АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Гуменюка Володимира Сергійовича в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Некстджен Фінанс» на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 05 вересня 2016 року

в справі за скаргою ОСОБА_2 на рішення та дії державного виконавця, суб'єкт оскарження Державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гаспарян Рафаель Гагікович, заінтересована особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Некстджен Фінанс».

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд зі скаргою на рішення та дії державного виконавця, суб'єкт оскарження Державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гаспарян Р.Г. (надалі - УДВС ГТУЮ у м. Києві), заінтересована особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Некстджен Фінанс» (надалі - ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс»), в якій просив визнати неправомірними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві Гаспарян Р.Г. та скасувати: постанову про відкриття виконавчого провадження №51274242 від 01 червня 2016 року; постанову про стягнення виконавчого збору від 21 липня 2016 року; постанову про арешт коштів боржника від 21 липня 2016 року; постанову про розшук майна боржника від 02 серпня 2016 року; постанову про примусовий привід боржника від 02 серпня 2016 року.

Зазначав, що виконавчий лист, на підставі якого державний виконавець відкрив виконавче провадження, не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», остільки не містить номер рішення, згідно якого видано документ, у листі невірно зазначено по-батькові боржника - ОСОБА_4, в той час як він ОСОБА_2, у постанові про відкриття провадження зазначена сума стягнень є неправильною й відкрито провадження з порушенням річного строку. Окрім цього, у відсутність правових підстав суб'єктом оскарження винесено постанову про привід боржника, розшук майна та арешт коштів боржника, а також стягнення виконавчого збору.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05 вересня 2016 року скаргу задоволено.

В апеляційній скарзі представник заінтересованої особи, посилаючись на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати ухвалу районного суду та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Колегія суддів, заслухавши представника ОСОБА_2, яка просила апеляційну скаргу відхилити, державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м.Києві Гаспаряна Р.Г. та представника ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс», які підтримали апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 грудня 2012 року в справі № 2-99/12 за позовом ПАТ «КБ «Даніель» до ОСОБА_2 ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «Даніель» заборгованість, в сумі 3 806 952 грн. 67 коп.

Встановлено, що на виконання рішення суду по справі № 2-99/12 18 травня 2013 року Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист, який містить відмітку про набрання рішенням суду чинності 26 березня 2013 року.

Встановлено, що новим кредитором у зобов'язанні є заінтересована особа ТОВ «ФК «Некстджен Фінанс».

Відповідно до справи, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві ГаспаряномР.Г. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51274242 від 01 червня 2016 року за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ «Комерційний банк «Даніель» 3806952 грн. 67 коп., який на примусове виконання поданий 30 травня 2016 року.

21 липня 2016 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві ГаспаряномР.Г. було винесено постанови про стягнення виконавчого збору та про арешт коштів боржника.

02 серпня 2016 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві ГаспаряномР.Г. було винесено постанови про розшук майна боржника та про примусовий привід боржника.

Задовольняючи подану по справі скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена з істотним порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому підлягає скасуванню, а інші оскаржувані постанови носять похідних характер від постанови про відкриття, у зв'язку з чим також є незаконними.

Разом з тим, з такими висновками суду першої інстанції погодитися неможливо, остільки суд дійшов їх з порушенням норм процесуального права, порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з'ясуванням обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до положень п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року, скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК та містить відомості, зазначені в п. 3-5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема, зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення ст. 121 ЦПК.

В порушення вимог керівних роз'яснень зазначеної постанови Пленуму, районний суд до провадження прийняв лише скаргу, без додатків до неї та доказів на підтвердження викладених у скарзі обставин, без долучення копії виконавчого листа та оскаржуваних постанов.

Так, як на підставу скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, районний суд визнав доведеним відсутність на виконавчому листі номеру рішення, згідно з яким його видано, а також прийняття його до виконання поза межами передбаченого положеннями ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» річного строку з посиланням на те, що рішення набрало чинності 26 березня 2013 року, проте виконавчий лист пред'явлено до виконання лише 30 травня 2016 року.

Разом з тим, районний суд вказані висновки зробив без перевірки їх доказами, дослідження змісту виконавчого листа, чим порушив принцип диспозитивності.

Так, з долученої до апеляційної скарги копії виконавчого листа, оригінал якого оглянуто в суді апеляційної інстанції, убачається, що оспорюваний виконавчий лист містить номер справи - 2/99/12, а також відмітки про його неодноразове повернення виконавчою службою без виконання, що свідчить про переривання строку пред'явлення виконавчого листа до виконання. Зокрема, такими датами є 30 серпня 2013 року, 26 червня 2015 року (а.с.67,68).

Відповідно до матеріалів справи, виконавчий лист повторно подано до виконання 30 травня 2016 року, отже, в межах передбаченого положеннями ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» строку (а.с.65).

Посилаючись на порушення термінів направлення постанови про відкриття виконавчого провадження як підставу для скасування даної постанови, судом першої інстанції неправильно встановлено правові наслідки такого порушення.

Так, відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Отже, у випадку, коли скаржник вважає, що несвоєчасне отримання ним копії постанови про відкриття виконавчого провадження порушує його право на добровільне виконання рішення у визначений в постанові строк, він не був позбавлений можливості звернутися до державного виконавця з клопотанням про продовження цього строку чи добровільно виконати рішення суду й надати виконавцю відповідні докази.

Районний суд не застосував положення ч. 1 ст. 35 заданого Закону й прийшов до необґрунтованих висновків про те, що несвоєчасне отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження чи направлення її в пізніший термін, може бути підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Будь-яких доказів, які б свідчили про звернення боржника до державного виконавця із заявами про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження чи про відкладення провадження виконавчих дій, до справи не долучено.

Зі змісту постанови державного виконавця від 01 червня 2016 року убачається, що в ній зазначена неправильна сума грошових коштів, яка підлягає стягненню з боржника, проте суд першої інстанції не дослідив та не перевірив матеріали виконавчого провадження, в той час як з долученої до апеляційної скарги копії постанови від 03 серпня 2016 року убачається, що держаний виконавець допущену описку усунув, суму грошових коштів, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 відповідно до виконавчого листа, виправив (а.с.88).

Не узгоджується з вимогами закону й висновок суду першої інстанції, як підставу для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, неправильне зазначення у виконавчому листі по-батькові боржника.

Відповідно до керівних роз'яснень, які містяться у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення» від 18 грудня 2009 року № 14, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Законом України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються і інші реквізити боржника за якими державний виконавець має можливість встановити особу боржника, а саме: місце проживання боржника, індивідуальний ідентифікаційний номер боржника, або номер і серія паспорта боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера.

Отже, зазначення у судовому рішенні та в виконавчому документі боржника як «ОСОБА_2» замість «ОСОБА_2» не призводить до неправильного сприйняття та не спотворює текст судового рішення й виконавчого листа.

Окрім цього, районний суд не врахував положення ч. 2 ст. 369 ЦПК України відповідно до якої суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа.

Отже, вказаною нормою права передбачено процедуру внесення виправлень до виконавчого листа у випадку перебування даного виконавчого листа на виконанні, а тому у відповідності до ч. 3 ст. 369 ЦПК України до розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за виконавчим листом, до вирішення вказаного питання.

Зазначені обставини свідчать про незаконність висновків суду першої інстанції про визнання неправомірними дії державного виконання, що потягло необґрунтоване скасування оскаржуваних постанов.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку про скасування ухвали районного суду та постановлення по справі ухвали нового змісту про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 293, 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Гуменюка ВолодимираСергійовича в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Некстджен Фінанс» задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 05 вересня 2016 року скасувати.

Постановити по справі ухвалу нового змісту, якою у задоволенні скарги ОСОБА_5 на рішення та дії державного виконавця, суб'єкт оскарження Державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гаспарян Рафаель Гагікович, заінтересована особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Некстджен Фінанс» - відмовити.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 753/14912/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/13126/2016

Головуючий у суді першої інстанції: ВовкЄ.І.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.