Справа №490/7479/16-ц 15.11.2016 15.11.2016
Провадження №22-ц/784/2478/16
Справа № 490/7479/16-ц Головуючий першої інстанції: Батченко О.В.
Провадження № 22-ц/784/2478/16 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

15 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М.,,

суддів: Кушнірової Т.Б.,

ОСОБА_2,

із секретарем судового засідання: Горенко Ю.В.,

за участі представників: відділу ДВС ОСОБА_3, боржника ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6

на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 липня 2016 року, постановлену за поданням головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_6,

в с т а н о в и л а :

22 липня 2016 р. головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - Відділ) звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_6

В обґрунтування подання головний державний виконавець вказував, що на примусовому виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження № 45068733 про звернення стягнення на нежитлові будівлі, розташовані за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, с. Калинівка, вул. Польова, 3а, які складаються з адміністративної будівлі літ.А загальною площею 319,5 кв.м, вагової літ.В-2 загальною площею 136 кв.м, кукурудзосховища літ.Г загальною площею 109,1 кв.м, котельні літ.Ж загальною площею 50,8 кв.м, зимового складу літ.З загальною площею 1 760 кв.м, зимового складу літ.К загальною площею 1 760 кв.м, зимового складу літ.Л загальною площею 1 760 кв.м, вбиральні літ.М, альтанки літ.Ц, дизельної літ.Ч, водосховища літ. Х, огорожі № 6,7, споруд № 8, 9, які належать на праві спільної часткової власності ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_6, шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною предмета іпотеки 3 155 808 грн., за рахунок чого задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» про стягнення боргу за кредитним договором № 02/174/07-КЛТ від 04 жовтня 2007 р. в загальній сумі 3239960 грн.

Посилаючись на те, що боржник ОСОБА_6 ухиляється від виконання рішення суду, що підтверджується тим, що останній не виконує вимоги державного виконавця, зокрема щодо безперешкодного доступу до нежитлових будівель, розташований в с. Калинівка Жовтневого району Миколаївської області по вул. Польовій, 3а, яку боржник отримав 28 січня 2016 р., а також, що ОСОБА_6 має можливість перетинати кордон України і неодноразово перетинав цей кордон, заявник просив суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорту громадянина України ОСОБА_6 до виконання зобовязання у виконавчому провадженні № 45068733.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 липня 2016 р. подання задоволено.

Постановлено обмежити ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві виїзду за межі України до виконання обовязків, покладених на нього виконавчим листом № 2-336/2011 від 10 грудня 2012 р., виданим Жовтневим районним судом Миколаївської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, зокрема щодо участі у виконавчих діях, невідповідність висновків суду вимогам закону та просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні подання державного виконавця.

Заслухавши пояснення представників ОСОБА_6, головного державного виконавця, дослідивши матеріали подання, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що на примусовому виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження № 45068733 про звернення стягнення на нежитлові будівлі, розташовані за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, с. Калинівка, вул. Польова, 3а, які складаються з адміністративної будівлі літ.А загальною площею 319,5 кв.м, вагової літ.В-2 загальною площею 136 кв.м, кукурудзосховища літ.Г загальною площею 109,1 кв.м, котельні літ.Ж загальною площею 50,8 кв.м, зимового складу літ.З загальною площею 1 760 кв.м, зимового складу літ.К загальною площею 1 760 кв.м, зимового складу літ.Л загальною площею 1 760 кв.м, вбиральні літ.М, альтанки літ.Ц, дизельної літ.Ч, водосховища літ. Х, огорожі № 6,7, споруд № 8, 9, які належать на праві спільної часткової власності ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_6, шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною предмета іпотеки 3 155 808 грн., за рахунок чого задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» про стягнення боргу за кредитним договором № 02/174/07-КЛТ від 04 жовтня 2007 р. в загальній сумі 3 239 960 грн.

ОСОБА_6 є боржником за даним виконавчим провадженням і 27 жовтня 2014 р. отримав постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 14 жовтня 2015 р.

Звертаючись з даним поданням, головний державний виконавець вказував на наявність підстав для обмеження ОСОБА_6 у виїзді за межі України, а саме ухилення останнього від виконання рішення суду, невиконання вимог державного виконання (не було забезпечено доступ до нежитлових будівель, які підлягають реалізації з публічних торгів), а також наявність у боржника можливості перетинати державний кордон України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" (далі - Закон № 3857-XII).

В силу ст. 1 Закону № 3857-XII громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом та вїхати в Україну.

Випадки обмеження такого права громадян України встановлені ст. 6 Закону: зокрема, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання до виконання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

В пункті 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено право державного виконавця, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України судом вирішується питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду особи за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів за поданням державного виконавця.

Зі змісту наведених вище норм закону вбачається, що можливість тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України повязана з ухиленням останнього від виконання судового рішення.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

Тим більше, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У звязку з цим з метою всебічного і повного зясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обовязків учасників спірних правовідносин, суду належить зясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Таким чином, на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і далі в редакції, що діяла на час вчинення виконавчих дій), зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

На підтвердження ухилення боржника ОСОБА_6 від виконання судового рішення до подання головним державним виконавцем було надано два акти про невиконання вимог державного виконавця: від 14 липня 2015 р. щодо невиконання вимоги від 06 липня 2015 р. та акт від 04 лютого 2016 р. про невиконання вимоги від 26 січня 2016 р. (а.с. 12-15).

Як вбачається з тексту вимоги головного державного виконавця Сазонова Д.К. від 06 липня 2015 р. (а.с. 10), боржник ОСОБА_6 був зобовязаний зявитися до 13 липня 2015 р. до Відділу для надання пояснень з приводу невиконання рішення суду або оплати боргу та повідомлення про майновий стан.

Між тим, виконавчим листом, виданим 10 грудня 2012 р. Жовтневим районним судом Миколаївської області по справі № 2-336 за 2011 р., на виконання якого відкрито виконавче провадження № 45068733 щодо боржника ОСОБА_6, на останнього обовязок по погашенню боргу не покладався. Крім того, боржник з огляду на зміст виконавчого документу (звернення стягнення на нерухоме майно шляхом його продажу з публічних торгів) самостійно виконати можливості не має.

Тому вимога головного державного виконавця щодо оплати боргу та повідомлення про майновий стан і надання пояснень з привод у невиконання рішення суду не ґрунтується на виконавчому документі та суперечить положенням ст. 11 та ч. 3 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої відповідальність настає за невиконання законних вимог державного виконавця.

28 січня 2016 р. ОСОБА_6 отримав вимогу головного державного виконавця Сазонова Д.К. про необхідність бути присутнім сторонам виконавчого провадження (їх представникам) 04 лютого 2016 р. о 10 годині за адресою: Миколаївська область Жовтневий район с. Калинівка вул. Польова, 3а та забезпечити безперешкодний доступ державному виконавцю та іншим учасникам виконавчих дій до нерухомого майна за вказаною адресою(а.с. 13, 14).

Згідно акту головного державного виконавця Сазонова Д.К. від 04 лютого 2016 р. (а.с. 15) у визначений для проведення виконавчих дій з опису та арешту майна боржника ОСОБА_6 останній був відсутній за місцем проведення цих дій: Миколаївська область Жовтневий район с. Калинівка вул. Польова, 3а та охоронці нежитлових будівель не допустили державного виконавця до майна боржника.

Таким чином, з доданих до даного подання документів вбачається, що існують факти, які свідчать про однократне ухилення боржника від виконання законних вимог державного виконавця, обовязків, покладених рішеннями суду, та свідоме невиконання передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» обовязків боржника, а саме - недопуск державного виконавця до майна, на яке рішенням суду звернуто стягнення, 04 лютого 2016 р. для проведення опису та арешту майна боржника.

Погоджуючись з поданням головного державного виконавця, суд лише обмежився зазначенням того, що підставою для задоволення подання є невиконання рішення суду на час розгляду подання, а також, що сума боргу є значною, а боржник може виїхати за межі України.

Тоді як з огляду на виключний характер обмеження особи у праві на виїзд не можна вважати, що наявність доказів про разове порушення боржником положень ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» може бути підставою для задоволення подання державного виконавця. До того ж в наданих державним виконавцем матеріалах відсутні докази вчинення останнім усіх передбачених законом заходів щодо звернення стягнення на належне боржникові нерухоме майно.

До апеляційної скарги боржником надано копію складеного 11 лютого 2016 р. головним державним виконавцем Відділу Сазоновим Д.М. акту опису та арешту майна, на яке звернуто стягнення за рішенням суду, і яке знаходиться за адресою: Миколаївська область Жовтневий район с. Калинівка вул. Польова, 3а у присутності представника боржника ОСОБА_4

Наведене свідчить про те, що суд фактично усунувся від виконання своїх процесуальних обовязків щодо повного встановлення обставин справи, не перевірив належним чином викладені у поданні обставини, що у відповідності з вимогами п. 3 ст. 312 ЦПК України є підставою для скасування ухвали та повернення питання щодо обмеження боржника у праві виїзду за межі України на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 липня 2016 року скасувати, питання щодо обмеження боржника ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України за поданням головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області повернути на новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: