АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

18 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Вербової І.М., Панченка М.М.

при секретарі Матвійчуку І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про роз'яснення рішення Апеляційного суду м. Києва від 26 лютого 2015 року в справі за позовами ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації про визначення способу участі батька у вихованні малолітньої дитини та за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_2, Служба у справах дітей Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод в спілкуванні з онукою та визначення способу участі у вихованні малолітньої онуки,

встановила:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 08 серпня 2013 року вказані позови задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4 у спілкуванні з малолітньою донькою та онукою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Визначено час та місце зустрічей ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4 з дочкою та онукою ОСОБА_5, кожної середи з 16-00 до 18-00 годин в Оболонському районному у м. Києві Центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді та протягом перших шести місяців з моменту набрання рішенням чинності за участю дитячого психолога. Після виповнення малолітній ОСОБА_5 12 років визначено спосіб їх участі у вихованні доньки та онуки в наступному порядку: спільного спілкування першого та третього тижня кожного місяця з 18-00 години п'ятниці до 18-00 години неділі за місцем проживання батька з правом відвідувань місць загального відпочинку в м. Києві за погодженням з матір'ю ОСОБА_3; спільного спілкування протягом будь-яких п'яти днів поспіль новорічних та різдвяних свят в період з 01 січня по 15 січня за погодженням з матір'ю; спільного спілкування протягом будь-яких тридцяти днів поспіль літніх місяців для забезпечення літнього відпочинку малолітньої, за погодженням з матір'ю, з правом виїзду за межі м. Києва по території України. В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26 лютого 2015 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 08 серпня 2013 року в частині визначення способів участі батька, діда та баби у вихованні доньки та онуки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, шляхом систематичних побачень з дитиною 1-го та 3-го тижня місяця з 17.00 год. у п'ятницю до 19.00 год. неділі (залишати на ніч за згодою дитини) та спільного відпочинку влітку, у червні та серпні місяці, по 15 календарних днів. Вирішено, що побачення з дитиною протягом перших шести місяців повинні відбуватися в присутності її матері, ОСОБА_3 В решті рішення суду залишено без змін.

05.02.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить роз'яснити абзац 3 резолютивної частини рішення Апеляційного суду м. Києва від 26 лютого 2015 року в частині словосполучення «за згодою дитини», шляхом надання роз'яснення механізму, який би забезпечив прийняття та реалізацію його онукою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, власного та вільного рішення щодо надання згоди на залишення на ніч у її діда ОСОБА_1 та/або її баби ОСОБА_4 без суб'єктивного впливу на прийняття нею цього рішення з боку інших осіб.

Свої доводи мотивує тим, що його малолітня онука ОСОБА_5, як фізична особа, має право вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя шляхом реалізації свого права на спілкування з близькими родичами - дідом та бабою.

11.03.2015 р. від заподіяних тілесних ушкоджень загинув його син ОСОБА_2

ОСОБА_3, як мати його онуки ОСОБА_5, має здійснювати її особисті немайнові права виключно в інтересах останньої, що кореспондує реалізацію права на достатнє спілкування та виховання дитини її близькими рідними.

Відсутність механізму, який би забезпечував прийняття його онукою власного та вільного рішення щодо надання згоди на залишення на ніч у діда та/або баби без суб'єктивного впливу на прийняття цього рішення з боку інших осіб, термін «згода» в резолютивній частині рішення суду є незрозумілим та ускладнює реалізацію рішення.

В судовому засіданні ОСОБА_1, його представник ОСОБА_6, ОСОБА_4 заяву про роз'яснення рішення суду підтримали та просили її задовольнити.

ОСОБА_3 у задоволенні заяви про роз'яснення рішення суду просила відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про роз'яснення судового рішення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

У відповідності до вимог вказаної норми процесуального права, роз'яснення судового рішення виникає у разі потреби в більш повному та ясному викладенні частин рішення, розуміння яких викликає труднощі.

Резолютивна частина рішення Апеляційного суду м. Києва від 26 лютого 2015 року в частині визначення способів участі діда та баби у вихованні онуки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, зокрема, шляхом систематичних побачень з дитиною 1-го та 3-го тижня місяця з 17.00 год. у п'ятницю до 19.00 год. неділі (залишати на ніч за згодою дитини), є досить чіткою та зрозумілою, як для сторін, так і для можливості його виконання, а тому підстави для її роз'яснення відсутні.

Враховуючи право дитини не розлучатися зі своєю матір'ю наперекір її бажанню, в мотивувальній частині рішення суд роз'яснив, що у випадку, якщо дитина буде заперечувати проти побачень, зокрема, з дідом або бабою, не буде виявляти бажання залишатись за місцем їх проживання на ніч, ніхто не має права її до цього примушувати.

Відповідно до положень ст. 12 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, дитина, здатна сформулювати власні погляди, має право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її торкаються, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з якою варто рахуватися, особливо при вирішенні тих питань, які безпосередньо зачіпають її інтереси.

Вік малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 рокународження, свідчить про достатній рівень розвитку для того, щоб сформулювати своє власне рішення, в тому числі з приводу питання, чи залишатись на ніч у баби та діда.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для роз'яснення рішення.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 221 ЦПК України колегія суддів

Ухвалила:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення рішення Апеляційного суду м. Києва від 26 лютого 2015 року в справі за позовами ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації про визначення способу участі батька у вихованні малолітньої дитини та за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_2, Служба у справах дітей Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод в спілкуванні з онукою та визначення способу участі у вихованні малолітньої онуки відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

Справа №06.67/21/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Кричина А.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.