Справа № 194/1067/15-ц
Провадження №2/194/24/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2016 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Пономаренко І.П.

за участю секретаря судового засідання Сафонової А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт у межах суми боргу 5000 доларів США, що станом на 20.07.2015 року, відповідно до встановленого НБУ курсу на час подання позовної заяви становить 109818 грн. 77 коп. та з урахуванням витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, на нерухоме майно та грошові кошти, що належать відповідачу, а також на майно, яким він володіє спільно з іншими особами. При цьому заявник зазначає, що ним подано до Тернівського міського суду Дніпропетровської області позовну заяву до ОСОБА_2 про стягнення боргу, а отже, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, у зв»язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши заяву та матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 с. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, повертає її заявнику.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» єдиною підставою для забезпечення позову є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

У заяві про забезпечення позову не зазначено обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, не зазначено на яке саме рухоме та нерухоме майно треба накласти арешт, розрахункові рахунки та назви банківських установ, на рахунках яких можуть бути кошти відповідача.

Позивач в своїй заяві не навів мотивів обрання саме цього, а не іншого виду забезпечення позову, при цьому не навів доводів на підтвердження того, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду при задоволені позову.

Керуючись ст.ст. 151-153, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги у пятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Головуючий суддя: І.П.Пономаренко