У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В., Маляренка А.В.,

Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою Маріупольської міської ради про визнання спадщини відумерлою, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 17 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Маріупольська міська рада звернулася до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, вказуючи на те, що за життя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належала однокімнатна квартира АДРЕСА_1, загальною площею 30,24 кв. м, житловою площею 15,5 кв. м, на підставі свідоцтва про право власності від 15 березня 1993 року.

Згідно з актом обстеження житлового приміщення від 05 червня 2015 року № 1585, складеного ККП «УК Західна», у вказаній квартирі ніхто не проживає з 2006 року.

Відповідно до особистого рахунку ОСОБА_5 знята з реєстрації 10 вересня 2004 року.

Згідно з інформацією Реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області право власності на квартиру у порядку спадкування ніхто не оформлював.

У зв'язку з чим заявник просив визнати спадщину відумерлою та визнати право власності на зазначену квартиру за територіальною громадою в особі Маріупольської міської ради.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 листопада 2015 року заяву міської ради задоволено.

Визнано спадщину що відкрилася після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4, у вигляді однокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 30,24 кв. м, житловою площею 15,5 кв. м, відумерлою.

Визнано право власності на вказану однокімнатну квартиру за територіальною громадою в особі Маріупольської міської ради Донецької області.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 17 березня 2016 року рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 листопада 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати судові рішення, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення заяви, суд першої інстанції виходив із відсутності спадкоємців спадщини померлих ОСОБА_5 і ОСОБА_4 як за заповітом, так і за законом. При цьому суд врахував, що сплив понад один рік з часу відкриття спадщини, що є підставою для визнання квартири, яка становить спадкову масу, відумерлою і перехід її у власність територіальної громади

Апеляційний суд з такими висновками погодився та залишив рішення суду першої інстанції без змін з підстав того, що ОСОБА_3 не має право на спадкування спірного майна, що залишилося після смерті ОСОБА_4

Проте таких висновків суди дійшли передчасно.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 ст. 212 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вказаним вимогам судові рішення не відповідають.

За змістом ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Установлено, що однокімнатна квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної власності, набутої в порядку приватизації житлового фонду, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, про що вчинено в ДРАЦС по м. Харкову РС Харківського МУЮ актовий запис від 26 квітня 2005 року НОМЕР_1.

Відповідно до відомостей, наданих Першою маріупольською державною нотаріальною конторою, та інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 спадкові справи ОСОБА_5 і ОСОБА_4 відсутні.

Згідно з актом від 15 березня 2015 року № 1585 у спірній квартирі ніхто не проживає з 2006 року.

Принцип безперешкодного доступу до правосуддя визнається міжнародним співтовариством як фундаментальний згідно з Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (п. 1 ст. 6) та Міжнародним пактом про громадянські і політичні права (п. 1 ст. 14 ): кожен у випадку спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд справи в розумний строк незалежним, неупередженим і компетентним судом, створеним на підставі закону, при дотриманні принципу рівності всіх перед судом.

Гарантуючи державний, у тому числі судовий, захист прав і свобод людини і громадянина, Конституція України одночасно закріплює право кожного захищати свої права і свободи всіма способами, не забороненими законом (ст. 55). Способи захисту цивільних прав зазначені у ст. 16 ЦК України.

Звертаючись до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою заявник указує на те, що судами неправильно застосовано закон відносно спадкодавця ОСОБА_5, а саме про відсутність права її чоловіка ОСОБА_4 на прийняття спадщини за законом, оскільки після її смерті ОСОБА_4 прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України як такий, що постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Також колегією суду апеляційної інстанції неправильно вирішено правовий статус апелянта стосовно різниці у написання прізвища з спадкодавцем - ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Ця різниця є помилкою написання в паспорті при перекладі з російської «и» на українську «і», і якщо на це звертати увагу, то матеріали справи не містять відомостей про наявність права власності у спадкодавця ОСОБА_4, оскільки відповідно до аркушів справи 49 та 51 право власності на спірну квартиру записано на ОСОБА_3.

Крім цього, судами не звернуто жодної уваги на те, що заборгованість за комунальні послуги почала утворюватися тільки після лютого 2014 року, а хто до цього часу сплачував квартплату судами також не з'ясовано.

На спростування доводів касаційної скарги матеріали справи не містять жодного доказу.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, вирішуючи спір, суд не дотримався встановленого ст. 212 ЦПК України принципу оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й об'єктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв'язку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін; у достатньому обсязі не визначився з характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню; суд обмежився лише поясненнями та доказами, наданими заявником, не з'ясував усіх обставин справи та не надав їм належної правової оцінки, хоча їх з'ясування має суттєве значення для правильного вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції в порушення вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК України належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги, в рішенні не зазначив конкретні обставини і факти, що спростовують такі доводи, вказавши про те, що він не може погодитися з висновками задоволення заяви суду першої інстанції, залишив рішення районного суду без змін, указуючи на те, що відсутні ознаки порушення прав ОСОБА_3 оскаржуваним рішенням.

Зазначені порушення процесуального закону унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, та є відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України підставою для скасування ухвалених у даній справі судових рішень та передачі справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 17 березня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

Ю.Г.Іваненко

А.В.Маляренко

О.М.Ситнік