Ухвала

іменем україни

02 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Гримич М.К., Кафідової О.В.,

Фаловської І.М., Червинської М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулось до суду із вказаним позовом, в якому просило суд стягнути із ОСОБА_3 на свою користь понесені витрати у розмірі 50 000 грн та витрати на збір документів у справі у розмірі 875 грн 06 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23 листопада 2010 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля марки Mazda-626, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, який допустив зіткнення з автомобілем марки Mitsubishi Pagero, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2010 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу. У результаті ДТП автомобіль марки Mitsubishi Pagero зазнав механічних пошкоджень, які оцінені у 238 140 грн. Разом з цим, на момент вчинення ДТП автомобіль марки Mazda-626, державний номерний знак НОМЕР_2, не був застрахований.

МТСБУ, посилаючись на викладені обставини, з урахуванням ухилення відповідача від добровільного відшкодування шкоди, просило задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2015 року позовні вимоги МТСБУ залишено без задоволення.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2016 року рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким задоволено позовні вимоги МТСБУ. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь МТСБУ в порядку регресу понесені витрати у розмірі 50 875 грн 06 коп. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просив скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України) від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що касаційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволення позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст. 993 ЦК України (суброгація), і відповідно перебіг строку позовної давності починався з моменту настання страхового випадку - 23 листопада 2010 року та закінчився 23 листопада 2013 року, тобто строк позовної давності позивачем пропущений. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив строку позовної давності є підставою для відмови в позові із врахуванням заяви відповідача про це.

Суд апеляційної інстанції ухвалюючи нове рішення у справі дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, оскільки суд першої інстанції не визначився з характером спірних правовідносин та дійшов помилкового висновку існування правовідносин суброгації, адже вимога МТСБУ про повернення сплаченого за його вини відшкодування потерпілому, є правом зворотної вимоги - регресу.

Відповідно до вимог статей 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судами встановлено, що 23 листопада 2010 року на вул. Яснополянській у м. Дніпропетровську сталася ДТП за участю автомобіля марки Mazda-626, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який допустив зіткнення із автомобілем марки Mitsubishi Pagero, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 (а.с. 38-39).

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2010 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні вказаної ДТП. (а.с. 5).

Транспортний засіб марки Mitsubishi Pagero, державний номерний знак НОМЕР_1, на момент ДТП був застрахований у НАСК «ОРАНТА» (а.с. 33).

Автомобіль марки Mazda-626, державний номерний знак НОМЕР_2, на момент ДТП застрахований не був.

10 січня 2011 року ОСОБА_4 повідомив МТСБУ про страховий випадок та звернувся із відповідною заявою про відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_3 внаслідок ДТП (а.с. 32).

20 січня 2011 року МТСБУ прийняло, а аварійний комісар ЄфименкоО.Ю., виконав наступні роботи: збір документів по справі, звіт по оцінці матеріального збитку та інше, про що складено акт за дорученням МТСБУ № 12916 від 29 листопада 2010 року, що стало підставою для проведення розрахунку з аварійним комісаром у сумі 875 грн 06 грн. (а.с. 36).

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження за № 1855 від 14 грудня 2010 року, матеріальна шкода, завдана власнику автомобіля марки Mitsubishi Pagero, державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок ДТП становить 238 140 грн. (а.с. 6-28).

Відповідно до наказу № 307 від 08 лютого 2011 року МТСБУ наказало фінансовому управлінню сплатити на рахунок ОСОБА_4 суму в розмірі 50 000 грн. за шкоду заподіяну в результаті ДТП (а.с. 34).

15 лютого 2011 року МТСБУ перерахувало 50 000 грн на рахунок ОСОБА_4 (а.с. 35).

Відповідно до норм цивільного законодавства шкода, завдана майну та особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом.

Такий випадок встановлено ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» згідно із якими до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За цією нормою страхувальник, який отримав майнову шкоду в деліктному правовідношенні набув право вимоги відшкодування до заподіювача й строк такої вимоги почав спливати у момент заподіяння шкоди, але у зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий) до заподіювача із залишком строку позовної давності, оскільки відповідно до ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

У спірному зобов'язанні відбулася заміна кредитора - страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. При цьому строк позовної давності у страховому зобов'язанні є загальним (три роки) та його перебіг починається від дня настання страхового випадку.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов'язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат та у межах загального строку позовної давності, переходить право вимоги до особи, яка відповідальна за завдані страхувальнику збитки.

Оскільки строк позовної давності становить три роки та обчислюється з моменту ДТП, то останнім строком пред'явлення позову є 23 листопада 2013 року, при цьому МТСБУ звернулось з позовом до суду у січні 2014 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

За таких обставин, які свідчать про перехід до страховика права вимоги, а не набуття ним такого права, правильним і обґрунтованим є застосування до спірних правовідносин статей 257, 262, 512, 993 ЦК України.

Таким чином, суд першої інстанції виконав вимоги ст. 212 ЦПК України щодо оцінки доказів і ст. 213 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі та ретельно перевірив та врахував надані докази.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що судом першої інстанцій дотримано вимоги чинного законодавства та цивільного процесуального закону, всебічно, повно й об'єктивно з'ясовано обставини справи та надана їм належна оцінка, тому, відповідно до вимог ст. 339 ЦПК України, оскільки апеляційним судом скасоване судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 333, 335, 336, 339, 343, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2016 року скасувати, рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2015 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: М.К. Гримич

О.В.Кафідова

І.М.Фаловська

М.Є. Червинська