Справа № 640/1932/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2016 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Чередник В.Є.

при секретарі Недосєкіній В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту, визначення ідеальних часток та визнання права власності на спадок,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась ОСОБА_3 із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту, визначення ідеальних часток та визнання права власності на спадок.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла в м. Харкові, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис про смерть №2514 від 13 лютого 2015 року.

Донька ОСОБА_4 - ОСОБА_1 повідомила суду про те, що вона прийняла спадок після матері у встановленому законом порядку. Виходячи з того, що спадкові справи і правовідносини допускають правоприємство, просила призупинити провадження по справі на строк шість місяців. Після спливу вказаного строку звернулась до суду з позовом про встановлення юридичного факту вдочеріння її матері ОСОБА_4, визначення ідеальних часток права власності, визнання права власності в порядку спадкування за законом після бабусі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на частки квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала у повному обсязі, з підстав, викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову не заперечувала, надала судові повідомлення електронною поштою про те, що до суду з'явитися не може, прохає слухати справу за її відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, перевіривши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встанвллені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Спадок після ОСОБА_5 та ОСОБА_4 являє собою частини квартири АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право на житло від 12 листопада 1996 року, виданого виробничо-експлуатаційним підприємством «Держпром» згідно з розпорядженням директора органу приватизації від 12 листопада 1996 року № 071 та №2-96-071, зареєстрованого в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 20 листопада 1996 року за №В-26595, належить ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

В позовній заяві ОСОБА_1 пояснила, що її мати ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у сел. Південний Харківського району Харківської області, у свідоцтві про народження вказано сел. Високий, бо на той час в сел. Південний своєї селищної ради не було. ОСОБА_4, на той час немовля, носила прізвище своїх біологічних батьків - ОСОБА_10 та ОСОБА_9. ОСОБА_10 мешкала зі своїми батьками та рідною сестрою заміжньою ОСОБА_5 та її чоловіком ОСОБА_11 в житловому будинку АДРЕСА_2. ОСОБА_10 покинула свою дитину ще немовлям, залишила її на батьків та сестру.

Дитина виросла в цій сім'ї, вважаючи тітку та її чоловіка своїми батьками. В 1939 році ОСОБА_5 та ОСОБА_11. вдочерили її. В1946 році ОСОБА_5 та підліток 12 років ОСОБА_4 жили вже в АДРЕСА_1, яку одержала ОСОБА_5 за місцем своєї роботи. В тому ж році до своєї сім'ї повернувся ОСОБА_11., демобілізований із лав армії. Невдовзі до ОСОБА_5 приїхала ОСОБА_10 (де і коли вона розірвала шлюб із біологічним батьком ОСОБА_4 і змінила прізвище на дівоче - ОСОБА_4 - невідомо) і стала вимагати повернення дитини. ОСОБА_4 не погодилась повернутись до біологічної матері, бо не знала її, і залишилась в сім'ї ОСОБА_5, на той час їй виповнилось шістнадцять років.

ІНФОРМАЦІЯ_3 біологічна мати ОСОБА_4 померла в м. Харкові у лікарні, у неї була хвороба серця, свідоцтво про смерть НОМЕР_2, видане Харківським міським бюро ЗАГСУ. З'ясувалось, що при житті ОСОБА_10 замовила та одержала відновлене свідоцтво про народження дочки ОСОБА_4, де вона як ОСОБА_10 була вказана як матір ОСОБА_4. За цим свідоцтвом ОСОБА_4 одержала паспорт, бо її власні документи як і документи ОСОБА_5 були втрачені під час війни, архіви ЗАГСУ Харківського району не збереглись.

ОСОБА_4 все своє життя зі своєю сім'єю та своїми батьками ОСОБА_5 мешкала у квартирі АДРЕСА_1. Життя не вимогало поновлення вдочеріння, бо ОСОБА_4 була вже дорослою особою.

ОСОБА_11. помер в м. Харкові ІНФОРМАЦІЯ_4, свідоцтво про смерть НОМЕР_3 видане Харківським міським відділом реєстрації актів цивільного стану 22 лютого 2001 року.

ОСОБА_4 прийняла спадок після матері ОСОБА_5 - на день смерті мешкала разом із нею вела спільне господарство, спадок прийняла фактично, відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції від 18.07.1963 року, успадкувала всі речі померлої, відповідно до Закону, що діяв на час відкриття спадку.

Спадок після ОСОБА_5 та ОСОБА_4 являє собою частини квартири АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виникла необхідність визначити обсяг спадку після вказаних осіб.

Відповідно до ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено законом або договором за домовленістю співвласників. В сім'ї ОСОБА_5 не було домовленості про те, що комусь із членів родини буде належати більша чи менша частка ніж іншим. Таким чином, частки чотирьох співвласників повинні бути встановлені рівними, тобто по ? частці кожному. При цьому спільна сумісна власність припиняється і переходить у спільну часткову власність співвласників, тобто квартира АДРЕСА_1 буде належати співвласникам по ? частці кожному.

Оформити спадок після ОСОБА_5 ОСОБА_4 не могла, бо в її відновленому свідоцтві про народження її прізвище було вказано не ОСОБА_4, яке вона носила в молодших класах, а ОСОБА_4, де матір'ю була вказана ОСОБА_10. Для оформлення спадку після матері ОСОБА_4 звернулась до ЗАГСУ Харківського району Харківської області з проханням видати їй копію актового запису про її вдочеріння в 1939 році подружжям ОСОБА_5 і одержала відповідь, що актовий запис не зберігся з тої причини, що архів з 1939 року по 1943 рік втрачений під час воєнних дій.

Суд приходить висновку, що юридичний факт вдочеріння ОСОБА_4 подружжям ОСОБА_5 в 1939 році в ЗАГСІ Харківського району Харківської області може бути встановлений. На запит суду та ухвалу суду від 10.11.2015 року Харківське районне бюро технічної інвентаризації вих. №791 від 09.12.2015 року повідомляє, що первинна реєстрації домоволодіння АДРЕСА_2 проведена на ім'я ОСОБА_12 на підставі Постанови Жилкомісії по денаціоналізації домоволодінь при Харківському окружному комгоспі від 31.08.1923 року, зареєстрованому в Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації 27.05.1960 році в реєстровій книзі 1 під № 3 в цілому на ім'я ОСОБА_12.

Після померлого 18.07.1948 року ОСОБА_12 право власності на зазначений житловий будинок згідно свідоцтва про право на спадщину від 31.07.1961 року зареєстровано на ім'я його доньки ОСОБА_5, про що 21.09.1961 року здійснено запис в ХМБТІ до реєстраційної книги 1 під № 3.

Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції у Харківській області на запит суду від 03.12.2015 року листом від 22.01.2016 року № 3588-02-01-04-05 повідомлено, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану актового запису про народження та усиновлення ОСОБА_5 ОСОБА_4 не виявлено при частковому збереженні архіву.

Статтею 529 ЦК УРСР в редакції від 18 липня 1963 року - перша черга спадкоємців по закону. При спадкуванні по закону спадкоємцями першої черги вважаються в рівних частках діти (в тому числі і всиновлені) та батьки (всиновителі) померлого.

В ст. 549 ЦК УРСР в редакції від 18 липня 1963 року йдеться про таке: «Визнається, що спадкоємець прийняв спадок, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Вказані в статті дії повинні бути здійсненні впродовж шести місяців з дня відкриття спадку…».

Для вирішення питання про визнання права власності на спадок необхідно спадок прийняти.

В ст.. 548 ЦК УРСР в редакції від 18.07.1963 року йдеться про таке: «.. для набуття спадку необхідно, щоб спадкоємець його прийняв. Прийнятий спадок визнається таким, що належить спадкоємцю з часу відкриття спадку».

Суд доходить висновку, що позивачка прийняла спадок після ОСОБА_5 та ОСОБА_4. і має всі підстави для визнання за нею права власності на успадковане майно.

Після смерті матері, ОСОБА_4, позивачка прийняла спадок відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, у встановлений строк звернулась із заявою про прийняття спадку до приватного нотаріуса Ященко Я.Ю. - витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі від 18.03.2015 року, довідка нотаріальної контори від 23.11.2015 р. про відсутність інших спадкоємців.

В судовому засіданні були допитані в якості свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, які підтвердили, що ОСОБА_4 і подружжя ОСОБА_5 жили разом як одна сім'я і ОСОБА_4 вважала і називала їх своїми батьками, а також ту обставину, що інших спадкоємців у них немає.

Оцінивши в сукупності зібрані та дослідженні по справі матеріали, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та ст.ст 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212, 213-215 ЦПК України, ст.. 357 ЦК УКраїни, ст..ст. 529,548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 р., ст..ст. 537, 1268, 1269 ЦК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт що має юридичне значення - реєстрації усиновлення (удочеріння) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в 1939 році в Харківському районного ЗАГСІ (сел. Південний) Харківської області подружжям ОСОБА_5 та ОСОБА_11.

Визначити ідеальні частки права власності в квартирі АДРЕСА_1 за свідоцтвом про право власності на житло від 12 листопада 1996 року, реєстраційний номер №2-96-071 і вважати, що співвласниками ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2 замість спільної сумісної власності на праві спільної часткової власності будуть належати рівні частки: ОСОБА_4 ? частка, ОСОБА_5 - ? частка, ОСОБА_1 - ? частка, ОСОБА_2 - ? частка.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на ? частку квартири АДРЕСА_1 м. Харкова після бабусі ОСОБА_5 та матері ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Київський районний суд м. Харкова.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Суддя-