10.02.2016 Єдиний унікальний номер 205/8958/15-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
10 лютого 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Басової Н.В.
при секретарі Сахончик Я.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «Уніка» до ОСОБА_1, Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «Дніпроінмед» про відшкодування шкоди,-
Представник позивача у судове засідання не з`явився про день і час проведення слухання справи повідомлявся належним чином, письмово просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, письмових заяв від нього не надходило. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах.
В силу ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Так, постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2015 року ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с.5).
Згідно з ст.6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.
Відповідно до договору добровільного страхування транспортного засобу №005119/4014/0000049 від 28 січня 2015, автомобіль НОМЕР_3, на момент ДТП був застрахованим транспортним засобом (а.с.6-10).
Згідно з страховим актом № 00159971 від 02.03.2015р. та двома платіжними дорученнями, а саме: платіжним дорученням № 007648 від 04.04.2015 року на суму 12 381, 20 грн. та платіжним дорученням № 012479 від 04.03.2015 року на суму 2 152,62 грн., позивачем виплачено суму страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля у розмірі 14 533,82 грн. (а.с.22,24,25).
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Умовами ст. 27 ЗУ «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Статтею 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з положеннями ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 18 ст. 9 Закону України «Про страхування», франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.
Згідно ст. 12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Статтею 36.6. вищезазначеного Закону передбачено, що страхувальником або особою відповідальною за завдані збитки, має бути компенсовано сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, за змістом ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Оскільки позивач довів правомірність заявлених вимог, тоді як відповідачі не надали жодних доказів на спростування відповідних позовних вимог, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «Дніпроінмед» майнову шкоду в розмірі 13 533,82 грн.; стягнення з ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 1000 грн. та судовий збір в розмірі 83,80 грн.
При цьому суд зазначає, що за змістом п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування.
При суброгації до страховика переходить лише частина вимоги страхувальника до заподіювача шкоди, яка дорівнює розміру страхового відшкодування. Розмір страхового відшкодування, в свою чергу, має визначатися за правилами, встановленими у договорі страхування. Страховик не вправі вимагати від заподіювача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику з порушенням умов договору страхування. Якщо розрахунок здійснювався за іншими правилами, ніж зазначено в договорі страхування, то при визначенні розміру вимоги страховика, який підлягає задоволенню заподіювачем шкоди, до суми, виплаченої страховиком страхувальнику, виключається виплата, не передбачена договором.
Таким чином, аналізуючи наявні по справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є цілком обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню.
На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача судовий збір в розмірі 83,80 грн., а з Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «Дніпроінмед» та судовий збір в розмірі 1134,20 грн.
На підставі викладеного і керуючись ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд-
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «Уніка» до ОСОБА_1, Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «Дніпроінмед» про відшкодування шкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «Уніка» майнову шкоду в розмірі 1000 грн. (одна тисяча гривень) та судовий збір в розмірі 83,80 грн. (вісімдесят три гривні 80 коп.).
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «Дніпроінмед» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «Уніка» майнову шкоду в розмірі 13 533,82 грн. (тринадцять тисяч пятсот тридцять три гривні 82 коп.) та судовий збір в розмірі 1134,20 грн. (одна тисяча сто тридцять чотири гривні 20 коп.).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.В. Басова