1Справа № 335/7773/16-ц 2/335/1717/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про передачу справи до іншого суду

28 жовтня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Герченової А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Служба термінового кредитування» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

08.07.2016 року до суду надійшла позовна заява Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба термінового кредитування» до ОСОБА_1 (далі відповідач-1), ОСОБА_2 (далі відповідач-2) про стягнення боргу.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 01.10.2013 між позивачем та відповідачем-2 було укладено кредитний договір № 27, відповідно до якого відповідач-2 отримала кредит у розмірі 300,00 гривень. Відповідно до договору відповідач-2 зобовязалась повернути отримані кошти у розмірі 300,00 гривень, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 84,00 гривні, що разом складає 384,00 гривень, у строк до 14.10.2013. Відповідно до умов договору у разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту до нього застосовуються штрафні санкції у вигляді пені з розрахунку 2% за кожен день прострочення платежу.

01.10.2013 між позивачем та відповідачем-1 було укладено договір поруки, відповідно до якого відповідач-1 зобовязалась перед позивачем відповідати за виконання відповідачем-2 усіх її зобовязань, що виникли з кредитного договору № 27 від 01.10.2013, та її відповідальність обмежується загальною сумою 50,00 гривень.

Відповідач-2 умови договору виконувала не належним чином, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором разом з пенею станом на 06.07.2016 складає 4 935,00 гривень, з яких 4 885,00 гривень позивач просить стягнути з відповідача -2, а 50,00 гривень з відповідача-1.

Ухвалою судді від 10 серпня 2016 р. провадження у справі було відкрито та справа призначена до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому зазначено, що представник не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачі у судове засідання повторно не прибули, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином рекомендованими листами із повідомленнями, причину неявки не повідомили. Як вбачається з довідок поштового відділення на конвертах із поштовими відправленнями судових повісток, конверти були повернуті на адресу за закінченням терміну зберігання, що свідчить про фактичну відмову відповідачів від отримання судових повісток на поштовому відділенні. Відповідно до частини восьмої статті 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

За вимогами пункту 2 частини частини першої статті 116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Позивач в якості відповідача-1 у позовній заяві зазначив ОСОБА_1, яка уклала з позивачем договір поруки, відповідно до якого зобовязалась перед позивачем відповідати за виконання ОСОБА_2 усіх її зобовязань, що виникли з кредитного договору № 27 від 01.10.2013, та її відповідальність обмежується загальною сумою 50,00 гривень.

В цей же час, як вбачається з договору поруки, який додано позивачем до позовної заяви, ОСОБА_1 уклала з позивачем договір поруки 26.11.2013 року та зобовязалася перед позивачем відповідати за виконання ОСОБА_3 зобовязань, що виникли з кредитного договору № 26 від 26.11.2013.

Отже, з доданого позивачем до позову договору поруки випливає, що відповідач-1, не є поручителем перед позивачем за виконання відповідачем-2 усіх її зобовязань, що виникли з кредитного договору № 27 від 01.10.2013 та даний спір на її права та обовязки ніяким чином не впливає. При цьому матеріали справи не містять інформації, що з ОСОБА_1 укладався договір поруки щодо зобовязань ОСОБА_2 за кредитним договором.

Відповідно до статті 109 ЦПК України, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Зареєстроване місце проживання відповідача-2 є АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Харківській області від 01.08.2016.

З наведених підстав, суд доходить висновку, що дана справа не підсудна Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя, а належить до територіальної підсудності Ізюмського міськрайонного суду Харківської області.

Таким чином, позовна заява в порядку пункту 2 частини першої статті 116 ЦПК України підлягає передачі до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області.

Керуючись ст.ст. 109, 110, 116, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Служба термінового кредитування» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу передати на розгляд Ізюмському міськрайонному суду Харківської області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя А.В. Шалагінова