гончара В. П., Остапчука Д. О.,

Дербенцевої Т.П., Савченко В. О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Базель-Фінанс» на рішення апеляційного суду Київської області від 15 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2011 року Публічне акціонерне товариство «Фольксбанк» (далі - ПАТ «Фольксбанк»), посилаючись на невиконання ОСОБА_6 рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 грудня 2009 року у справі № 2-1656/09 про стягнення з неї 10 674 897 грн 76 коп. заборгованості за кредитним договором від 19 лютого 2008 року № KF 47191, просило стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 як поручителів 11 778 742 грн 71 коп. заборгованості за вказаним договором.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 квітня 2011 року позов ПАТ «Фольксбанк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Фольксбанк» 11 778 742 грн 71 коп. заборгованості за кредитним договором.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 15 жовтня 2015 року заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 квітня 2011 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Базель-Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Базель-Фінанс»), яке є правонаступником ПАТ «Фольксбанк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалене у справі рішення апеляційного суду просить скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки ОСОБА_6 не виконує рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 грудня 2009 року у справі № 2-1656/09 про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором від 19 лютого 2008 року № KF 47191, то кредитор не позбавлений права задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом солідарного стягнення заборгованості із поручителів.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що банк пропустив передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячний строк звернення до суду з вимогами до поручителів про виконання порушеного боржником зобов'язання за кредитним договором.

Судами встановлено, що 19 лютого 2008 pоку між Відкритим акціонерним товариством «Електрон Банк» (далі - ВАТ «Електрон Банк»), правонаступником якого є ПАТ «Фольксбанк», та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № KF 47191 з відповідними змінами, згідно з умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти у формі відкритої кредитної лінії з лімітом 900 тис. доларів США, з кінцевим терміном повернення до 18 лютого 2028 року та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, встановленому цим договором.

Цього ж дня на забезпечення виконання зобов'язань позичальника за вказаним договором між ВАТ «Електрон Банк», ОСОБА_6 та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 були укладені договори поруки № № РО 92685, РО 92684, РО 92686, згідно з умовами яких кожен із поручителів окремо поручився перед кредитором за належне виконання позичальником ОСОБА_6 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором від 19 лютого 2008 pоку № KF 47191.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 21 грудня 2009 року у справі № 2-1656-09 частково задоволено позов ПАТ «Фольксбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 19 лютого 2008 pоку № KF 47191. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Фольксбанк» 10 674 897 грн 76 коп. заборгованості за вказаним договором.

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Обґрунтовуючи підстави позову, ПАТ «Фольксбанк» посилалось на те, що оскільки ОСОБА_6 не виконує рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 грудня 2009 року у справі № 2-1656-09, то в силу вимог ст. 554 ЦК України, п. 5.3.1 кредитного договору та п. 1.2 договорів поруки кредитор в праві задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом солідарного стягнення заборгованості за основним зобов'язанням із поручителів.

Пунктом 5.2.11 кредитного договору сторони передбачили перелік обставин, за наявності яких позичальник зобов'язаний повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, а також можливі пеню та штрафні санкції, незалежно від строку виконання зобов'язання, у тому числі, у разі затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць.

Якщо банк на основі умов кредитного договору вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення кредиту, такі внески або повернення кредиту повинні бути здійсненні позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу від банку. Якщо після спливу тридцяти календарних днів позичальник не усунув порушення умов кредитного договору, вважається, що термін надання кредиту закінчився.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Пунктами 3.2 договорів поруки передбачено випадки припинення поруки, у тому числі з припиненням основного зобов'язання, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Із матеріалів справи вбачається, що 06 травня 2009 року ПАТ «Фольксбанк» направило ОСОБА_6 повідомлення-вимогу, згідно з яким банк вимагав від позичальника сплатити негайно, але не пізніше 13 травня 2009 року включно прострочену заборгованість за кредитом та процентами. Разом із тим було зазначено, що у разі невиконання хоча б однієї із зазначених вимог банк відповідно до п. 5.2.11 кредитного договору вимагає повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, а також можливі пеню та штрафні санкції протягом 30 календарних днів з дня отримання даного листа (а. с. 110).

У зв'язку із невиконанням ОСОБА_6 вказаної вимоги 21 грудня 2009 року Обухівським районним судом Київської області у справі № 2-1656-09 було ухвалено рішення про стягнення з позичальника 10 647 897 грн заборгованості за кредитним договором від 19 лютого 2008 pоку № KF47191.

Будь-які докази направлення вимог про погашення кредитної заборгованості на адреси поручителів у матеріалах справи відсутні.

З огляду на зазначене висновки апеляційного суду про відмову в задоволенні позову у зв'язку із пропуском позивачем передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку звернення до суду з вимогами до поручителів про виконання порушеного боржником зобов'язання за кредитним договором ґрунтуються на вимогах закону та відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд при ухваленні оскаржуваного рішення вийшов за межі доводів апеляційної скарги - безпідставні, оскільки з прохальної частини апеляційної скарги ОСОБА_4, поданої в особі її представника ОСОБА_7, вбачається, що заявник просив скасувати рішення суду першої інстанції в повному обсязі.

Доводи касаційної скарги про те, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 21 грудня 2009 року у справі № 2-1656-09 стягнуто з позичальника лише прострочену поточну заборгованість за кредитом та процентами, а строк виконання основного зобов'язання ще не настав, тому передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячний строк звернення до суду з вимогами до поручителів про виконання порушеного боржником зобов'язання за кредитним договором не пропущено - безпідставні, оскільки пред'явивши боржнику вимогу 06 травня 2009 року щодо дострокового повернення кредиту у разі невиконання вимог про погашення простроченої заборгованості, банк відповідно до п. 5.2.11 договору фактично змінив термін виконання основного зобов'язання, а тому саме з цього моменту банк протягом 6 місяців мав пред'явити позов до поручителів.

Обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження у суді і висновки з цього приводу, зроблені судом, ґрунтуються на встановлених у суді обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України, розглянувши касаційну скаргу на рішення суду, суд касаційної інстанції відхиляє скаргу і залишає рішення суду без змін.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про відхилення касаційної скарги і залишення рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Базель-Фінанс» відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 15 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. П. Касьян

Судді: В. П. Гончар

Т. П. Дербенцева

Д. О. Остапчук

В.О. Савченко