Справа № 182/934/16-ц
Провадження № 2/0182/1810/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29.04.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю секретаря Скоробогатової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади Нікопольського виконкому Дніпропетровської області про визнання права власності на спадок за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання за ним права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за заповітом.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на наступні обставини.

Вона з дитинства мешкала і виховувалась своїм дідусем ОСОБА_2 та бабусею ОСОБА_3. При житті вони залишили заповіти, згідно яких усе своє майно заповідали їй (дівоче прізвище ОСОБА_1). В грудні 1977 року помер її дідусь ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_3. Після їх смерті відкрилась спадщина, яка складається з 3/5 частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_2 та ОСОБА_3, згідно договору купівлі - продажу від 26 липня 1973 року, посвідченого державним нотаріусом І Нікопольської державної нотаріальної контори за реєстром № 2-1007. В передбачений законодавством строк вона не зверталася до державного нотаріуса за набуттям спадщини, так як була зареєстрована та мешкала за однією адресою зі своїми, дідусем ОСОБА_2 та бабусею ОСОБА_3, тобто фактично прийняла зазначену спадщину. Згідно до ст.549 ЦК УРСР (в ред.1963 року), дії, що свідчать про прийняття спадщини, визнаються, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Статтею 548 ЦК УРСР (в ред.1996 року) передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Вона є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті дідуся ОСОБА_2 та бабусі ОСОБА_3. В неї відсутній оригінал свідоцтва про смерть її дідуся ОСОБА_2 та оригінал правовстановлюючого документа на вищезазначене домоволодіння, що явилось причиною відмови нотаріуса видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Враховуючи вищенаведене, їй було запропоновано звернутись до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області по питанню оформлення спадкових прав. Вона стежить за вказаною спадщиною, фактично прийняла її та вважає, що, відповідно до діючого законодавства, має цілком законне право на оформлення за собою спадкових прав. За таких обставин звернулась до суду.

В судове засіданні позивач не прибула, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала.

Представник відповідача в судове засідання не прибула, про день та час розгляду справи по суті була повідомлена належним чином. Надала заяву про розгляд справи у свою відсутність. Проти задоволення позову не заперечувала.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачка з дитинства мешкала і виховувалась своїми дідусем ОСОБА_2 та бабусею ОСОБА_3 (а.с.20). При житті бабуся та дідусь позивачки залишили заповіти, згідно яких усе своє майно заповідали позивачці (дівоче прізвище ОСОБА_1) (а.с.5-6). В ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дідусь позивачки ОСОБА_2 (а.с.28). ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивачки ОСОБА_3 (а.с.4). Після їх смерті відкрилась спадщина, яка складається з 3/5 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_2 та ОСОБА_3, згідно договору купівлі - продажу від 26 липня 1973 року, посвідченого державним нотаріусом І Нікопольської державної нотаріальної контори за реєстром № 2-1007 (а.с.7-15). В передбачений законодавством строк позивачка не зверталася до державного нотаріуса за набуттям спадщини, так як була зареєстрована та мешкала за однією адресою зі своїми дідусем ОСОБА_2 та бабусею ОСОБА_3, тобто фактично прийняла зазначену спадщину. Позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті свого дідуся ОСОБА_2 та бабусі ОСОБА_3 В позивачки відсутній оригінал свідоцтва про смерть її дідуся ОСОБА_2 та оригінал правовстановлюючого документа на вищезазначене домоволодіння, що явилось причиною відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.21). Позивачка стежить за вказаною спадщиною та фактично прийняла її.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.3-10, 30, 60, 256, 259 ЦПК, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/5 частини домоволодіння, який складається з житлового будинку (літ.А, загальною площею 89,1 кв.м., житловою площею 60,9 кв.м.), літньої кухні (літ.Б), сараю (літ.В), сараю (літ.Г), вбиральні (літ.Д), вбиральні (літ.Е), гаражу (літ.Ж), гаражу (літ.З), № 1-10, І споруджень, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

На рішення суду першої інстанції може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал