МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2016 р. Справа № 370/3124/15-ц

Макарівський районний суд Київської області

в складі: судді Мазки Н.Б.

із секретарем Левченко Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Макарів Київської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Копилівська сільської ради Макарівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

В с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року у віці 68 років помер ОСОБА_4 відповідно батько та чоловік позивачів, який до дня смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1, та після смерті якого відкрилася спадщина за законом на спадкове майно померлого. До складу спадщини увійшов житловий будинок в АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України спадкоємцями за законом першої черги є вони, позивачі як дочка та дружина спадкодавця, які прийняли спадщину за законом, оскільки позивач ОСОБА_1, як дочка померлого, у визначений строк подала заяву про прийняття спадщини за місцем смерті спадкодавця, а позивач ОСОБА_2, як дружина померлого, на момент смерті проживала зі спадкодавцем та у визначений строк від спадщини не відмовилась.

Факт того, що власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, був ОСОБА_4 підтверджується випискою з погосподарської книги Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області, технічною документацією на будинок та довідками Копилівської сільської ради.

Як вбачається з технічного паспорту, вказане домоволодіння - 1959 року побудови, складається з житлового будинку з відповідною кількістю надвірних будівель та господарських (присадибних) споруд, житловий будинок (А) загальною площею 58,1 м2, житловою площею 35,4 м2; (а) веранда; (а1) ганок; (Б) сарай; (В) убиральня; (Г) літня кухня; (Д) гараж; (Ж) погріб; (З) літній душ; № 1 криниця; № 2-3 ворота; № 4 огорожа.

Однак у зв'язку з відсутністю у померлого ОСОБА_4 правовстановлюючого документу на житловий будинок, нотаріусом відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане нерухоме майно.

Позивачі просить: визнати за ними право власності на належне їм спадкове майно за законом, після смерті, ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, в рівних частках - по ? частині кожній, а саме на:

- житловий будинок з відповідною кількістю надвірних будівель та господарських (присадибних) споруд у АДРЕСА_1, а саме: житловий будинок (А) 1959 року побудови, загальною площею 58,1 м2, житловою площею 35,4 м2; (а) веранда; (а1) ганок; (Б) сарай; (В) убиральня; (Г) літня кухня; (Д) гараж; (Ж) погріб; (З) літній душ; № 1 криниця; № 2-3 ворота; № 4 огорожа.

Представник позивачів надав заяву про слухання справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явився, поважність причин неявки суду не повідомив, заяв та клопотань не подавав.

Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами т..1216-1218, 1261, 1268 ЦК України.

Крім того, відповідно до вимог абзаців 2 та 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно пункту 3.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 4-753/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», згідно Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, у період чинності цієї Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради.. Вказана Інструкція втратила чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року №56.

З абзацу 32, 37 п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 4-753/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що до компетенції виконавчих місцевих Рад відносились також питання узаконення будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у по господарські книги місцевих Рад. Тобто записи у погоспоподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Крім того, у відповідності із положеннями Закону України «Про Державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пункту 49 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п.3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків …, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 року №91, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05.08.1992 року, є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна, складений за результатами технічної інвентаризації.

Встановлено, що згідно свідоцтву про смерть серії НОМЕР_3 від 04.12.2014 року, виданого відділом реєстрації смерті у м.Києві, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року у віці 68 років, про що складено відповідний актовий запис №20676 (а.с.10).

Згідно свідоцтву про народження серії НОМЕР_4 від 13.01.2015 року ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 року, в графі батько зазначений ОСОБА_4 (а.с.11).

Згідно свідоцтву про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 16.07.1988 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_1 уклали шлюб 16.07.1988 року. Прізвище після укладення шлюбу, чоловіка - ОСОБА_6, дружини - ОСОБА_1 (а.с.13).

Згідно свідоцтву про одруження серії НОМЕР_6 від 23.06.1969 року чоловіком ОСОБА_2 є ОСОБА_4 (а.с.12.)

Згідно виписки з погосподарської книги Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області від 12.11.2016 року №720, власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, є ОСОБА_4 (а.с.15).

Згідно довідок Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області №719 та №721 від 12.11.2016 року ОСОБА_4 до дня смерті проживав, але не був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. На день смерті з ОСОБА_4 проживала, але не була зареєстрована дружина - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3.. Земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1, перебувала в користуванні ОСОБА_4 Земельна ділянка не приватизована, державний акт не видавався (а.с.16, 17).

Згідно архівної довідки №М-229 від 21.10.2015 року КП Київської обласної ради «Північне бюро технічної інвентаризації», станом на 31.12.2012 року право власності на об'єкт нерухомого майна - домоволодіння АДРЕСА_1, не зареєстроване, свідоцтво про право власності не видавалось, технічна інвентаризація не проводилась (а.с.18).

Як вбачається з технічного паспорту, вказане домоволодіння - 1959 року побудови, складається з житлового будинку з відповідною кількістю надвірних будівель та господарських (присадибних) споруд, житловий будинок (А) загальною площею 58,1 м2, житловою площею 35,4 м2; (а) веранда; (а1) ганок; (Б) сарай; (В) убиральня; (Г) літня кухня; (Д) гараж; (Ж) погріб; (З) літній душ; № 1 криниця; № 2-3 ворота; № 4 огорожа, інвентаризаційною вартістю 133027 гривень (21-27).

Згідно матеріалів спадкової справи №70/2015 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4, спадкоємцями, які звернулись з заявами по прийняття спадщини є ОСОБА_1 - дочка спадкодавця та ОСОБА_2 - дружина спадкодавця (а.с.42-60).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивачі є спадкоємцем спадщини за законом, до якої увійшов житловий будинок 1959 року побудови, на який відсутній правовстановлюючий документ на ім'я спадкодавця.

Керуючись вимогами, ст.1216-1218, 1261, 1268 ЦК України, ст.213-215 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, яка має ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_2, яка має ідентифікаційний номер НОМЕР_2, право власності на належне їм спадкове майно за законом, після смерті, ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, в рівних частках, по ? частині кожному, а саме на:

- житловий будинок з відповідною кількістю надвірних будівель та господарських (присадибних) споруд у АДРЕСА_1, а саме: житловий будинок (А) 1959 року побудови, загальною площею 58,1 м2, житловою площею 35,4 м2; (а) веранда; (а1) ганок; (Б) сарай; (В) убиральня; (Г) літня кухня; (Д) гараж; (Ж) погріб; (З) літній душ; № 1 криниця; № 2-3 ворота; № 4 огорожа вартістю 133 027 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя