Справа № 465/6778/14 Головуючий у 1 інстанції: Мигаль Г.П.
Провадження № 22-ц/783/422/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Зверхановської Л.Д.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

з участю: позивача - ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3,

третьої особи ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5 автомобільних доріг у Львівській області ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства «Львівський Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства « Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на рішення Франківського районного суду м. Львова від 24 вересня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 24 вересня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_5 автомобільних доріг у Львівській області, Дочірнього підприємства «Львівський Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства « Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», третя особа ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Дочірнього підприємства «Львівський Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (79053, м.Львів, вул. Володимира Великого,54, ) на користь ОСОБА_2 ( 79018, м.Львів, вул.Горської, 3/7) 70388,99 грн. (сімдесят тисяч триста вісімдесят вісім гривень 99 копійок) майнової шкоди, 3000 (три тисячі) гривень моральної шкоди та 734,54грн. (сімсот тридцять чотири гривні 54 коп.) судового збору, сплаченого позивачем при поданні позовної заяви.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5 автомобільних доріг у Львівській області про стягнення майнової та моральної шкоди - відмовлено.

Рішення суду оскаржив відповідач - ДП «Львівський Облавтодор» ВАТ « Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»

В апеляційній скарзі посилається на те, що вимогою позивача було солідарне відшкодування матеріальної та моральної шкоди, однак доказів в підтвердження вини апелянта такий не представив, не обґрунтував причинно-наслідкового зв`язку між шкодою, завданою внаслідок ДТП, та діями (бездіяльністю) апелянта. Зазначає, що жодні положення договору №06-02/13 від 15.02.2013 року не передбачають обовязку ДП «Львівський Олавтодор», як підрядника відшкодувати шкоду, заподіяну користувачам автомобільних доріг. Відповідні формулювання у такому договорі відсутні, Держава, як власник автомобільних доріг не передавала своїх прав та обовязків апелянту за договором, всі обовязки підрядника, вказані у такому договорі стосуються лише і виключно відносин із замовником і не можуть стосуватись третіх осіб, зокрема користувачів доріг. Апелянт в силу вказаного договору несе лише і виключно регресну відповідальність перед ОСОБА_5 автомобільних доріг у Львівській області у разі відшкодування останньою збитків, завданих користувачам автомобільних доріг загального призначення через неналежне виконання робіт по ремонту та утриманню дорожньої мережі. Просить скасувати рішення Франківського районного суду м. Львова від 24 вересня 2015 року та ухвалити нове, яким в позові відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам відповідає.

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 15 січня 2014 року дружина позивача третя особа у справі - ОСОБА_4 керувала автомобілем марки «Тойота - Королла», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого є позивач ОСОБА_2, по автомобільній дорозі Львів Самбір Ужгород в напрямку м. Львова. Близько 9-ої години біля с. Градівка Городоцького району Львівської області під час зустрічного розїзду транспортний засіб, яким керувала ОСОБА_4, з незалежних від неї причин, через незадовільний стан дороги та ожеледь, занесло, в результаті чого автомобіль став некерований та виїхав на зустрічну смугу, де зіткнувся з автомобілем марки «Опель - Віваро», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_7 Внаслідок зіткнення транспортних засобів автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. ДТП на думку позивача трапилось внаслідок незадовільного стану дороги ожеледь та горбистість, що підтверджується протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, огляду транспортних засобів, схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, довідкою про ДТП та завдані механічні пошкодження транспортному засобу внаслідок ДТП, актом обстеження дорожніх умов за участю працівників ВДАІ та головного інженера філії «Городоцький райавтодор» ДП -Львівський автодор» - ОСОБА_8. З цього приводу 16 січня 2014 року інспектор дізнання ВДАІ Городоцького РВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_9 склав протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_8 за ч.4 ст. 140 КУпАП за те, що будучи відповідальною особою за посипку протиожеледними засобами на автодорозі Львів-Самбір-Ужгород 15 січня 2014 року, біля 09.00 год., не забезпечив безпеки дорожнього руху, вчасно не здійснив посипку дороги, внаслідок чого сталося ДТП через ожеледицю та через зіткнення автомобілів спричинено матеріальні збитки. Також працівниками ВДАІ було складено щодо ОСОБА_4 протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. Наявність ожеледиці підтверджується повідомленням Львівського регіонального центру гідрометеорології про те, що 15 січня 2014 року о 08 год. температура становила -1.6 С, атмосферні явища - дощ. Позивач також посилається на те, що на ділянці дороги, що передувало місцю вчинення ДТП, не було встановлено попереджувальних дорожніх знаків, які б обмежували швидкість руху транспортних засобів через нерівності, слизькості дороги. Відтак, відповідно до ст. 10 Закону України «Про автомобільні дороги» державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи правління на місцях.

Згідно постанови Апеляційного суду Львівської області від 29 квітня 2014 року провадження в справі щодо відповідальності позивача ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

З акту обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги/вулиці та фототаблицями до такого підтверджується неналежна якість дорожнього покриття вказаної ділянки автодороги, а саме горбисту місцевість на місці ДТП та наявність ожеледиці.

Також встановлено, що наявність ожеледиці підтверджується повідомленням Львівського регіонального центру гідрометеорології про те, що 15 січня 2014 року о 08 год. температура становила -1.6 С, атмосферні явища - дощ. Позивач також посилається на те, що на ділянці дороги, що передувало місцю вчинення ДТП, не було встановлено попереджувальних дорожніх знаків, які б обмежували швидкість руху транспортних засобів через нерівності, слизькості дороги.

Відповідно до висновку №47 експертного автотоварознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту автомобіля «Тойота-Корола», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 року від виявлених на момент огляду пошкоджень внаслідок ДТП, становить 69 838.99 грн. Також позивачем за проведення вище наведеного експертного дослідження оплачено 550 грн. та 47,16 грн. за надсилання телеграми ОСОБА_8. Відповідно до актів №276 та 277 здачі-приймання виконаних робіт по обслуговуванню та ремонту автомобіля від 04 вересня 2014 року, загальна вартість ремонтних робіт становить 69 870 гри., а з урахуванням витрат за проведення експертизи, надсилання телеграми та витрат пов'язаних із зверненням до Львівського регіонального центру з гідрометеорології про погодні умови, вартість якої становила 61,60 грн. того всього позивачем понесено витрати в розмірі 70 528,76 грн.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про автомобільні дороги» державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи правління на місцях.

Згідно ч.1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Разом з тим ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Встановлено, що 15 лютого 2013 року ОСОБА_5 автомобільних доріг у Львівській області уклала з ДП «Львівський облавтодор» Договір №06-02/13 про надання послуг з поточного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування Львівської області і надання послуг з поточного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Львівської області. Актом передачі автомобільних доріг, що є Додатком №2 до Договору ОСОБА_5 автомобільних доріг у Львівській області передала, а ДП «Львівський облавтодор» прийняв автомобільні дороги державного значення Львівської області для надання послуг з поточного ремонту і експлуатаційного утримання автомобільні дороги загального користування державного значення, в тому числі автомобільну дорогу, на якій сталась ДТП.

Згідно з наказом Державної служби автомобільних доріг України № 284 від 19.07.2006 р. «Інструкція із складання звітності за формою №Д-1 «Звіт про ремонт і утримання автомобільних доріг загального користування» експлуатаційне утримання визначено як комплекс заходів щодо технічного нагляду та утримання автомобільних доріг загального користування. Пунктом 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони від 30.03.1994 року № 198 встановлено, що власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов'язані постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об'єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух.

Автомобільна дорога на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди була закріплена та передана для обслуговування (експлуатації) ДП «Львівський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» згідно акту приймання- передачі, що є додатком № 2 Договору, а тому ОСОБА_5 автомобільних доріг у Львівській області виконала свої функції по забезпеченню безпечних умов дорожнього руху, шляхом укладення Договору підряду, поклавши усю відповідальність щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, ремонту доріг, належного утримання на підрядника - ДП «Львівський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України». Відповідно до п. 7.4 вищезгаданого Договору у разі виникнення дорожньо-транспортних пригод, пов'язаних з незадовільним експлуатаційним станом автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення Львівської області Підрядник бере на себе зобов'язання щодо врегулювання спорів та відшкодування матеріальних збитків, а відповідно до п. 7.5 Договору Підрядник бере на себе зобов'язання з врегулювання спорів при виникненні ДТП, розгляд справ у судових органах, відшкодування завданих збитків, які виникли на дорогах під час надання послуг, а тому день вчинення ДТП, Підрядник в повній мірі несе повну майнову та іншу юридичну відповідальність в частині відшкодування шкоди та компенсації витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася з причини незадовільного експлуатаційного утримання дороги.

На підставі наявних у справі доказів суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про стягнення з ДП «Львівський облавтодор» 70388,99 грн. грн. майнової шкоди в користь позивача, не врахувавши витрат за надсилання телеграми в розмірі 61,60 грн. та довідки Львівського регіонального центру з гідрометеорології про погодні умови, вартість якої становила 61,60 грн.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

У п.11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою КМУ від 30 березня 1994 р. за №198 встановлено, що власники дорожніх обєктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобовязані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотримання норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх обєктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх обєктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх обєктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів».

Відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України підставами для присудження моральної шкоди є фізичний біль чи страждання, пережиті особою у зв'язку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, душевні витрати по причині неправомірної поведінки третіх осіб неї, знищення чи пошкодження майна, приниження честі і гідності.

Як вбачається із п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Колегія суддів вважає, що висновки суду ґрунтуються на аналізі наявних у справі доказів, встановлених обставин.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для скасування рішення суду відсутні, а тому апеляційну скаргу належить відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, п.1 ч.1 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Львівський Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства « Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» - відхилити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 24 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : О.М. Ванівський

Судді: М.Я. Богонюк

ОСОБА_10