У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/450/16-ц

провадження № 6/0285/10/16

15 лютого 2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді…………………...ОСОБА_1

за участю секретаря…………………..ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за поданням державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області ОСОБА_3

про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України,

ВСТАНОВИВ:

15.02.2016 року державний виконавець звернувся до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити боржника ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України до погашення нею боргу у повному обсязі.

Своє подання обґрунтовує тим, що у виконавчій службі знаходиться на виконанні виконавчий лист суду про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості в сумі 29 924,96 грн. та судові витрати в сумі 299, 25 грн. на користь ПАТ «Страхова група «ТАС», від сплати якої вона ухиляється, на виклики державного виконавця не зявляється.

Представник виконавчої служби в судове засідання не прибув, надіслав до суду письмову заяву з проханням про розгляд подання без його участі, просив його задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши письмові матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» (далі Закон) громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених Законом, та вїхати в Україну. Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначено статтею 6 Закону.

За змістом п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязань.

Узагальнюючи судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Верховний Суд України зазначив, що особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. Саме лише невиконання боржником самостійно зобов'язань, чи відсутність у нього коштів, не може свідчити про його ухилення від виконання покладених на нього обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Як видно з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, станом на час звернення державного виконавця з поданням до суду, у виконавчій службі перебуває на виконанні виконавчий лист Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27.11.2013 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Страхова група «ТАС» грошових коштів у сумі 29 924 грн. та судові витрати 299,25 грн. По вказаному виконавчому документу винесена відповідна постанова про відкриття виконавчого провадження від 02.02.2016 року.

Заходи, які має вжити державний виконавець перед зверненням до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України, передбачені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5, виконані ним, однак, не наведено обставин на підтвердження дій або бездіяльності боржника, що виразилися в ухиленні від погашення боргових зобов'язань. Також, у поданні відсутнє посилання на будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Підстави, зазначені у поданні щодо обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за кордон, є формальними та достатньо необґрунтованими, зводяться лише до правового обґрунтування можливості звернення до суду з таким поданням.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1998 року та ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права від 1973 року, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Обмеження виїзду за кордон, на думку суду, є крайньою мірою, спрямованою на забезпечення виконання рішення суду, оскільки вказана міра обмежуватиме конституційні права громадянина, а тому може бути застосовано тільки за умови ухилення боржника від виконання рішення суду.

Таким чином суд вважає, що подання державного виконавця не може бути задоволено на підставі наявних в справі доказів.

Керуючись ст.ст. 209-210, 217, 377-1 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області ОСОБА_3 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу 5 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя О.О.Літвин