Справа № 433/1118/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2016 року, Троїцький районний суд Луганської області в складі:

головуючого-судді Крівоклякіної Н.В.,

за участю секретаря Рєзнікової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Троїцьке цивільну справу за заявою ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, заінтересована особа Троїцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2016 року представник заявника ОСОБА_2 звернувся до суду з дійсною заявою, в якій зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла матір заявника ОСОБА_3, про що Державним закладом «Луганська республіканська клінічна лікарня» було видане лікарське свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 12.10.2015 року. При зверненні до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть та роз'яснено, що медичні документи, оформлені медичними закладами, які розташовані на території непідконтрольній українській владі вказують на те, що відсутнє підпорядкування медичного закладу у відповідності до вимог відомчої підпорядкованості, що ставить під сумнів легітимність оформлення лікарського свідоцтва про смерть закладами охорони здоров'я, органами, установами, організаціями, місцем розташування яких є населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження відповідно до Додатку 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085. У зв'язку з цим просить суд встановити факт того, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла в певний час - ІНФОРМАЦІЯ_2 року в місті Луганську.

В судове засідання заявник не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Від заінтересованої особи - Троїцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції також надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника. Проти задоволення вимог заявника не заперечують.

Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, вважає що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з Постановою Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської області тимчасово окупованими територіями» за № 254-III від 17 березня 2015 року, тимчасово окупованими територіями визнано окремі райони, міста,селища і села Донецької та Луганської областей.

Відповідно до розпорядження КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», місто Луганськ визначене таким населеним пунктом.

Відповідно до ч. 2 та ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-

який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Як передбачено ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав.

Законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

У відповідності до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064.

Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є:

- лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть);

- фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть);

- лікарське свідоцтво про перинатальну смерть;

- рішення суду про оголошення особи померлою;

- рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;

- повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів;

- повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1847/5 від 05.11.2014 року «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області (Антрацитівського, Краснодонського, Лутугинського, Перевальського, Слов'яносербського, Свердловського, Станично-Луганського районів, міст Алчевськ, Антрацит, Брянка, Кіровськ, Красний Луч, Краснодон, Луганськ, Первомайськ, Ровеньки, Свердловськ, Стаханов). Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території.

Відповідно до п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

З наданої заявником медичної документації: копії лікарського свідоцтва про смерть НОМЕР_1, виданого Державним закладом "Луганська республіканська клінічна лікарня" 12.10.2015 року, в якому померлою зазначена ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 року; довідкою про причину смерті НОМЕР_1, виданою Державним закладом " Луганська республіканська клінічна лікарня " 12.10.2015 року, в якій померлою зазначена ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, причина смерті - дифузний кардіосклероз при гіпертонічній хворобі вбачається, що вони видані медичним закладом, який знаходиться на тимчасово окупованій території.

При оцінці вищезазначених документів як доказів в даній справі, суд враховує вимоги міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України, які визначають, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

При цьому, в практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

За таких підстав надана заявником медична документація у вигляді копії лікарського свідоцтва про смерть НОМЕР_1, яка видана Державним закладом «Луганська республіканська клінічна лікарня» від 12.10.2015 року та довідки про причину смерті НОМЕР_1 суд визнає належними і допустимими доказами на підтвердження факту смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Таким чином, суд вважає, що факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року є доведеним та підтвердженим у судовому засіданні доказами, визнаними судом належними та допустимими, на підставі чого подана заява підлягає задоволенню.

Виходячи зі змісту статті 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом.

Тобто рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, в даному випадку факту смерті, є підставою для видачі відповідним відділом державної реєстрації актів цивільного стану свідоцтва про смерть.

Керуючись ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст. 3,14, 60, 209, 212-215, 234, 256, 257, 259, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, заінтересована особа Троїцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції про встановлення факту смерті, - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт того, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, померла в певний час - ІНФОРМАЦІЯ_2 року на території держави Україна, у Луганській області, місто Луганськ. Причина смерті - дифузний кардіосклероз при гіпертонічній хворобі.

Копію даного рішення направити у Троїцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції для державної реєстрації факту смерті.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Луганської області через Троїцький районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.В. Крівоклякіна.