Справа №487/92/15-ц 14.11.2016 14.11.2016 14.11.2016
Справа №487/92/15-ц Головуючий першої інстанції Разумовська О.Г.
Провадження №22-ц/784/2486/16 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
УХВАЛА

Іменем України

14 листопада 2016 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Серебрякової Т.В.,

суддів: Галущенка О.І., Лисенка П.П.,

із секретарем судового засідання Гавор В.Б.,

за участі: старшого державного виконавця Черткова О.О.,

стягувача ОСОБА_2,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_3 ухвалу Заводського районного суду міста Миколаєва від 24 лютого 2015 року, постановлену за заявою старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_4, про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про відшкодування витрат на виправлення недоліків товару та моральної шкоди,

УСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року старший державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_6 звернулась до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

В обґрунтування заяви зазначено, що на виконанні у Заводському відділі державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1150, виданого 19 січня 2011 року Заводським районним судом міста Миколаєва на виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 26 866 грн. 20 коп. вартості відновлюваного ремонту автомобілю та 768 грн. 66 коп. судових витрат, а всього 27 634 грн. 86 коп.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія І-ФП №132424, виданого 08 листопада 2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, 31 жовтня 2010 року ОСОБА_5 померла (актовий запис № 4656), у звязку з чим, державний виконавець звернувся із вищевказаною заявою та посилаючись на викладені обставини просив замінити ОСОБА_5, як сторону виконавчого провадження, її правонаступником.

Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 24 лютого 2015 року заява державного виконавця задоволена. Постановлено про заміну боржника ОСОБА_5 на її правонаступників ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на неповне зясуванням судом першої інстанції усіх обставинам справи та порушенням норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволені заяви старшого державного виконавця відмовити.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції вважав, що є передбачені ст.378 ЦПК України підстави для заміни померлої ОСОБА_5, як боржника у виконавчому провадженні, її правонаступниками оскільки для цього матеріали справи містять усі відповідні документи.

Колегія суддів не в повному обсязі погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1291 Конституції України, ч.1 ст.14 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ст.ст.1,3 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження являється завершальною стадією судового провадження і примусового виконання рішень та рішень інших органів (посадових осіб) і становить собою сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених Конституцію України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За правилами ч.1 ст.37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (в редакції, який діяв на час виникнення спірних правовідносин), сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, яка зобов'язана за рішенням вчинити певні дії (передати майно, виконати інші обов'язки, передбачені рішенням) або утриматися від їх вчинення.

На підставі ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (в редакції, який діяв на час виникнення спірних правовідносин), у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з ч.2 ст.378 ЦПК України, суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Про прийняте рішення суд обов'язково повідомляє державного виконавця.

Суд, розглянувши заяву про заміну сторони виконавчого провадження, на підставі ст.ст.209,210,293,378 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», виносить ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження.

Зважаючи на викладене - звернення з заявою про заміну сторони виконавчого провадження - це не лише обов'язковість вимог закону, але і гарантія своєчасного, повного, реального виконання виконавчого документа.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Обовязки спадкодавця, як і його права, за правилами універсального наступництва переходять безпосередньо до спадкоємців.

Підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є юридичні факти (п.4 ч.2 ст.11 ЦК України).

Таким юридичним фактом є прийняття спадщини спадкоємцями померлої особи.

Відповідно до ст.1268 ЦК України здійснення права на спадкування реалізується особою шляхом прийняття спадщини.

Частиною 5 вказаної статті встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (день смерті особи).

Із матеріалів справи вбачається, що у липні 2008 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на виправлення недоліків товару та моральної шкоди, в якому посилаючись на те, що остання продала йому автомобіль марки MERCEDES BENZ E 270 CDI легковий седан В 2003 року випуску, номерний знак 15АА9786 за 42 500 доларів США, та в якому у подальшому виявились приховані дефекти, просив суд стягнути з відповідачки 49 792 грн. 20 коп. вартості відновлювального ремонту автомобіля та 40 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, яка спричинена неможливістю використання майна та порушення у звязку з цим звичайного укладу життя.

Згодом позивач збільшив свої вимоги і предявив їх також до ОСОБА_3, який фактично користувався автомобілем до продажу та займався його відчуженням, та остаточно просив суд стягнути з відповідачів 78 188 грн. 53 коп. вартості відновлювального ремонту автомобілю та 40 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 06 травня 2010 року в задоволені позовних вимог відмовлено (а.с.147).

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2010 року зазначене рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на виправлення недоліків товару задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 26 866 грн. 20 коп. вартості відновлювального ремонту автомобілю та 768 грн. 66 коп. судових витрат. В задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на виправлення недоліків товару та моральної шкоди та до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди відмовлено (а.с.181-182).

31 жовтня 2010 року ОСОБА_5 померла (а.с.238).

19 січня 2011 року Заводським районним судом міста Миколаєва видано виконавчий лист за № 2-1150/2010 - на примусове виконання вищезазначеного судового рішення (а.с.205).

14 лютого 2011 року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження №24388415 за вищевказаним виконавчим листом (а.с.206).

Постановою головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 29 листопада 2011 року закінчено виконавче провадження у звязку із смертю боржника ОСОБА_5 (а.с.211).

Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 03 вересня 2013 року вищезазначену постанову визнано незаконною та скасовано і зобовязано Заводський відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції відновити виконавче провадження.

03 березня 2014 року виконавче провадження з виконання вищезазначеного виконавчого листа №2-1150 виданого районним судом 19 січня 2011 року відновлено (а.с.226).

У січні 2015 року старший державний виконавець звернулась до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до матеріалів спадкової справи №723/2010, заведеної 03 грудня 2010 року після смерті ОСОБА_5, із заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_3 (а.с.236, 237, 244).

Постановляючи оскаржувану ухвалу районний суд вважав, що норми цивільного судочинства допускають вирішення процесуального питання щодо заміни сторони виконавчого провадження без залучення до участі у справі усіх учасників виконавчого провадження чи їх правонаступників.

Але з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо, оскільки він не відповідає вимогам закону.

Так, суд першої інстанції вирішив вищезазначене процесуальне питання в порушення вимог ст.378 ЦПК України, оскільки не було належним чином повідомлено стягувача ОСОБА_2О та заінтересованих осіб про розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником 10 лютого 2015 року і 24 лютого 2015 року.

Відповідно до ч.3 ст.74 ЦПК України, судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою.

Згідно зі ч.4 ст.74 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Положення цієї частини не поширюються на випадки, передбачені абзацом другим частини третьої статті 191 цього Кодексу.

В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2 розяснено, що перевіряючи явку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, суд установлює, чи повідомлені ті, хто не з'явився, про час і місце судового засідання з дотриманням вимог закону, чи вручені особам, які беруть участь у справі, судові повістки в строк, визначений частиною четвертою статті 74 ЦПК України.

Разом з тим, колегією суддів зясовано, що в матеріалах справи взагалі відсутні будь-які судові повістки чи судові повістки-повідомлення та зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення або інші докази, які підтверджують про повідомлення державного виконавця та інших про час, місце та дату судового засідання, що є обовязковим відповідно до вимог ст.ст.74,378 ЦПК України.

У звязку із цим, розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки є порушенням Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

До того ж, відповідно до положення ч.4 ст.10 ЦПК України, яка також покладає і на суд певні обовязки зі створення для сторін змагального процесу, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Втім, суд першої інстанції на вказані положення закону уваги не звернув та, встановивши, що державним виконавцем подана заява про заміну сторони виконавчого провадження, замість подання, відповідно до положень ст.119,121 ЦПК України не надав останньому строк для усунення недоліків та вирішив питання по суті.

Окрім того, постановляючи оскаржувану ухвалу, районний суд належним чином не перевірив та не встановив коло спадкоємців, які мають право на спадкування після смерті ОСОБА_5 та, як наслідок, здійснив заміну сторони у виконавчому провадженні передчасно та без належного зясування фактичних обставин, що підлягають перевірці.

Оскільки оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, то у відповідності до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України вона підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 303,307,312,315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Заводського районного суду міста Миколаєва від 24 лютого 2015 року скасувати та передати питання про заміну сторони виконавчого провадження на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.В. Серебрякова

Судді: П.П. Лисенко

ОСОБА_9