Єдиний унікальний номер 725/4393/16-ц
Номер провадження 2/725/909/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2016

Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:головуючого судді Іщенко І. В. при секретаріБерекеля О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом керівника Чернівецької місцевої прокуратури до Чернівецької міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання рішень сесії незаконними,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання рішень сесії Чернівецької міської ради незаконними. Посилався в позові на те, що 28.07.2016 до Чернівецької місцевої прокуратури надійшло колективне звернення мешканців АДРЕСА_1 щодо перевірки законності рішення Чернівецької міської ради №213 від 17.05.2016 про надання земельної ділянки для влаштування та обслуговування штучної водойми.

На виконання функцій і завдань визначених Конституцією України та Законом України «Про прокуратуру», керівником Чернівецької місцевої прокуратури вивчено на предмет законності вказане рішення міської ради.

Встановлено, що рішенням 6 сесії Чернівецької міської ради 7 скликання №213 від 17.05.2016 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надано в оренду земельну ділянку по АДРЕСА_2, площею 0,3917 га, за кадастровим номером НОМЕР_3, терміном на 20 (двадцять) років для влаштування та обслуговування штучної водойми.

10.06.2016 між Чернівецькою міською радою та ОСОБА_1, ОСОБА_2 був укладений договір оренди №10099 вищевказаної земельної ділянки та підписано акт прийому-передачі.

Вказане рішення Чернівецької міської ради позивач вважає таким, що прийняте із порушень вимог чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Представник позивача прокурор Романюк В.І. в судовому засіданні свій позов підтримав повністю, надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог. Просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1, який діє в своїх та в інтересах ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити, в своїх письмових запереченнях та поясненнях вказав, що вважає, що не має пістав для задоволення позову. Вважає, що він та ЧМР діяли в межах Закону.

Представники Чернівецької міської ради в зал судового засідання не з»явилися.

Заслухавши пояснення всіх присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не обґрунтований та в його задоволенні слід відмовити.

Судом встановлено, що 28.07.2016 до Чернівецької місцевої прокуратури надійшло колективне звернення мешканців АДРЕСА_1 щодо перевірки законності рішення Чернівецької міської ради №213 від 17.05.2016 про надання земельної ділянки для влаштування та обслуговування штучної водойми.

На виконання функцій і завдань визначених Конституцією України та Законом України «Про прокуратуру», керівником Чернівецької місцевої прокуратури вивчено на предмет законності вказане рішення міської ради.

Встановлено, що рішенням 6 сесії Чернівецької міської ради 7 скликання №213 від 17.05.2016 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надано в оренду земельну ділянку по АДРЕСА_2, площею 0,3917 га, за кадастровим номером НОМЕР_3, терміном на 20 (двадцять) років для влаштування та обслуговування штучної водойми.

10.06.2016 між Чернівецькою міською радою та ОСОБА_1, ОСОБА_2 був укладений договір оренди №10099 вищевказаної земельної ділянки та підписано акт прийому-передачі.

Відповідно до вимог чинного на момент звернення із позовом Закону України «Про прокуратуру» є певний порядок дій, які органи та посадові особи прокуратури мають вчинити до звернення за захистом прав та інтересів Держави України до суду.

Ч.3,4 ст. 23 За кону України «Про прокуратуру» чітко визначено: «3. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов'язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об'єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора України або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

У позовній заяві вказано на те, що під час прийняття, оскаржуваного у цій справі, рішення міською радою, передачі земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 (навпроти будинку АДРЕСА_3) та укладення договору оренди від 10.06.2016р. №10099 було порушено норми закону.

Стаття 22 Водного кодексу України, Закони України «Про меліорацію земель», «Про екологічну експертизу», «Про аквакультуру» не підлягаю застосуванню до вказаних правовідносин.

Стаття 4 Закону України «Про меліорацію земель» передбачає «Гідротехнічна меліорація земель передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на забезпечення поліпшення земель з несприятливим водним режимом (перезволожених, переосушених тощо), регулювання водного режиму шляхом створення спеціальних гідротехнічних споруд на схилових та інших землях з метою поліпшення водного і повітряного режиму грунтів та захисту їх від шкідливої дії води (затоплення, підтоплення, ерозія тощо.

Під час гідротехнічної меліорації земель здійснюються зрошувальні осушувальні,осушувально-зволожувальні, протиповеневі, протипаводкові, протисельові, протиерозійні та інші меліоративні заходи.»

Позивачем не надано доказів, що вказані землі є землями із несприятливим водним режимом (перезволожених, переосушених тощо), що є потреба у створенні спеціальної гідротехнічної споруди з метою поліпшення водного режиму грунтів, що є шкідливий вплив води на навколишнє середовище, а відповідно без підтвердження цих фактів, вказана земельна ділянка не потребує меліоративних заходів і не підпадає під поняття «меліоративні землі», які надано у статті 1Закону України «Про меліорацію земель».

Стаття 22 Водного кодексу України передбачає можливість проведення екологічної експертизи, однак відповідно до статті 7 Закону України «Про екологічну експертизу» «Об'єктами екологічної експертизи є проекти законодавчих та інших нормативно-правових актів, документація по впровадженню нової техніки, технологій, матеріалів, речовин, продукції, генетично модифікованих організмів, реалізація яких може призвести до порушення екологічних нормативів, негативного впливу на стан навколишнього природного середовища.

Екологічній експертизі можуть підлягати екологічні ситуації, що склалися в окремих населених пунктах і регіонах, а також діючі об'єкти та комплекси, що мають значний негативний вплив на стан навколишнього природного середовища. Військові, оборонні та інші об'єкти, інформація про які становить державну таємницю, підлягають екологічній експертизі відповідно до цього Закону та інших спеціальних законодавчих актів України.».

Вказані правовідносини, що склалися між органом місцевого самоврядування (його виконавчими органами) і громадянами, які є відповідачами у цій справі, не є: відносинами щодо проектів законодавчих та інших нормативно-правових актів;розробелнням документації по впровадженню нової техніки, технологій, матеріалів, речовин, продукції, генетично модифікованих організмів, реалізація яких може призвести до порушення екологічних нормативів, негативного впливу на стан навколишнього природного середовища; екологічною ситуацією, що склалася в окремому населеному пункті (у м.Чернівцях вцілому) і регіоні (Західний регіон України); діючим об'єктом та комплексом, що має значний негативний вплив на стан навколишнього природного середовища (до позову не надано жодного документа, що свідчить про негативний вплив на територію, де розміщена вказана земельна ділянка); вказана земельна ділянка чи документація на неї не є об'єктом екологічної експертизи.

В Законі України «Про аквакультуру» зазначено «Цей Закон визначає принципи державної політики, основні засади розвитку і функціонування аквакультури, правові основи діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування у сфері аквакультури». Визначення аквакультура (рибництво), об`єктів та суб`єктів аквакультури надано у статті 1Закону України «Про аквакультуру», а саме:аквакультура - це сільськогосподарська діяльність із штучного розведення, утримання та вирощування об'єктів аквакультури у повністю або частково контрольованих умовах для одержання сільськогосподарської продукції (продукції аквакультури) та її реалізації, виробництва кормів, відтворення біоресурсів, ведення селекційно-племінної роботи, інтродукції, переселення, акліматизації та реакліматизації гідробіонтів, поповнення запасів водних біоресурсів, збереження їх біорізноманіття, а також надання рекреаційних послуг - громадяни - відповідачі по справі не здійснюють жодну із вказаних видів господарської діяльності, що передбачані у визначенні «аквакультура»; об'єктами аквакультури є гідробіонти (організми, що живуть у водному просторі), що використовуються з метою розведення, утримання та вирощування в умовах аквакультури; суб'єктами аквакультури є юридичні чи фізичні особи, які здійснюють рибогосподарську діяльність у сфері аквакультури відповідно до цього Закону, як зазначалося вище, рибогосподарська діяльність на об'єкті не ведеться.

Таким чином, вимоги закону України «Про аквакультуру» не поширюються на відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, оскільки, останні не є органами державної влади чи місцевого самоврядування на яких поширюється цей Закон, не є суб'єктами аквакультури і останні не здійснюють у вказаних правовідносинах господарську діяльність у сфері аквакультури.

Що стосується посилання позивача на порушення норм Земельного кодексу України, норм Закону України «Про оренду землі» та порушень Генерального плану міста, то ці твердження керівника прокуратури спростовуються наступним.

Так, спірна земельна ділянка була надана в оренду ОСОБА_5 строком до 25.05.2016р., відповідно до пункту 18 додатку 4 до рішення 17 сесії міської ради за №323 від 31.05.2007р., площа земельної ділянки 0,3917 га.

Під час виготовлення проекту відведення для надання земельної ділянки у оренду ОСОБА_5 було отримано висновки відповідних державних та місцевих органів, серед яких є позитивний висновок від 31.10.2006р. №12-«З»/680 виданий Державним управлінням екології та природних ресурсів у Чернівецькій області. Також було проведено державну експертизу виготовленої землевпорядної документації та отримано позитивний висновок від 28.04.2007р. №1132.

Тобто, попередньому орендарю спірної земельної ділянки та власнику нерухомого майна, що на ній розміщене, було в повній мірі погоджено документацію, а відповідно порушень законодавства не відбулося.

В подальшому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали у ОСОБА_5 за договорами купівлі - продажу нерухомого майна споруди, що були розташовані на орендованій земельній ділянці ОСОБА_5 та отримали у власність по 1/2 вказаних споруд.

Відповідно до частини другої статті 120 Земельного кодексу України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

У зв'язку із набуттям права власності на споруди та за згодою ОСОБА_5, як попереднього землекористувача у якого земельна ділянка площею 0,3917 га перебувала у оренді, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як власники нерухомого майна звернулися за отримання в оренду земельної ділянки площею 0,3917 га на тих же умовах і втому ж обсязі, що були у ОСОБА_5

За наслідком розгляду заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 міською радою було правомірно прийнято рішення 17.05.2016р. №213 про передачу земельної ділянки в оренду (тобто на тих же самих умовах) та в тому ж обсязі (0,3917 га), і на підставі вказаного рішення укладено договір оренди від 10.06.2016р. №10099.

Частиною другою статті 134 Земельного кодексу України встановлено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, а відтак, беручи до уваги те що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками майна, що розташоване на спірній земельній ділянці, твердження позивача про необхідність проведення процедури передачі земельної ділянки на конкурсних засадах є необґрунтованими, та такими, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Цільове призначення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 (навпроти будинку АДРЕСА_3) відповідно до укладеного договору оренди (пункт 5.1) є для цілей підрозділів 07.01-07.04 та для збереження та використання земель природно-заповідного фонду (код 07.05), що відповідає повністю Класифікації видів цільового призначення земель, що затверджена Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.11.2010р. за № 1011/18306. Функціональне призначення земельної ділянки «для влаштування та обслуговування штучної водойми». Як вбачається із договору оренди від 10.06.2016р. №10099 та пункту 18 пункту 18 додатку 4 до рішення 17 сесії міської ради за №323 від 31.05.2007р. функціональне призначення земельної ділянки не змінювалося, а відповідно і цільове призначення спірної земельної ділянки було визначено ще у 2007 році при передачі її попередньому землекористувачу ОСОБА_5

Статтею 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що «1. Планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях.

Порядок обміну інформацією між містобудівним та державним земельним кадастрамивстановлюється Кабінетом Міністрів України.

Містобудівна документація на місцевому рівні може бути оновлена за рішенням місцевих рад.

Оновлення містобудівної документації передбачає:1) актуалізацію картографо-геодезичної основи;2) перенесення з паперових носіїв у векторну цифрову форму;3) приведення містобудівної документації у відповідність із вимогами законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Склад, зміст, порядок розроблення та оновлення містобудівної документації на місцевому рівні визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Затвердження оновленої містобудівної документації на місцевому рівні здійснюється згідно із статтями 17, 18 та 19 цього Закону.».

Генеральний план м.Чернівців було затверджено у 2014 році.

Як зазначалося вище, цільове призначення та функціональне використання спірної земельної ділянки було визначено ще у 2007 році. Відповідно до частини другої статті 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» «2. Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Для населених пунктів з чисельністю населення до 50 тисяч осіб генеральні плани можуть поєднуватися з детальними планами всієї території таких населених пунктів.».

З наведених фактів суд робить висновок, що під час розроблення та затвердження Генерального плану міста Чернівців не було в повній мірі отримано дані кадастру і не було враховано приватних інтересів в частині правильного зазначення в цьому документів цільового призначення спірної земельної ділянки, однак помилка допущення виконавцем чи розробником Генерального плану міста Чернівців не може бути підставою для визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування та договору оренди від 10.06.2016р. №10099.

Враховуючи наведені вище обставини , суд вважає, що доводи прокурора, викладені у позовній заяві є безпідставними, необґрунтованими та суперечать нормам матеріального права, що врегулюють відносини оренди земельних ділянок комунальної власності, а тому необхідно відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 209,212-215,218 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову керівника Чернівецької місцевої прокуратури до Чернівецької міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування пункт 1 рішення 6 сесії Чернівецької міської ради 7 скликання № 213 від 17.05.2016 про надання в ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в оренду земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2, площею 0,3917 га, за кадастровим номером НОМЕР_3, терміном на 20 (двадцять) років для влаштування та обслуговування штучної водойми; визнання недійсним договору оренди №10099 від 10.06.2016 земельної ділянки по АДРЕСА_1, площею 0,3917 га, за кадастровим номером НОМЕР_3 між департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради та ОСОБА_1 та ОСОБА_2; звільнення та повернення ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (код НОМЕР_2) за актом прийому-передачі АДРЕСА_4 земельної ділянку по АДРЕСА_1, площею 0,3917 га, за кадастровим номером НОМЕР_3, вартістю 1072993 грн., протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту набрання рішення законної сили - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м.Чернівці.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після оголошення рішення суду.

Головуючий - суддя ________________ Іщенко І.В.