УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, на рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 21 квітня 2011 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 06 жовтня 2016 року про закриття апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного підприємства «Дружба-КМ» про визнання договору купівлі-продажу дійсним і визнання права власності,-

в с т а н о в и в:

У березні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного в письмовій формі договору від 15 січня 2011 року, він сплатив ПП «Дружба-КМ» 20 000 грн, а підприємство передало йому у власність нежитлові будинки А-2, загальною площею 390,7 кв. м; Б, загальною площею 564,7 кв. м; В, загальною площею 3 288 кв. м. Оскільки відповідач від нотаріального посвідчення укладеного договору ухиляється, просив суд визнати договір купівлі-продажу трьох нежитлових будівель, укладений між ним і ПП «Дружба-КМ» 15 січня 2011 року, дійсним і визнати право власності на них. Крім того, просив зобов'язати КП «Глухівське бюро технічної інвентаризації» провести реєстрацію зазначених нежитлових будівель.

Рішенням Ямпільського районного суду Сумської області від 21 квітня 2011 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено за необґрунтованістю.

Вказане рішення суду оскаржила в апеляційному порядку ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, як особа, яка не брала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права та обов'язки, мотивуючи тим, що вона перебувала у шлюбі з позивачем на час придбання ним спірного майна і є його співвласником. Вважає, що оскільки сторони домовились щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне його виконання, суд має визнати договір купівлі-продажу дійсним. Крім того, відповідач позов визнав, а відповідно до п. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 06 жовтня 2016 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 21 квітня 2011 рокузакрито.

ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, не погоджуючись із вищезазначеним рішенням суду першої інстанцій та ухвалою апеляційного суду про закриття апеляційного провадження, звернулася із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_4 або передати справу на новий розгляд.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. п. 2, 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо: справа не переглядалася в апеляційному порядку; касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних рішення суду першої інстанцій та ухвали апеляційного суду про закриття апеляційного провадження, вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки рішення суду першої інстанції не було предметом перегляду апеляційним судом, фактично справа по суті не переглядалася, що унеможливлює оскарження рішення місцевого суду в касаційному порядку (п. 2 ч. 4 ст. 328 ЦПК України).

Що стосується оскарження ухвали суду апеляційної інстанції щодо закриття апеляційного провадження, то викладені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності вказаної ухвали.

Закриваючи апеляційне провадження, апеляційний суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що оскільки ні відповідач ПП «Дружба-КМ», ні позивач ОСОБА_4 не набули у встановленому законом порядку права власності на спірне нерухоме майно, а тому оскаржуваним рішенням суду першої інстанції питання про права та обов'язки ОСОБА_2 жодним чином не вирішувалося.

Обставин щодо порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судом апеляційної інстанції, не вбачається.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваної ухвали апеляційного суду вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даної судової ухвали. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. п. 2, 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного підприємства «Дружба-КМ» про визнання договору купівлі-продажу дійсним і визнання права власності.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова