Справа №751/3846/16-ц
Провадження №2/751/660/16
Рішення

Іменем України

01 червня 2016 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

при секретарі Дасюк Н. В.

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

В с т а н о в и в :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 20 114,86 грн заборгованості за кредитним договором від 15.10.2012 року, а також понесених судових витрат (а.с.2-3).

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.10.2012 року відповідач у ПАТ КБ "Приватбанк" отримав кредит у розмірі 2 600 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості повинно здійснюватися відповідно до умов договору. Проте, зобов'язання щодо своєчасного внесення вказаних у Договорі платежів відповідачем порушені, внаслідок чого станом на 29.02.2016 року виникла заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, з урахуванням штрафних санкцій у розмірі 20 114,86 грн.

У судове засідання представник позивача не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та додаткові пояснення (а.с.78, 84-85).

Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позову повністю. Зазначила, що кошти по вказаному кредитному договору погашені повністю.

Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного:

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що 15.10.2012 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н (а.с.5,6-7, 8-31), відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 2 600 грн. 00 коп. зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до Умов і Правил надання банківських послуг, укладений договір складався із письмової заяви позичальника, Пам'ятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів.

Відповідно Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, надав кредитні кошти у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується випискою по рахунку за період з 15.10.2012 року по 29.02.2016 року (а.с.58-63, 67-75).

Відповідач погоджувався з усіма умовами договору та вчиняв дії передбачені договором, що підтверджується не тільки її підписами на документах (а.с.5), але й періодичною сплатою коштів в рахунок погашення кредиту.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідач взяті на себе обов'язки за цим договором - забезпечення своєчасного погашення кредиту, сплату нарахованих відсотків та комісії порушив.

Згідно виписки (а.с.80-81) по основній картці НОМЕР_1, терміном дії до 07/2016 (а.с.78) за період з 15.10.2010 року до 29.02.2016 року, відповідач здійснила останній платіж за кредитним договором 28.04.2015 року.

Як вбачається із розрахунку позивача (а.с.4) станом на 29.02.2016 року, ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 20 144,86 грн, з них: заборгованість по кредиту в сумі 2 275,29 грн., заборгованість по відсоткам в сумі 13 509.80 грн., заборгованість з комісії та пені - 2 895,73 грн., заборгованість по штрафам - 1 434,04 грн.

У ході судового розгляду відповідач не заявляла про застосування положень частини 4 ст. 267 ЦК України щодо строків позовної давності, остання вказувала про відсутність боргу за кредитним договором у зв'язку з повною сплатою коштів за даним договором.

Проте, відповідачем не надано суду доказів про сплату коштів в повному обсязі за вказаним договором, не надано суду і доказів, які б спростовували докази, надані позивачем щодо розміру заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до письмових пояснень позивача (а.с.84-85) банк повідомляє, що в розрахунку заборгованості за колонкою «комісія та пеня» нараховувалась тільки пеня у відповідності до п.2.1.1.12.6.1 Умов договору.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами кредитного договору, а саме п.2.1.1.12.6.4 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків погашення кредиту більш 210 днів у розмірі, передбаченому п. п.2.1.1.12.6.1.

Наказами № СП-2013-6500941 від 28 січня 2013 року «Про внесення змін в тарифи по карткам «Універсальна» і «Універсальна COLD» та № СП-2013-6776448 від 19 вересня 2013 року «Про внесення змін в тарифи по картках «Універсальна» і «Універсальна GOLD» (а.с.86-99) були внесені зміни в тарифи банку щодо розміру штрафу за прострочення зобов'язань за договором, а саме, при порушенні зобов'язань на протязі одного місяця - нараховується штраф у розмірі 50 грн., на протязі двох місяців підряд і більше - штраф 100 грн.

Крім того, у п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що при порушення клієнтом строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанні, передбаченому договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми заборгованості по кредитному договору з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

У зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору в розмірі 1 434,04 грн слід відмовити.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 15 жовтня 2012 року в розмірі 18 680 грн 82 коп., з них: заборгованість по кредиту - 2 275 грн 29 коп, заборгованість по відсоткам - 13 509 грн 80 коп, заборгованість за пенею - 2 895 грн 73 коп.

Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378 грн (а.с.1). Відповідно до копії пенсійного посвідчення (а.с.47), відповідач ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи загального захворювання, а отже відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору.

За таких обставин, у відповідності до ст..88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягає стягненню на користь позивача за рахунок державного бюджету судовий збір у розмірі 1 279,76 грн (18680,82х1378/20114,86).

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 213-215, 218, 292 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 533, 543, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд

Вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приват Банк" заборгованість за кредитним договором від 15 жовтня 2012 року в розмірі 18 680 (вісімнадцять тисяч шістсот вісімдесят) грн 82 коп., з них: заборгованість по кредиту - 2 275 грн 29 коп, заборгованість по відсоткам - 13 509 грн 80 коп, заборгованість за пенею - 2 895 грн 73 коп.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» 1279 (одну тисячу двісті сімдесят дев'ять) грн. 76 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. В. Маслюк