УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватного підприємства «Комакс» про стягнення збитків та відсотків за час прострочення грошового зобов'язання, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 29 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив стягнути з приватного підприємства «Комакс» (далі - ПП «Комакс») на його користь 785 207 грн 66 коп. у відшкодування збитків із-за курсової різниці іноземної валюти на дату визначення грошового еквівалента решти ціни об'єкту нерухомості та на дату здійснення відповідачем фактичної оплати придбаних споруд, а також 3 % річних у розмірі 67 371 грн 31 коп.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилався на те, що 27 березня 2012 року між ним (продавець) та ПП «Комакс» (покупець) було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу виробничих будівель. За домовленістю сторін продаж зазначеного майна вчинено за 1 207 019 грн, з яких 292 519 грн отримані продавцем до підписання договору купівлі-продажу, а решта суми - 914 500 грн, що за курсом НБУ складало 114 512, 90 доларів США, повинна сплачуватися покупцем рівними частками, а саме: по 152 416 грн 66 коп. щомісячно, не пізніше 27 числа кожного місяця строком до 27 вересня 2012 року.

Посилаючись на те, що ПП «Комакс» свої зобовязання належним чином не виконував, оскільки лише 24 вересня 2014 року сплатив 300 000 грн та 25 грудня 2014 року - 614 500 грн, чим завдав йому збитки із-за різниці в курсі долара США у розмірі 785 207 грн 66 коп., які ОСОБА_4 просив стягнути з останнього з урахуванням 3 % річних відповідно до вимог ст. 625 ЦК України.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 березня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ПП «Комакс» на користь ОСОБА_4 785 207 грн 66 коп. курсової різниці та 67 371 грн 31 коп. - 3 % річних.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 29 червня 2016 року апеляційну скаргу ПП «Комакс» задоволено частково, рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 березня 2016 року скасовано в частині стягнення курсової різниці у розмірі 785 207 грн 66 коп. та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив із наявності у відповідача боргових зобов'язань перед позивачем у розмірі 785 207 грн 66 коп., які виникли із-за курсової різниці у зв'язку із несвоєчасним внесенням щомісячних платежів в оплату придбаних виробничих будівель та споруд, а також зобов'язання останнього сплатити на користь позивача 3 % річних за несвоєчасне повернення грошових коштів відповідно до положень ст. 625 ЦК України.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення курсової різниці у розмірі 785 207 грн 66 коп., на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, врахував вимоги п. п. 1, 3 укладеного між сторонами договору купівлі-продажу нерухомого майна від 27 березня 2012 року, за змістом яких сторони не надали продавцю право на стягнення курсової різниці за кожним платежем, а лише визначили загальний еквівалент вартості проданого майна в іноземній валюті, встановивши розстрочення платежів саме у національній валюті України у розмірі по 152 416 грн 66 коп. щомісячно без вказівки на доларовий еквівалент цієї грошової суми.

Також суд апеляційної інстанції вмотивовано погодився з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 67 371 грн 31 коп., оскільки боржник прострочив виконання зобов'язання, сплативши борг не до 27 вересня 2012 року, як це передбачено договором, а 25 грудня 2014 року.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 29 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М. Завгородня

В.М.Коротун