Справа №639/5218/13ц
№2/639/13/16
РІШЕННЯ

Іменем України

9 лютого 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді - Іванової І.В.,

за участю секретаря - Тущенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Комунальне підприємство «Жилкомсервіс», Харківська міська рада про усунення перешкод, суд

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2013 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» про усунення перешкод та просила суд ухвалити рішення відповідно до якого усунути перешкоди в користуванні нею квартирою 31 в будинку 5 по вул. Клапцова в м. Харкові, яка належить їй на праві приватної власності, шляхом: повернення вхідних дверей у квартиру відповідача у первісний стан, перемістивши їх на місце відповідно до технічної документації на квартиру; переустановлення вхідних дверей у квартиру відповідача таким чином, щоб при їх відкриті вони не створювали перешкод у відкритті дверей до її квартири та вільного до неї доступу. Зобовязати КП «Жилкомсервіс» прийняти за актом роботи з повернення дверей відповідача у первісний стан.

3 грудня 2013 року ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги, залучила у якості відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3О./Бурмістрова/ .

18 грудня 2015 року ОСОБА_1 надала уточнення до позову та просила усунути перешкоди в користуванні нею квартирою 31 в будинку 5 по вул. Клапцова в м. Харкові , а саме зобовязати відповідачів звільнити площину дверного отвору у квартиру №31, в якому знаходиться стіна квартири №32, у якій розташовані вхідні двері №32; перенести стіну , у якій розташовані двері у квартиру №32 в бік квартири №32 від сходової клітини на 10 см.; зобовязати КП «Жилкомсервіс» прийняти за актом роботи з повернення дверей відповідачів у первісний стан перенесення їх в бік квартири №32 від сходової клітини на 10 см..

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 1 лютого 2016 року до участі у справі в якості третьої особи , що не заявляє самостійних вимог було залучено Харківську міську раду.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 і є її власником. Згідно свідоцтва про право власності , що є у приватизаційній справі, яка надійшла до суду , власниками квартири №32 є відповідачі, які незаконно переустановили вхідні двері, винесли їх за межі своєї квартири в бік сходової клітки, зайнявши її частину. В результаті вхідні двері квартири відповідачів перекривають їй вхід/вихід з квартири, перешкоджають належним чином користуватися своєю квартирою, вхід у квартиру відповідачів межує зі входом в її квартиру , її двері повністю не відкриваються. Таким чином, відповідачі своїми діями створюють їй перешкоди в користуванні її квартирою.

Факт порушення відповідачем її прав підтверджується актом КП «Жилкомсервіс» №182 від 21.11.2012 року, де зазначено, що у квартирі № 32 самовільно винесено в бік сходової клітини стіну з дверною коробкою, внаслідок чого утворено перешкоди для вільного відкриття її дверей. Двері винесені впритул до дверей в її квартиру а згідно плану квартири відповідачів, який міститься у приватизаційній справі, праворуч і ліворуч перед дверима у квартиру відповідачів розташовані стіни, а за дверима у квартирі прямо і праворуч розташований коридор, тобто розташування дверей вказано без їх переміщення в бік сходової клітки. Таким чином , фактичне розташування дверей у квартиру відповідачів не відповідає технічної документації на квартиру. Дані факти знайшли своє підтвердження у висновках проведеної судової будівельно- технічної експертизи .

Діями відповідача порушено також порядок користування сходовою клітиною, що є місцем загального користування, ним зайнято частину її площі, відповідно площа квартири відповідачів збільшилась. 1 січня 2007 року набув чинності публічний Договір про надання житлово-комунальних послуг між КП «Жилкомсервіс» та споживачами (власниками житлових та нежитлових приміщень, які знаходяться на балансі територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської Ради), який був надрукований у офіційному друкованому засобі масової інформації Харківської міської Ради газеті «Слобода», згідно з яким КП «Жилкомсервіс» взяло на себе зобовязання відносно надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, санітарно-технічне обслуговування, утримання ліфтів, поточний ремонт, тощо. Згідно з п. 15 Договору КП «Жилкомсервіс» зобовязано вживати своєчасних заходів до ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень у наданні послуг у строки, передбачені законодавством, здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення неполадок, своєчасно проводити підготовку будинків до експлуатації в осінньо-зимовий період. Отже, КП «Жилкомсервіс» зобовязано слідкувати та підтримувати, в належному стані місця загального користування будинком та здійснювати контроль за їхнім станом.

Крім того, відповідач, провівши фактичне переобладнання квартири, збільшив її площу, перемістивши вхідні двері в свою квартиру в бік сходової клітки, у відповідності до вимог ст. 152 ЖК України, не отримав дозвіл на такі дії виконавчого комітету Харківської міської Ради, що в даному випадку є обовязковим.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити, надала пояснення відповідні , викладеним у позовній заяві.

Представник відповідачів ОСОБА_4 у судовому засіданні проти позову заперечував та зазначив, що з обґрунтуванням позовної заяви не можна погодитись з огляду на наступне. У 2012 році відповідачі вирішили зробити ремонт у квартирі, що належить їм на праві приватної власності. Під час ремонту, відповідачами були замінені старі вхідні двері на нові. При заміні, нові металеві двері були розміщенні в тому ж самому місці, де розміщалися старі деревяні двері. Тобто ніяких дій по висуванню вхідних дверей своєї квартири у бік сходової клітки відповідачами не проводилось, тому інформація викладена позивачкою у своїй позовній заяві не відповідає дійсності. Родина відповідачів проживає в квартирі № 32, що розташована по вул. Клапцова, 5, з 1988 року (з моменту здачі та заселення будинку). За цей час в квартирі № 31 змінилось декілька власників. Останнім власником квартири № 31 є позивач. З часу заселення будинку вхідні двері в квартиру № 31 були замінені двічі. Перший раз відразу після заселення відповідачами були замінені двері, котрі були встановлені забудовником (двері в квартиру № 32 були глухі деревяні одинарні), на інші деревяні глухі подвійні з правим відкриванням у бік тамбуру. Другий раз у 2013 році на металеві глухі одинарні з також з правим відкриванням у бік тамбуру. Приблизно у 1989 році (після здачі забудовником будинку, двері в квартиру № 31 були глухі деревяні одинарні та мали ліве відкривання в бік квартири) нові власники квартири № 31 замінили старі деревяні одинарні двері з лівим відкриттям у бік квартири, на нові деревяні двері подвійні з правим відкриванням у бік тамбуру (в бік квартири відповідачів). А тому, двері в квартирі № 31, якими користується позивачка, відкриваються саме так, як і в 1989 році, так як встановив їх колишній власник цієї квартири. При придбанні квартири, з такою конструкцією дверей позивачка погоджувалася. І лише після того, як відповідачі, використовуючи своє право на покращення своєї власності, замінили деревяні двері на металеві, при цьому не змінюючи їх розташування, позивачка стала заявляти про порушення її прав. У своїх позивних вимогах, з урахуванням уточнень від 10.07.2014 року, позивачка просить суд «зобовязати відповідачів звільнити площину отвору вхідних дверей в квартиру № 31 шляхом демонтажу вхідних дверей в квартирі № 32 та приведення їх в первісний стан, відповідно до технічної документації на квартиру та привести тамбур у первісний стан». Проте, такий спосіб захисту цивільного права є невірним, у звязку з тим, що у разі задоволення вимог позивача відповідачам буде завдана шкода та порушено право вільного розпорядження своїм майном, оскільки власник має право покращувати свою річ (в даному випадку відповідачі мають повне право на заміну старої деревяної двері на нову, металеву більш сучасну, надійну та комфортну). По справі була проведена судова будівельно-технічна експертиза, з висновку якої вбачається: «Встановити факт та відстань винесення стіни, в якій розташовані двері у квартиру АДРЕСА_2, в бік сходової клітини за наданою технічною документацією не надається можливим. За результатами обстеження вхідних дверей до квартир, розташованих на нижчих поверхах під квартирами № 32 та №т 32, встановлено, що від вхідних дверей квартири, що знаходиться під квартирою № 31 до стіни, в якій розташовані двері, що знаходиться під квартирою № 32 мається відстань 8-10 см., яка відсутні між квартирами № 31 та № 32. Припускаючи, що планування квартир на поверхах однотипне, можливе винесення стіни квартири № 32 в бік сходової клітини становить 8-10 см.». Такий висновок експертизи не може бути прийнятий судом до уваги, з огляду на наступне. У висновку вказується, що «встановити факт та відстань винесення стіни, в якій розташовані двері у квартиру АДРЕСА_2, в бік сходової клітини за наданою технічною документацією не надається можливим». Висновок щодо можливого винесення стіни квартири № 32 в бік сходової клітини на 8-10 см. ґрунтується на припущеннях, щодо однотипного планування квартир на поверхах. Заміри відстані (8-10 см.) від дверей квартири, що знаходиться під квартирою № 31 до стіни, в якій розташовані двері, що знаходиться під квартирою № 32, зроблені без врахування різних конструкцій дверей у квартирі № 31 (деревяні подвійні) та квартирі, що знаходиться під квартирою № 31 (одинарні металеві).Також, в дослідницькій частині висновку експертизи зазначається, що з відповіді Управління з будівництва, ремонту та реконструкції виконавчого комітету Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради від 30.12.2014 року за № 33/0/134-1, вбачається, що в Управлінні відсутня технічна документація по вказаному житловому будинку та зазначено, що в будинках серії П-57 вхідні двері в квартиру в проектному положенні відкриваються у внутрішню частину квартири, а не в «карман» сходової клітини. З проектної документації розробленої проектним інститутом «Харківпроект» вбачається, що «9-ти етажний жилой дом, 3-х секционный крупнопанельный, 159-ти квартирный для малосемейных на базе серии 57/ЮА*», креслення «Торцевая секция (правая) М9ТП. План типового этажа» на 1 листе. Згідно з кресленням, відкривання дверей здійснюється в квартиру, а не на майданчик сходової клітки. Вищезазначені докази свідчать про те, що деревяні, глухі подвійні, з лівими відкриванням у бік тамбуру двері, які були встановлені попередніми власниками квартири № 31, не були передбачені забудовником, та не ставали в отвір одинарних дверей. Тому саме ця обставина може бути причиною неповного відкривання дверей позивачки. Але позивачка безпідставно, бездоказово стверджує, що її права порушуються саме відповідачами. Між тим, представник відповідача зазначив, що за стіною, яка примикає до дверей позивачки в квартирі № 32 вмонтовані дві труби опалювальної системи, які впритул наближені до стіни та не нададуть можливості змістити стіну в бік квартири, що спростовує доводи щодо винесення відповідачами стіни у бік сходової клітини та заперечує вимогам позивачки. Позивачка не довела ті обставини, на які вона посилається, обґрунтовуючи позовні вимоги, а саме: що відповідачі при заміні дверей висунули стіну у бік сходової клітини або висунули двері за межі своєї квартири в бік сходової клітини, зайнявши її частину. При огляді предмету спору вбачається, що відповідачі при заміні дверей навпаки максимально вивільнили простір стіни біля дверей позивачки, завдяки чому двері позивачки стали відкриватись більше. Також позивачка не довела, що саме діями відповідачів стало можливо таке відкривання її дверей. Оскільки двері позивачки були встановлені більше 20-ти років тому відкривання та конструкція подвійних дверей не була передбачена забудовником. На підставі вищезазначеного, представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Третя особа Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» у судове засідання не зявилася , надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю. /а.с. 53.

Третя особа - Харківська міська рада у судове засідання не зявилася , належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідачів , дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних обставин.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права та свободи від порушень і протиправних посягань. За положенням ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України установив , що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Виходячи з положень ст. 11 підстави виникнення цивільних прав та обовязків . Відповідно до них цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства , Конституцією України та міжнародними договорами , а також із дій осіб, що не передбачені цими актами але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Відповідно до ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства /ч.1/ . При здійснення своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій , які могли б порушити права інших осіб, завдати , завідати шкоду довкіллю або культурній спадщині /ч.2/. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах /ч.4/ . У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог , які встановлені часинами другою - пятою цієї статті суд може зобовязати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Зокрема згідно ч. 3 ст. 16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення положень частин другою - пятою статті 13 цього Кодексу.

Зміст зазначених у ст. 15 ЦК України підстав для захисту не розкривається , але він відображений у відповідних нормах ст.ст., що регулюють ту чи іншу категорію правовідносин. Порушення цивільних прав може, проявлятися зокрема в створенні власнику перешкод у здійсненні право користування чи розпорядження своїм майном /ст. 391 ЦК України/.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права , свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом /ст. 4 ЦПК України/.

З урахуванням наведеного важливо значення набуває необхідність належного зясування судом питання щодо того , про захист яких саме прав особи йдеться.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як встановлено судом та підтверджується документально ОСОБА_1 є власником квартир 31 будинку 5 по вул. Клапцова в м. Харкові на підставі договору купівлі-продажу від 15 серпня 2001 року / а.с. 3/.

Відповідачі у справі у власниками квартири АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20 січня 2009 року , що підтверджується приватизаційною справою , дослідженою в судовому засіданні.

Як пояснила у судовому засіданні позивач , відповідачі порушили її право передбачене ст. 391 ЦК України а саме : вона не може вільно користуватися своєю власністю , оскільки своїми діями , направленими на встановлення нових дверей , відповідачі позбавили її можливості відкривати повністю вхідні двері у квартиру АДРЕСА_4 .

За клопотанням позивача була проведена судова будівельно-технічна експертиза.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному , повному , обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів . Суд оцінює належність , допустимість , достовірність кожному доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Так, в дослідницькій частині висновку експертизи ХНДІСЕ ім.. ОСОБА_5 від 18 травня 2015 року зазначено, що з відповіді Управління з будівництва ремонту та реконструкції виконавчого комітету Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської місткої ради від 30.12.2014 року за №33/0/134-1, вбачається , що в Управлінні відсутня технічна документація по вказаному житловому будинку та зазначено , що в будинках серії П-57 вхідні двері в квартиру в проектному положенні відкриваються у внутрішню частину квартири , а не в «карман» сходової клітини». З проектної документації розробленої проектним інститутом «Харківпроект» вбачається , що 9-ти этажний жилий дом, 3-х секционный на базе серии 57/ЮА*», креслення /Торцевая секція /правая/ М9ТП. План типового этажа» на одно млисте. Згідно зазначеного креслення , відкривання дверей здійснюється в квартиру , а не на майданчик сходової клітки.

Позивач у справі у судовому засіданні не заперечувала той факт, що у деяких квартирах у її підїзді вхідні двері відкриваються в квартиру , а не на майданчик сходової клітки..

Таким чином , двері , які встановлені у квартирі позивача попередніми власниками , не були передбачені забудовником , а тому це і стало причиною неповного відкривання дверей позивача.

Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку про відсутність підстав вважати, що відповідачі порушили права позивача.

А отже, аналіз положень ЦК України, викладений вище , надає суду можливість дійти до висновку , що обраний позивачем ОСОБА_1 спосіб захисту своїх прав , не відповідає положенням ст. 16 ЦК України та не може бути захищений судом .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 8, 10, 11, 15, 57-60, 61, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК, ст.ст. 4, 11, 13,15, 16 , 319 ЦК України, суд

Вирішив:

У задоволені позову ОСОБА_1 - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Іванова