Справа № 141/403/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2016 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Круглика В.В.

за участю секретаря Ставничого С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2, до Сабарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, за відсутності сторін,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Оратівського районного суду Вінницької області з позовом до Сабарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, згідно із якою ІНФОРМАЦІЯ_9 в с. Сабарівка Оратівського району Вінницької області померла мати позивача - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була зареєстрована та постійно проживала по АДРЕСА_1. На день смерті спадкодавця у житловому будинку з господарськими будівлями проживала також онука ОСОБА_4, чоловік і діти онуки.

ОСОБА_3 залишила заповіт посвідчений Сабарівською сільською радою Оратівського району Вінницької області 26.01.2002 року реєстровий № 4 на ім'я свого внука ОСОБА_5, проте на яке майно, позивачу не відомо. Чи змінено заповіт чи скасовано йому теж не відомо. Спадкоємцем першої черги за законом, згідно ст. 529 ЦК У PCP в ред. 1963 року, є позивач, а інших спадкоємців першої черги у спадкодавця не має. Так, як було посвідчено від імені спадкодавця заповіт, то позивачу було роз'яснено у сільській раді, що він не має права успадковувати нічого після смерті своєї матері. Проте у січні 2016 року позивач звернувся до нотаріуса та йому було роз'яснено, що ОСОБА_5 є спадкоємцем за заповітом, згідно ст. 534 ЦК УРСР в ред. 1963 року, а позивач є спадкоємцем до усього майна, що залишилось після смерті його матері згідно ст. 535 ЦК УРСР в ред. 1963 року, тобто позивач має право на обов'язкову долю у спадщині, як непрацездатна дитина спадкодавця незалежно від змісту заповіту, не менше як на 2/3 частки спадкового майна. В подальшому приватний нотаріус Оратівського районного нотаріального округу Вінницької області Дронова В.О. видала позивачу Витяг зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 42861617 від 05.02.2016 року про те, що спадкова справа до майна померлої матері ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_3 не заводилась жодним нотаріусом в Україні та роз'яснено, що позивач має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття обов'язкової долі у спадщині ОСОБА_3 до Оратівської районної державної нотаріальної контори Вінницької області чи до приватного нотаріуса Оратівського районного нотаріального округу Вінницької області, проте так, як позивачем не було вчинено жодних дій з приводу прийняття спадщини, як це передбачено ст. 549 ЦК УРСР в ред. 1963 року, тому позивачу необхідно через суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

На день смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке знаходиться на території Сабарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, спадкові права на яке позивач бажає оформити, від прийняття спадщини він не відмовляється, однак, в установлений законом строк він не звернувся у нотаріальну контору за юридичним оформленням спадщини: заяву про прийняття спадщини не подав, так як є юридично необізнаним з порядком прийняття спадщини та оформленням прав на спадкове майно. Це сталося внаслідок збігу ряду обставин: частими хворобами, віддаленістю його місця проживання від місця відкриття спадщини, поганим транспортним сполученням, браком часу і коштів на поїздки до нотаріуса, необізнаністю з чинним законодавством,тому просить суд визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними і визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття і оформлення спадщини до нотаріальної контори після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 в с. Сабарівка Оратівського району Вінницької області, терміном до трьох місяців, з дня вступу рішення суду в закону силу.

Позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задоволити.

Представник позивача ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задоволити.

Представник відповідача - голова Сабарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області Шевчук П.П., будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі.

Від учасників судового розгляду до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України, у зв'язку з чим в силу ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Згідно із свідоцтвом про смерть (повторним) серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 в с. Сабарівка Оратівського району Вінницької області.

Відповідно до заповіту від 26.01.2002 року, посвідченим Очеретяною О.С., секретарем Сабарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, та зареєстрованого в реєстрі за №4, ОСОБА_3 сертифікат НОМЕР_2 на право на земельну частку/пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Долина» села сабарівка Оратівського району Вінницької області розміром 2,93 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі заповідає ОСОБА_5.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_8, в графі «Батьки» записано «Батько» ОСОБА_10 , «мати» ОСОБА_3.

Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 42861617 від 05.02.2016 року, наданого приватним нотаріусом Дроновою В.О., у Спадковому реєстрі інформація щодо заведення спадкової справи до майна померлої ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9, відсутня.

Згідно довідки № 22 від 02.02.2016 року виданої Сабарівською сільською радою Оратівського району Вінницької області відповідно до запису погосподарської книги Сабарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області за № 1, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Сабарівка Оратівського району Вінницької області та померла ІНФОРМАЦІЯ_9. На день смерті була зареєстрована та постійно проживала в АДРЕСА_1. За вказаною адресою на день смерті спадкодавця були зареєстровані та проживали : онука - ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4; чоловік онуки - ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5; правнука - ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_6; правнук - ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_7. ОСОБА_3 склала заповіт 26.01.2002 року, зареєстрований в реєстрі № 4 на ОСОБА_5.

Відповідно до копії медкарти, ОСОБА_1 періодично проходив лікування в Оратівській ЦРЛ.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) передбачено, що неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1,2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Ч.1 ст. 550 ЦК УРСР (1963 року) передбачено, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Ст.1270 ЦК України встановлює строк для прийняття спадщини - шість місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно п.24 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у Листі № 24-753/0/4-13Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування строку поважними визнаються такі причини, як тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 пропустив строк прийняття спадщини, оскільки тривалий час хворів, а такаж у зв'язку з необізнаністю з чинним законодавством. Після закінчення встановленого строку ОСОБА_1 звернувся до суду для встановлення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, та навів причини пропуску строку для прийняття спадщини, які суд визнав поважними.

На підставі ч.1 ст.1270, ст.1272 ЦК України, ст. 535, 549, 550 ЦК УРСР (1963 року) , керуючись ст.ст. 213, 214, 215 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними та визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, додатковий строк для подання заяви про прийняття і оформлення спадщини до нотаріальної контори після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 в с. Сабарівка Оратівського району Вінницької області, терміном до трьох місяців, з дня вступу рішення суду в законну силу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ В.В. Круглик