Справа № 167/1117/16-ц
Провадження №4-с/167/8/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2016 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого- судді Сіліча І.І.

при секретарі- Форсюк Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заді суду в місті Рожище скаргу Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, про визнання дій головного державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 неправомірними, скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу та зобов»язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2016 року ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на постанову головного державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачеві, в якій просить визнати дії державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу неправомірними, скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві та зобов'язати виконавця відновити виконавче провадження.

Вимоги скарги мотивовано тим, що 03.09.2010 Рожищенським районним судом Волинської області видано виконавчий лист №2-439/10 по стягненню з ОСОБА_2 в користь ПАТ «Брокбізнесбанк» 379382,57 грн. заборгованості за кредитним договором за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок №11 та належні до нього надвірні будівлі загальною площею 58,9 кв.м, житловою площею 26,3 кв.м, що знаходиться в с.Копачівка, вул.Садова Рожищенського району.

На підставі заяви заявника й оригіналу виконавчого листа, постановою відділу державної виконавчої служби Рожищенського районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження №25136880 з примусового стягнення боргу та постановлено боржнику добровільно виконати рішення у 7-денний строк, а в протилежному випадку виконання буде проведене в примусовому порядку.

13 жовтня 2016 року АТ «Брокбізнесбанк» отримав постанову державного виконавця від 04.10.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу згідно п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження». В оскаржуваної постанові державний виконавець Поліщук Н.Г. посилається на те, що предмет іпотеки, а саме: житловий будинок №11 по вул.Садова в м.Рожище описаний та арештований, проте не може бути реалізований, оскільки підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майні громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Іншого рухомого та нерухомого майна на праві приватної власності за боржником не зареєстровано.

При цьому скаржник зазначає, що п.1.ст.1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майні громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» зазначено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті.

Однак, у вищевказаному виконавчому листі зазначено про стягнення заборгованості в національній валюті, що не було враховано державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови.

За твердженням скаржника наведені вище факти свідчать про недбалість проведення виконавчого провадження, а також про незаконність винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувану за ВП №25136880.

До початку судового розгляду представник скаржника звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, вимоги скарги підтримує в повному обсязі.

Державний виконавець Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області в судове засідання не зявився. Згідно письмового заперечення наданого 27.10.2016 року в задоволенні скарги просить відмовити, так як постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 04.10.2016 року є законною, обгрунтованою та відповідає вимогам законодавства. Державним виконавцем, були вчинені передбачені Законом дії, які були спрямовані на повне, вчасне та ефективне виконання виконавчого документа.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, суду надана заява про розгляд справи у його відсутності, в задоволенні скарги просить відмовити, оскільки кредит йому був наданий в іноземній валюті для споживчих потреб і житловий будинок №11 по вул.Садова в с.Копачівка Рожищенського району, який переданий в іпотеку банку, на даний час є його основним місцем проживання, іншого нерухомого майна не має.

У звязку з чим, на підставі ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, без фіксування судового процесу.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі наявні по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про те, що вимоги скарги до задоволення не підлягають, з огляду на наступне.

Згідно положень ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 03.09.2010 Рожищенським районним судом Волинської області видано виконавчий лист №2-439/10 про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ «Брокбізнесбанк» 379382,57 грн. заборгованості за кредитним договором за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок №11 та належні до нього надвірні будівлі загальною площею 58,9 кв.м, житловою площею 26,3 кв.м, що знаходиться в с.Копачівка, вул.Садова Рожищенського району.

За даним виконавчим листом постановою державного виконавця відділу ДВС Рожищенського РУЮ ОСОБА_4 від 02.02.2011 року відкрито виконавче провадження (а.с.7).

Постановою державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 від 04.10.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, зазначений вище виконавчий документ повернуто на підставі положень п.2 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» із посиланням на те, що виконавчі дії проводились за адресою вказаною у виконавчому документі і в ході проведення виконавчих дій виявлено, що на ім'я боржника зареєстрований будинок в с.Копачівка Рожищенського району по вул.Садова, 11. Житловий будинок, який є предметом іпотеки та виступає як забезпечення зобовязання за кредитом, наданим в іноземній валюті. Будинок описаний та арештований, про те не може бути реалізований, оскільки підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майні громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Іншого рухомого та нерухомого майна на праві приватної власності за боржником не зареєстровано, про що складений відповідний акт державного виконавця (а.с.8).

Відповідно до положень ст.ст.1, 6 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

За змістом п/п 1 п.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

- загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Вказаним законом чітко встановлені умови за наявності яких забороняється примусове стягнення нерухомого житлового майна, що в даному випадку належить позичальнику (боржнику).

Зокрема, однією з обов'язкових умов можливого застосування вимог зазначеного закону є те, що житлове приміщення має використовуватись позичальником як місце постійного проживання.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема копії кредитного договору від 19.09.2007 року, боржнику був наданий кредит в сумі 35000 доларів США для споживчих потреб.

На виконання зобовязань за кредитним договором №592/07, між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки, відповідно до умов якого в іпотеку банку передано: житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами №11, що знаходиться в с.Копачівка Рожищенського району по вул.Садова та належить іпотекодавцю на праві власності.

Житловий будинок, який є предметом іпотеки описаний та арештований, і використовується ОСОБА_2, як місце його постійного проживання, а тому на вказане майно розповсюджується дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Іншого рухомого та нерухомого майна на праві приватної власності за боржником не зареєстровано, про що складений відповідний акт державного виконавця.

Таким чином, суд приходить до висновку, що скарга до задоволення не підлягає, оскільки державний виконавець в повній мірі перевірив вимоги Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" застосовуючи їх до конкретної ситуації та прийняв правомірну постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.383-387, 293, 294 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, про визнання дій головного державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 неправомірними, скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу та зобов»язання вчинити дії відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Рожищенський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: І.І.Сіліч