У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання про залишення

позову без розгляду

10 листопада 2016 року смт.Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Левченко В.В.,

за участі секретаря - Нікітенко В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Чорнобай цивільну справу за позовом ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Чорнобаївського районного суду перебуває цивільна справа за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №895АІ1 від 05 вересня 2011 року у сумі 215148,61 грн.

09 листопада 2016 року відповідач ОСОБА_1 до початку розгляду справи по суті надав суду клопотання про залишення даного позову без розгляду у звязку із запереченням проти вирішення спору в суді, оскільки укладеним кредитним договором між сторонами передбачений розгляд спору третейським судом, а тому, відповідач просить у відповідності до п.6 ч.1 ст.207 ЦПК України, постановити ухвалу про залишення заяви без розгляду.

Представник позивача та відповідач в судове засідання не зявилися, від представника позивача в матеріалах справи мається заява про розгляд справи без його участі, відповідач у клопотанні просив розглянути клопотання без його участі.

В п.14 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди» зазначено, що третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Згідно п.6 ч.1 ст.207 ЦПК України,- суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо між сторонами укладено договір про передачу спору на вирішення до третейського суду і від відповідача надійшло до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами заперечення проти вирішення спору в суді.

В п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №7 зазначено, що за наявності у кредитному договорі третейського застереження (окремої третейської угоди) при вирішенні спору суд має враховувати положення пункту 14 частини першої статті 6 Закону України від 11 травня 2004 року №1701-IV «Про третейські суди» про те, що справи щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), не підлягають розгляду третейськими судами. Тому за наявності вказаного третейського застереження (окремої третейської угоди) залишення позовної заяви споживача без розгляду на підставі пункту 6 частини першої статті 207 ЦПК є неприпустимим. Такі заяви підлягають вирішенню і за наявності з цього приводу рішення третейського суду, прийнятого за межами його компетенції. При цьому відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів» банк не є споживачем. Договір сторін про передачу спору на розгляд третейського суду у випадках, передбачених законом (стаття 17 ЦПК), не є відмовою від права на звернення до суду за захистом, а одним зі способів реалізації права на захист своїх прав та інтересів.

В постанові Верховного Суду України по справі №6-1716цс15 від 11 листопада 2015 року зазначено, що відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди» (частину першу статті 6 цього Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом № 2983-VI від 3 лютого 2011 року) третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Системний аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і під час виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки цим Законом від 3 лютого 2011 року виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Незалежно від предмета та підстав спору, а також незважаючи на те, хто звернувся з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів»

На підставі викладеного, суд вважає, що в задоволенні клопотання відповідача про залишення даного позову без розгляду у звязку із запереченням проти вирішення спору в суді слід відмовити, оскільки даний спір не підвідомчий третейському суду.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст.168, 208-210 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про залишення позову ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту без розгляду у звязку із запереченням проти вирішення спору в суді - відмовити

Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Суддя Чорнобаївського

районного суду ОСОБА_2