РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/827/16-ц

Провадження № 2/700/380/16

09 листопада 2016 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Мельніченко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за позовом ОСОБА_2 до Виноградської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Лисянського районного суду Черкаської області з позовом до Виноградської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що після смерті його матері - ОСОБА_3, яка померла 07.09.2012 року, відкрилася спадщина на все належне їй майно, а саме: жилий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: вулиця Новоселиця 3, село Виноград, Лисянського району, Черкаської області, а також земельний пай площею 2,67 га відповідно до Державного акту серії ІІ-ЧР №049755 виданий на підставі рішення сесії Виноградської сільської ради від 22.02.2002 року №23-1 на імя ОСОБА_3, майновий пай серії ЧЕ-Х №155530 виданий Виноградською сільською радою 01.12.2003 року на імя ОСОБА_3. Після смерті матері позивач фактично прийняв спадщину і звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса ОСОБА_4І від 30.10.2015 року №1574/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно були відсутні, крім того, заявником пропущений строк встановлений чинним законодавством для прийняття спадщини, відтак, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити з мотивів, викладених у позовній заяві.

Відповідач в суднове засідання не зявився, однак подав до суду заяву від 01.11.2016 року №02-13/418 про розгляд справи без участі відповідача, крім того просив, суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та вивчивши матеріали даної справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

10.12.2005 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.12.2005 року. Згідно свідоцтва про народження, позивач є сином померлого.

07.09.2012 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.09.2012 року. Згідно свідоцтва про народження, позивач є сином померлої.

За таких обставин, позивач відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом.

Згідно довідки виконавчого комітету Виноградської сільської ради Лисянського району Черкаської області від 13.11.2016 року № 818 за померлою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка дійсно проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно значиться житловий будинок з погосподарськими спорудами на земельній ділянці розміром 0,58 га. Технічна документація та правовстановлюючі документи на житловий будинок та на земельну ділянку не виготовлялися та не видавалися.

Постановою державного нотаріуса від 30.10.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкове майно, оскільки спадкоємцем до нотаріальної контори не подано жодних правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Крім того, згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру після смерті ОСОБА_3, яка померла 07.09.2012 року спадкова справа не заводилася, як свідчить довідка Лисянської державної нотаріальної контори від 30.09.2016 року №1729/01-16, яка міститься в матеріалах справи.

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 вказаного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Частиною 4 ст. 25 ЦК України встановлено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. За таких обставин, в звязку смертю спадкодавця, позивач як спадкоємець позбавлений можливості надати нотаріусу дані про реєстрацію права власності на спадковий будинок та правовстановлюючі документи, оскільки на померлого дане право зареєструвати вже не можливо. Отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суду з даним позовом позивач не має можливості.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

При розгляді цих справ, слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Суд повинен вирішувати питання про визнання права на спадщину, щоб не заміщувати функції нотаріальної контори, тільки при наявності постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою відповідною нотаріальною конторою.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позовних вимог, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позовних вимог.

Проаналізувавши досліджені докази, суд вважає доведеним, і є всі підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно після смерті матері за законом.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 6, 7, 8, 10, 18, 57, 157, 158, 159, 174, 179, 196, 208, 209, 213, 214, 215, ЦПК України, ст.ст. 16, 25, 392, 1261, 1268 ЦК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Виноградської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно, задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями в с. Виноград по вул.. Новоселиця,3, Лисянського району Черкаської області, що належав ОСОБА_3, яка померла 07.09.2012 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,67 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР №049755 виданого 06.06.2002 року на імя ОСОБА_3, яка померла 07.09.2012 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на майновий пай члена КСП відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЧЕ-Х №155530 виданого 21.12.2003 на імя ОСОБА_3, яка померла 07.09.2012 року.

Сторонам розяснити, що з повним текстом рішення вони зможуть ознайомитись в приміщенні Лисянського районного суду Черкаської області 14 листопада 2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Головуюча -