Номер провадження: 22-ц/785/1879/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Панасенков В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Панасенкова В.О.

суддів: Парапана В.Ф.

ОСОБА_2

при секретарі: Колмакові В.І.,

за участю: представника заявника ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 08 грудня 2015 року за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Відділ Держгеокадастру у Березівському району Одеської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

в с т а н о в и л а:

31 серпня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаною заявою, яку обґрунтувала тим, що 23 вересня 1997 року їй було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) №0309232 на прізвище «Пелихова». 15 березня 2012 року вона отримала державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №007441, через деякій час вона звернула увагу на те, що у виданому державному акті її прізвище в родовому відмінку було зазначено як «Пеліховій». В державному акті відсутній кадастровий номер і на даний час для того, щоб присвоїти та відновити межові знаки належної їй земельної ділянки в ліцензованій організації вона повинна надати копію свого паспорту, ідентифікаційного коду та правовстановлюючий документ на земельну ділянку. У Відділі Держземагенства у Березівському районі Одеської області їй відмовили внести виправлення прізвища у державному акті.

Посилаючись на ці обставини, заявник ОСОБА_3 просила суд встановити факт належності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право приватної власності серії ІІ-ОД №007441, зареєстрованого 15 березня 2001 року в Книзі записів державних актів на право приватної

власності на землю за №321, який був виданий громадянину України ОСОБА_5 (а.с. 2-3).

Ухвалою суду першої інстанції у відкритті провадження за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу відмовлено.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_3 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, мотивуючи тим, що ухвала суду є незаконною і необґрунтованою.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги заявника ОСОБА_3, пояснення на апеляцію представника заявника ОСОБА_3 ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заявника підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Факти, що мають юридичне значення - це факти, з якими закон повязує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, зокрема, за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб.

У п. 1 ч. 1 ст. 258 ЦПК України вказано, що у заяві повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року, викладених у п. 1 постанови № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як вбачається з заяви, ОСОБА_3 просила суд встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право приватної власності серії ІІ-ОД №007441, зареєстрованого 15 березня 2001 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №321 у звязку з тим, що у виданому державному

акті її прізвище в родовому відмінку було зазначено як «Пеліховій» замість «Пелиховій». У Відділі Держземагенства у Березівському районі Одеської області їй відмовили внести виправлення прізвища у державному акті (а.с. 3).

У п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У п. 12 вказаної постанови Пленуму Верховний Суд України зазначив, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Аналізуючи зазначені норми права, розяснення Пленуму Верховного Суду України, зясовуючи вказані обставини, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приймає їх до уваги й вважає, що при вирішенні питання про відмову у відкритті провадження у справі суд першої інстанції не врахував зазначені обставини та передчасно вирішив це питання, оскільки спір право в даному випадку відсутній.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що скасування ухвали суду першої інстанції та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п. 4, 312 ч. 1 п. 3, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 08 грудня 2015 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції подальшому оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.О. Панасенков

ОСОБА_6

ОСОБА_2