Справа № 396/119/16-ц
Провадження № 2/396/143/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2016 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого: Гарбуз Ольга Анатоліївна

за участю секретаря Пономаренко Р.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої служби Новоукраїнського районного управління юстиції, треті особи, які не заявляють самостійних вимогщодо предмета спору, Реєстраційна служба Новоукраїнського районного управління юстиції та ОСОБА_2, про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача зняття арешту з майна. Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що 21.12.2015 року позивачем було виявлено, що на все його невизначене нерухоме майно існує арешт у вигляді заборони відчуження, який накладено обтяжувачем - відділом ДВС Новоукраїнського РУЮ під час примусового виконання виконавчого листа №2-573 від 24.11.2006 року, виданого Новоукраїнським районним судом з підстав стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 збитків.

На даний час відпали усі обставини, з яких було накладено арешт на невизначене нерухоме майно.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника відділу ДВС Новоукраїнського РУЮ.

Представник третьої особи Реєстраційної служби Новоукраїнського РУЮ в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі їх представника.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи був повідомлений судовою повісткою.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про небхідність задоволення позову так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини.

Згідно витягу з Єдиного Реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №127115784 від 21.12.2015 року, на все невизначене нерухоме майно позивача ОСОБА_1 існує арешт у вигляді заборони відчуження, який накладено обтяжувачем - відділом ДВС Новоукраїнського РУЮ під час примусового виконання виконавчого листа №2-573 від 24.11.2006 року, виданого Новоукраїнським районним судом з підстав стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 збитків.

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №13935718 від 22.03.2010 року, винесеною державним виконавцем Литвиненко Т.С. внаслідок повного виконання стягнення за виконавчим листом №2-573 від 24.11.2006 року, виконавче провадження було закінчене.

У листі - відповіді від 31.12.2015 року №9135, зазначено, що у відділі державної виконавчої служби Новоукраїнського районного управління юстиції перебувало виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 збитків в сумі 2837,64 грн. В процесі виконання даного провадження державним виконавцем відділу 22 березня 2010 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження", але даною постановою чинність арешту майна залишена в силі, тобто арешт не знято. На теперішній час зазначене провадження знищене оскільки архівний термін зберігання провадження по стягненню штрафів складає один рік, а по стягненню боргів - три роки. У зв'язку з цим на даний час не представляється можливим визначитися з причиною, яка завадила державному виконавцю припинити чинність арешту майна боржника.

Відповідно до п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 25.12.2008 № 2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладання адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік, у зв'язку з вищевикладеним виконавче провадження знищено.

Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з частиною статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За змістом частин 1 та 2 статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти стосовно свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до частини першої статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п.2, ч. 1 ст. З, ст. 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом зазначених норм та положень ст. 16 ЦК України власник має право вимагати відновлення свого порушеного права, в даному випадку - звільнення з-під арешту майна, яке належить йому на праві власності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі: визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду; визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання; смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; скасування рішення суду або іншого органу , на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі; закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення; передачі виконавчого документа ліквідаційній комісії у разі ліквідації боржника - юридичної особи; фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу, який видав виконавчий документ; направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби;повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу , який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону; якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону.

Згідно положень ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження , повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Аналізуючи вищенаведені обставини в даний час дія арешту на належне позивачу нерухоме майно, порушує його права, як власника, оскільки відповідно до відомостей наданих відділом державної виконавчої служби Новоукраїнського районного управління юстиції, виконавче провадження завершено, а тому відповідно до закону арешт накладений на майно боржника знімається, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 316, 317, 319, 321 Цивільного кодексу України, ст.ст. 50, 60 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 10. 11, 60, 88, 169, 212, 213, 215, 216, 383 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну вимоги задовольнити повністю.

Зняти арешт з усього майна, що належить ОСОБА_1, який накладено відділом Державної виконавчої служби Новоукраїнського районного управління юстиції в порядку виконання виконавчого листа №2-573, виданого Новоукраїнським районним судом 24.11.2006 року про стягнення на користь ОСОБА_2 збитків, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 18.11.2009 року за №9257913 реєстратором Кіровоградської філії державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, об'єкт обтяження - невизначене майно, все майно.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом десяти днів з моменту проголошення.

Головуючий: О. А. Гарбуз