Справа № 317/2499/16-ц
№/п 2/317/963/2016
12 серпня 2016 р. м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області в складі:
головуючого-судді: Нікітіна В.В.
при секретарі: Московкіній І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (третя особа: Служба у справах дітей Запорізької районної державної адміністрації) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
31 травня 2016 р. до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову є Служба у справах дітей Запорізької районної державної адміністрації.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним.
Позивач є дідусем малолітньої онуки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Матір'ю малолітньої ОСОБА_4 є відповідачка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, а батьком дитини є син позивача - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Відповідачі систематично та тривалий час ухиляються від виконання батьківських обов'язків. З моменту народження і до останнього часу батьки дитини нехтують своїми батьківськими обов'язками, не виявляють ніякої турботи про дитину, коштів на утримання доньки не надають, зловживають спиртними напоями, за місцем реєстрації не проживають, ведуть аморальний спосіб життя.
Відповідачі також ухиляються від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, не спілкується з нею взагалі, донька не отримує від батьків жодного подарунку на день народження та свята.
Відповідачі не цікавляться життям та здоров'ям дитини, не відвідують її вдома, жодного разу не були в школі на батьківських зборах, не цікавляться її навчанням.
Оскільки відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, матеріальної допомоги не надають, не піклуються про фізичний і духовний розвиток доньки, її навчання, підготовку до самостійного життя, взагалі не спілкуються з дитиною, позивач вимушений був звернутися до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно їх малолітньої доньки ОСОБА_4 та стягнення аліментів на її утримання.
В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.
Представник третьої особи - Служби у справах дітей Запорізької районної державної адміністрації - у судовому засіданні вважала за доцільне позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_4. оскільки позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
В судове засідання відповідачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 жодного разу не з'явились, про причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення з поміткою про вручення поштових відправлень, які були направлені в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України за останньою відомою адресою проживання відповідачів. Вказане, в силу положень абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України є підтвердженням належного повідомлення особи.
На підставі вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
12 серпня 2016 року на підставі ч. 1 ст. 225 ЦПК України судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Так, дійсно батьками малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджено Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1, виданим 26.05.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Первомайського районного управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 15.
Свідоцтвом про народження НОМЕР_2, виданого 28.06.1980 року Октябрською сільською радою Первомайського району Кримської області, підтверджено, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Згідно довідки, виданої 25.05.2016 року виконавчим комітетом Мар'ївської сільської ради Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_2 за період проживання на території ради з 2007 року зловживав спиртними напоями, працював по найму, характеризується негативно.
Згідно довідки, виданої 25.05.2016 року виконавчим комітетом Мар'ївської сільської ради Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_3 за період проживання на території ради з 2007 року зловживала спиртними напоями, працювала по найму, характеризується негативно.
Відповідно до довідки № 212, виданої 25.05.2016 року Мар'ївським навчально-виховним комплексом «Загальноосвітній навчальний заклад - дошкільний навчальний заклад» Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_4 навчається у 5 класі Мар'ївського НВК Запорізького району Запорізької області. Мати: ОСОБА_3 та батько: ОСОБА_2 у вихованні доньки участі не беруть, на жодних батьківських зборах не бувають, навчанням не цікавляться. Дівчинка живе в дідуся та бабусі, які займаються її вихованням.
Згідно довідки, виданої 25.05.2016 року виконавчим комітетом Мар'ївської сільської ради Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_1 проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1 разом з дружиною - ОСОБА_5, та онукою - ОСОБА_4. Син - ОСОБА_2 - зареєстрований за вказаною адресою, але не проживає.
24 травня 2016 року комісією проведено обстеження матеріально-побутових умов життя за адресою: АДРЕСА_1 та складено Акт, затверджений головою Мар'ївської сільської ради Запорізького району Запорізької області, зроблено висновок, що санітарні умови в будинку хороші, взаємовідносини хороші. ОСОБА_1 може забезпечити онуку всім необхідним для життя. Батьки дитини в будинку не проживають, її вихованням не займаються, матеріальної допомоги не надають.
Згідно Виписки з амбулаторної карти ОСОБА_4, наданої 26.05.2016 року Мар'ївською амбулаторією загальної практики сімейної медицини, дитини соматично здорова. Мати з 2014 року відсутня в житті дитини, за медичною допомогою дитина звертається з бабусею.
У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ст.. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Пунктом 2 частини 164 СК України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.
12.05.2016 року виконавчим комітетом Мар'ївської сільської ради Запорізького району Запорізької області прийнято рішення № 47 про направлення клопотання до Служби у справах дітей Запорізької районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по відношенню до доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Тобто, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
У відповідності до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді спорів судом щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування та у відповідності до ч. 5 цієї статті подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору.
Запорізька районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування на території Запорізького району Запорізької області, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та долучені до неї документи, зробила висновок про наявність факту ухилення відповідачів від виконання батьківських обов'язків по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, та вважає за доцільне позбавити їх батьківських прав відносно дитини.
Згідно ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком , якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини, а тому приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів.
При вирішенні питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав суд має забезпечити реалізацію права дитини на врахування її думки при вирішенні даного питання, яке є вкрай важливим в житті дитини - ст. 171 СК України.
Необхідність врахування судом думки дитини при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав, зазначена в ч. 2 ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства».
Думка щодо необхідності встановлення думки дитини в разі вирішення судом питання про позбавлення її батьків батьківських прав щодо неї, також неодноразово проголошувалась Європейським судом з прав людини (пункти 42, 51 Рішення "Савіни проти України" від 18 грудня 2008 року; п. 62 Рішення "Гавелка та ін. проти Чеської Республіки" від 21 червня 2007 року).
В судовому засіданні, яке відбулось 12 серпня 2016 року, разом з позивачем була присутня малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В судовому засіданні дитина заявила, що проживає разом з бабусею та дідусем, своїх батьків майже не пам'ятає та бажає і надалі проживати з бабусею та дідусем.
Умовою по ухиленню від обов'язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов'язками.
Відповідно до ст.. 180 СК України та ст.. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст.. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Відповідно до ст.. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», прожитковий мінімум щомісячно на дитину віком від 6 до 18 років з 01.05.2016 року становить 1531 гривня.
Відповідно до положень ст..ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.
Позивачем доведено, що поведінка відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно їх малолітньої доньки ОСОБА_4 є свідомим нехтуванням ними своїми батьківськими обов'язками.
На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позовної заяви.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 212-215, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, ст..ст. 150, 164, 180, 184, 191 Сімейного кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно їх малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 щомісячно на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти з кожного по 765 (сімсот шістдесят п'ять гривень) 50 коп. з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 31 травня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір з кожного по 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Запорізьким районним судом Запорізької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На заочне рішення позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Головуючий суддя: В.В. Нікітін