Справа № 297/1489/16-ц
15 серпня 2016 року м. Берегово
Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого Драб В. І., при секретарі Гарані О. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Берегово, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, третя особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача виконавчий комітет Яношівської сільської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернувся до Берегівського районного суду з позовом до ОСОБА_2, третя особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача виконавчий комітет Яношівської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
На цей час у Будинку зареєстровані за місцем проживання наступні особи: позивач, його дружина, ОСОБА_3, його донька, ОСОБА_4, колишній її чоловік, ОСОБА_6, та онука позивача, ОСОБА_5. Даний факт підтверджується довідкою про склад сім'ї від 05.04.2016 року № 578, виданою Виконавчим комітетом Яношівської сільської ради.
Разом з тим, станом на дату подачі позовної заяви, у вказаному вище Будинку проживає позивач з дружиною, донькою та онукою. Відповідач, який є колишнім зятем позивача, у його Будинку не проживає з початку травня 2015 року.
Спільне подружнє життя доньки позивача та Відповідача, як її колишнього чоловіка, не склалося, і вони змушені були розірвати шлюб. Даний факт підтверджується копією рішення Берегівського районного суду від 05.10.2012 року по справі № 701/1337/12.
Після розірвання шлюбу Відповідач залишився проживати у Будинку, хоч і не був членом родини позивача, оскільки на той час не мав власного помешкання, а останньому було шкода виганяти його на вулицю. Однак, з часом спільне проживання з Відповідачем в одному будинку ускладнювалося, а згодом стало взагалі неможливим та нестерпним.
Відповідач поводив себе неадекватно та агресивно, в результаті чого у травні 2015 року його вигнали з Будинку, і він, зібравши свої речі, пішов геть. Про фактичне місце його проживання невідомо.
З огляду на те, що в досудовому порядку вони з відповідачем дане питання не змогли врегулювати, позивач вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
Рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування Будинком необхідне для зняття відповідача з реєстрації у відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, однак подав заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином, своєчасно про час та місце розгляду справи, згідно ст. 74 ЦПК; причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутності чи про відкладення розгляду справи не подавав, тому на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечує позивачка.

Представники третьої особи до суду не з'явилися, листів не подавали.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Ст. 317 ЦК України містить положення про те, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Ч. 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, особа втрачає право на користування житлом, у разі її відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням).

За таких обставин, так як відповідач ОСОБА_2 відсутній за місцем проживання тривалий час, не бере участі в утриманні будинку, тому слід позбавити його права користування цим житлом.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 16, 317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати Визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: 90202, АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмір 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Драб В. І.