Справа №489/1347/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2016 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», за участю третіх осіб ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Рутекс»,Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна та стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, який обґрунтував тим, що з 1998 р. і до тепер він перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 Спільним майном, яке нажито у шлюбі є грошова сумі 1439132,66 грн., які ОСОБА_2 розмістила на депозиті 29 березня 2013 р. в ПАТ «Брокбізнесбанк». В той же день ОСОБА_2 уклала з ПАТ «Брокбізнесбанк» договір застави №12/Ю за яким передала вказану грошову суму як заставу в забезпечення виконання зобов'язань товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «РУТЭКС», як позичальника, за кредитним договором №12-13Ю із ПАТ «Брокбізнесбанк» від 29 жовтня 2013 р.

Крім того, ОСОБА_2 за договором поруки від 29 жовтня 2014 р. перед ПАТ «Брокбізнесбанк» зобов'язалася відповідати за неналежне виконання ТОВ «Фірма «Рутекс» зобов'язань за кредитним договором.

Рішенням дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 11 червня 2014 р. за № 45 було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк», у зв'язку із чим ОСОБА_2 належним чином заявила про виплату їй гарантованої суми коштів, але її не отримала, в чому позивач вбачає порушення свого спільного права на вказані грошові кошти.

06 серпня 2015 р. ПАТ «Брокбізнесбанк» відступило право вимоги за кредитним договором №12-13Ю від 29 жовтня 2013 р. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Некстджен Фінанс», а надалі ТОВ «Фінансова компанія «Некстдженр Фінанс» відступило право вимоги за кредитним договором громадянину ОСОБА_3, а останній заявив про прощення боргу ОСОБА_2 за кредитним договором.

Остаточно уточнивши свої вимоги у серпні 2016 р. представник позивач просив визнати спірні грошові кошт 1439132,66 грн., які розміщені на рахунку НОМЕР_1 в публічному акціонерному товаристві «Брокбізнесбанк» на ім'я ОСОБА_2 спільною сумісною власністю подружжя, визнати за ним право власності на половину вказаної грошової суми та стягнути її з ПАТ «Брокбізнесбанк» на його користь.

В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити.

Представник ПАТ «Брокбізнесбанк» просив позов залишити без задоволення, надалі надав заяву про розгляд справи без його участі.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, надала заяву про визнання позову та розгляд справи без її участі.

Суд, заслухавши доводи осіб, які беруть участь в справі, дослідивши матеріали даної справи та цивільної справи №489/4213/15-ц, встановив такі обставини.

За договором застави №12/Ю від 29 жовтня 2013 р. ОСОБА_2 заставила Банку в забезпечення виконання ТОВ «РУТЭКС» зобов'язань за кредитним договором №12-13/Ю від 29 жовтня 2013 р. право вимоги на отримання належних їй грошових коштів в сумі 1439132,66 грн., які знаходяться на рахунку НОМЕР_1 в ПАТ «Брокбізнесбанк».

Крім того, на підставі договору поруки №13/Ю від 29 жовтня 2013 р. ОСОБА_2 прийняла на себе обов'язок відповідати солідарно та в повному обсязі із ТОВ «РУТЭКС» за виконання останнім зобов'язань за кредитним договором №12-13/Ю від 29 жовтня 2013 р.

Із письмових документів в справі та копії ухвали господарського суду Миколаївської області від 16 вересня 2015 р. у справі №915/1148/15 про припинення провадження в справі за позовом ПАТ «Брокбізнесбанк» до ТОВ «РУТЭКС» про стягнення заборгованості за кредитним договором №12-13/Ю від 29 жовтня 2013 р. видно, що Банк відступив ТОВ «Фінансова компанія «Некстджен Фінанс» на підставі договорів №37, 38, 39 від 06 серпня 2015 р., всі права по стягненню заборгованості з ТОВ «РУТЭКС» за кредитним договором №12-13/Ю від 29 жовтня 2013 р., у т.ч. договорів застави і поруки з ОСОБА_2, що виступали в якості забезпечення виконання зобов'язань.

07 серпня 2015 р. ТОВ «Фінансова компанія «Некстджен Фінанс» відступило право вимоги до ТОВ «РУТЭКС» за кредитним договором №12-13/Ю від 29 жовтня 2013 р., у т.ч. договорів застави і поруки з ОСОБА_2, на підставі договорів №36-Р, 36-З, 36-П фізичній особі ОСОБА_3, а той, в свою чергу, заявив нотаріально посвідченою заявою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» та власне самому Банку про припинення за його волевиявленням договорів із ОСОБА_2 поруки та застави 13/Ю від 29 жовтня 2013 р. та №12/Ю від 29 жовтня 2013 р. відповідно шляхом відмови від зобов'язань ОСОБА_2

Обставини перебування позивача з ОСОБА_2 у шлюбі підтверджуються копіює свідоцтва про укладання шлюбу, відміткою в його паспорті про реєстрацію шлюбу і не спростовані жодним іншим доказом.

Відтак грошові кошти, які були розміщені ОСОБА_2 на депозитному рахунку в ПАТ «Брокбізнесбанк» набуті у шлюбі з позивачем і є спільною сумісною власністю.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Частина 4 ст. 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Отже, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є як предмети матеріального світу, так і майнові права та обов'язки. Договір, укладений одним із подружжя, створює обов'язки для другого з подружжя в разі, якщо його укладено в інтересах сім'ї, а одержане за цим договором майно фактично використано на задоволення потреб сім'ї.

Половина в праві власності на грошову суму відповідає презумпції рівності часток подружжя у спільному сумісному майні згідно ч. 1 ст. 70 СК України, а тому вимога про визнання за позивачем право власності підлягає задоволенню також.

Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах. Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Відповідно до частини другої статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Відтак стягнути суму коштів за законом неможливо, оскільки у зв'язку із введенням процедури ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк» така вимога не ґрунтується на законі.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Наявність дотепер зареєстрованого єдиного приватного обтяження - ПАТ «Брокбізнесбанк» на спірну грошову суму згідно договору застави №12/Ю від 29 жовтня 2013 р. не перешкоджає задоволенню позову за наявності наведених вище обставин.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати грошові кошти - один мільйон чотириста тридцять дев'ять тисяч сто тридцять дві гривні 66 коп., які знаходяться на рахунку НОМЕР_1 в публічному акціонерному товаристві «Брокбізнесбанк» спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визнати за кожним право власності на половину цієї грошової суми.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий строк, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.Г. Губницький