Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 534/2560/15-ц

№2/534/22/16

16 лютого 2016 р. м. Комсомольськ

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Солохи О.В.

при секретарі судового засідання Жуковій Н.А.

за участю: представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у судовому засіданні в м. Комсомольську цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитно-заставним договором в сумі 28 750, 67 доларів США, що за курсом 21,49 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.10.2015 року складає 617 851 грн. 87 коп.

Заявлені вимоги мотивує тим, що між Банком та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитно-заставний договір від 03.07.2008р. № PLKPAN16775410, відповідно до якого остання отримала кредит у сумі 14 426,71 долар США на термін до 02.07.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в строки та в порядку, встановлених даним кредитним договором.

У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала в звязку з чим станом на 12.10.2015 р. утворилась заборгованість в сумі 28 750,67 доларів США.

Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні заявлених ним позовних вимог та пояснив, що оскільки відповідачем не було виконано вимоги п.6.2.8 вище вказаного договору, а саме не було відповідачем повідомлено Банк про подію дефолту, то Банк в такому випадку звільнений від виконання вимоги розділ 12 Договору.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала зазначивши, що Банком було порушено процедуру досудового врегулювання спору, а тому поданий позов є передчасним, не було виконано вимоги, передбачені розділом 12 Договору.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази по справі, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 03.07.2008 року між Банком та відповідачем був укладений кредитно-заставний договір № PLKPAN16775410, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала кредит у сумі 14 426,71 долар США на термін до 02.07.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.07.2015 року (а.с.8-13).

У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала, в звязку з чим станом на 12.10.2015 р. утворилась заборгованість в розмірі 28 750, 67 доларів США, яка складається із заборгованості за кредитом 10 046, 55 доларів США; боргу по процентах за користування кредитом 2 284, 14 доларів США; по комісії за користування кредитом 547, 45 доларів США; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 14 492, 37 доларів США; штраф (фіксована частина) 11,63 долари США; штраф (процентна складова) 1 368, 53 долари США, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості (а.с.4-6).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватись належними чином, належними сторонами, відповідно до умов договору та норм цивільного законодавства України. Згідно із ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

В забезпечення виконання зобовязань за вказаним вище кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 03.07.2008 року був укладений договір застави рухомого майна, згідно з яким в заставу надано автомобіль:LIFAN, модель 520, рік випуску 2008, тип ТЗ легковий седан, № кузова/шасі LLV2A3A, реєстраційний номер: ВІ 3590АХ, що належить на праві власності ОСОБА_2

Згідно п.1 Договору визначено, що «Подія Дефолту» має значення, що надається цьому терміну у п.12.1 Договору, «Повідомлення про Подію Дефолту» означає повідомлення, про яке йдеться у підпункті 12.2.1 Договору.

Судом досліджено п.12.1. розділу 12 Договору за змістом якого подією дефолту вважається будь-яка з наступних подій:

-затримання сплати Позичальником частини наданого Кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць;

-перевищення заборгованості більш як на 10% суми наданого Кредиту;

-несплата Позичальником більше однієї виплати, яка перевищує 5% суми наданого Кредиту;

-відмова Позичальнику в оформленні (переоформленні) будь-якого з Договорів Страхування відповідно до вимог ст. 3.1.3. Договору;

-несплата чергових страхових платежів за Договорами Страхування за умов, визначених ст. 3.4.3. Договору;

-порушення Позичальником умов щодо цільового використання будь-якої частини Кредиту;

-предмет застави став недоступним для Банку внаслідок втрати, знищення (повного або часткового), суттєвого ушкодження, непридатності до експлуатації предмета застави або його недосяжності для Банку з будь-якої іншої причини;

-недотримання Позичальником будь-якої заяви чи запевнення, що визначені у ст. 10 Договору;

-подання позичальником повідомлення про неспроможність виконати свої зобовязання за Договором, за відсутності клопотання, поданого згідно із ст. 6.4.4. Договору, або відмови у його задоволенні;

-інше істотне порушення Позичальником умов Договору.

Як вбачається з підпункту 12.2.1. розділу12 Договору у разі настання події дефолту Банк надає Позичальнику письмове повідомлення про настання події дефолту та реєструє у Державному Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет застави. У повідомленні про дефолт, окрім інформації, зазначення якої вимагається законодавством, Банк ставить вимогу про повернення наданої суми Кредиту в повному обсязі, виплати винагороди, процентів за фактичний строк користування наданим Кредитом, виконання в повному обсязі усіх інших грошових зобовязань за Договором.

Однак, як встановлено у судовому засіданні, в порушення даних умов Договору позивачем не надано доказів щодо направлення позичальнику письмового повідомлення про настання події дефолту та реєстрації у Державному Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до п.12.2.2. Договору Позичальник зобовязаний усунути подію дефолту негайно або передати предмет застави у володіння Банку за актом приймання-передач за адресою, що вказана у ст. 17.13. Договору протягом 30 днів з моменту реєстрації відомостей про звернення стягнення на предмет застави у Державному Реєстрі. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем не надано відповідного акту приймання-передач.

Підпунктом 12.2.5. Договору передбачає, якщо протягом 30 календарних днів з моменту отримання Позичальником повідомлення про дефолт (або з моменту реєстрації у Державному Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет застави, якщо дата такої реєстрації буде пізнішою) Позичальник усуне подію дефолту, вимоги Банку, зазначені у повідомленні про дефолт, втрачають чинність. При цьому Банк має право передати Позичальнику предмет застави у користування оформивши таку передачу на підставі відповідного акту, за умови, що Позичальник на цей момент не має заборгованості перед Банком та сплатив усі витрати повязані з доставкою, зберіганням та утриманням предмета застави, а також сплатив винагороду, визначену у ст. 16.10 Договору за передачу предмета застави у користування Позичальника. У підпункті 12.2.6. Договору зазначено, якщо протягом строку, вказаного у підпункті 12.2.5., Позичальник не усунув подію дефолту, Позичальник зобовязаний негайно повернути суму кредиту в повному обсязі, виплати винагороди, проценти за користування кредитом, виконати усі інші грошові зобовязання за Договором у повному обсязі.

З розрахунку, наданого Банком, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 перестала сплачувати заборгованість за кредитом з вересня 2012 року(а.с.4-6). На даній обставині, у судовому засіданні, також наголошувала відповідач, а представник позивача не зміг спростувати дане твердження.

Суд критично ставиться до позиції представника позивача, що відповідач не виконала вимоги підпункт 6.2.8. Договору, оскільки в п.1 Договору визначено, що «Повідомлення про Подію Дефолту» означає повідомлення, про яке йдеться у підпункті 12.2.1 Договору. За яким Банк зобовязаний надати Позичальнику письмове повідомлення про настання події дефолту та зареєструвати у Державному Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет застави, а не про обовязок позичальника повідомляти про подію дефолту. Разом з тим суд наголошує, що саме позивачем до матеріалів справи подано розрахунок з якого вбачається дата (вересень 2012р.) коли відповідач перестала виконувати свої зобовязання по Договору. Тому на думку суду позивачу достаменно було відомо про настання «Події Дефолту».

За змістом ст.6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

У відповідності до вимог ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ч.2 ст.628 ЦК України).

Суд вказує, що кредитно-заставний договір від 03.07.2008р. № PLKPAN16775410 має правові ознаки змішаного договору визначеного положеннями ст.628 ЦК України.

В контексті зазначеного особливістю змішаних договорів є те, що в них усі умови є істотні і такими, щодо яких за заявою сторін має бути досягнуто згоди, оскільки обєднання в договорі цих умов відбувається виключно за бажанням сторін, тобто вони є тільки ініціативні, хоча основою їх є умови, передбачені законом.

Згідно ч.1 ст.628 та ст.629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Здійснивши системний аналіз вказаних статей суд приходить до висновку, що обовязки сторін визначені за умовами договору є обовязковими до виконання, та не повинно виконання чи не виконання обовязків однієї сторони ставитися у залежність щодо обовязків другої сторони за договором.

Суд враховує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази стосовно направлення відповідачу банком письмового повідомлення про настання «Події Дефолту», а також відсутні дані щодо реєстрації у Державному Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, тому суд вважає що Банком було порушено процедуру досудового способу звернення, а тому поданий позов є передчасним.

Також суд зазначає, що згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У силу вимог ст.ст. 58, 59 ЦПК України інших належних і допустимих доказів сторони суду не надали.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 88, 208, 212-218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через суд, що ухвалив рішення шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 19 лютого 2016 року.

Суддя підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом.

Суддя О.В. Солоха