АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7207/16 Справа № 205/910/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Пищиди М.М.,

суддів - Осіяна О.М., Каратаєвої Л.О.

за участю секретаря - Григорєвій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2016 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю та поділ майна,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2016 року було задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю та поділ майна.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 32,4 кв.м., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01.

Заборонено ОСОБА_5 та іншим особам здійснювати будь-які дії повязані з відчуженням, зміною, поділом, реконструкцією, переуступлення прав вимоги, здачею в оренду чи безкоштовне користування, зміною юридичної адреси, заставою майна, майнових прав, щодо квартири АДРЕСА_1, загальною площею 32,4 кв.м., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01.

Не погодившись з вказаною ухвалою ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищезазначену ухвалу суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову - скасувати з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю та поділ майна, зокрема квартира АДРЕСА_1, загальною площею 32,4 кв.м., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того що квартира є предметом спору, а тому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду по зазначеній справі.

Однак з такими висновками суду не можна погодитись у звязку з наступним.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів, про що зазначено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Як вбачається з апеляційної скарги, квартира АДРЕСА_1, загальною площею 32,4 кв.м., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01, належить ОСОБА_2, згідно договору куплі-продажу та інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (а.с. 69).

Заява про забезпечення позову була подана до суду 08.08.2016 року, однак земельна ділянка була зареєстрований на апелянта 08.09.2015 року, тобто майже через рік до подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову ОСОБА_3

На вказане питання не було звернуто увагу, у звязку з чим суд помилково прийшов до висновку про накладення арешту та заборону повязану з відчуженням, зміною, поділом, реконструкцією, переуступлення прав вимоги, здачею в оренду чи безкоштовне користування, зміною юридичної адреси, заставою майна, майнових прав.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2016 року скасувати та відмовити ОСОБА_3 в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 312, 314, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2016 року - скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді