Справа № 202/6644/14-ц
Провадження № 2/0202/53/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 лютого 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

при секретарі: Чумак В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про припинення права спільної власності, визнання права власності та стягнення грошової компенсації, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про припинення права спільної власності, визнання права власності та стягнення грошової компенсації.

В обґрунтування поданої заяви, яка в подальшому була уточнена, позивач ОСОБА_1 зазначила, що житловий будинок № 55, який знаходиться в м. Дніпропетровську по вул. Червонопартизанській, належить на праві спільної часткової власності їй, її сестрі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Кожному власнику належить по 1/3 частини домоволодіння. З відповідачами вона спільно не проживає та не веде спільного господарства. Зазначає, що вона проживає у літній кухні, а відповідач ОСОБА_2 у спільному житловому будинку. Неодноразово вона зверталась до відповідача ОСОБА_2 з пропозицією встановити порядок користування житловим будинком, але остання відмовляла їй. Згідно до висновку експерта технічно не можливо виділити частки будинку в натурі відповідно до часток співвласників. Посилаючись на ст. 365 ЦК України просить суд припинити право спільної власності ОСОБА_4 на 1/3 частину житлового будинку № 55, який знаходиться в м. Дніпропетровську по вул. Червонопартизанській. Стягнути з неї на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за належну їй 1/3 частки житлового будинку в розмірі 213 145, 33 грн. та визнати за нею право власності на 1/3 частину будинку.

В судове засідання зявився представник позивача, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

В судове засідання також зявилася відповідач ОСОБА_2, заперечувала проти задоволення позовної заяви. Надала суду письмові заперечення в яких зазначила, що їй належить 1/3 частина житлового будинку № 55, який знаходиться в м. Дніпропетровську по вул. Червонопартизанській. На теперішній час разом із нею в будинку проживає її чоловік та родина її доньки. Іншого нерухомого майна у них не має. Позивач користується літньою кухнею, яка переобладнана в житловий будинок. Крім того, у позивача є власна квартира за адресою: АДРЕСА_1, де на теперішній час вона і проживає. Наголошувала, що припинення права власності завдасть істотної шкоди їй та членам її родини, у звязку із чим, посилаючись на ст. ст. 355, 356, 358, 365 ЦК України просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання не зявлявся, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до листа КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради № 1583 від 20.02.2015 року станом на 31.12.2012 року в інвентаризаційній справі на будинок № 55 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Червонопартизанська, містяться відомості, що власниками будинку є ОСОБА_5 на підставі рішень Народного суду Амур Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська від 24.10.1958 року та від 08.04.1960 року, ОСОБА_2, на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 30.03.1982 року, ОСОБА_1, на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 28.11.2002 року, та їм належить по 1/3 частини будинку.

Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформація щодо реєстрації права власності на будинок № 55 по вул. Червонопартизанська у м. Дніпропетровську 1/3 частина будинку належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 13.03.2015 року.

Відповідно до висновку судової будівельної технічної експертизи № 2591 15 виділити частки будинку, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Червонопартизанська, буд. № 55, в натурі відповідно до часток співвласників ( 1/3 частка ОСОБА_1, 1/3 частка ОСОБА_2, 1/3 частка ОСОБА_5О.) технічно не можливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна у натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Частиною 1 ст. 365 ЦК України передбачено підстави, за наявності яких, суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні: частка є незначною і не може бути виділена у натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Аналіз цієї норми свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1 - 3 ч.1 ст. 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Відповідно до довідки № 44 від 04.02.2016 року, яка видана квартальним комітетом № 3 Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, ОСОБА_2 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом із нею за зазначеною адресою проживають: чоловік ОСОБА_6, донька ОСОБА_7, онук ОСОБА_8

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що припинення права власності ОСОБА_2 на 1/3 частину будинку завдасть істотної шкоди її інтересам, оскільки вона не має іншого житла, у звязку із чим суд не вбачає підстав для задоволення позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 169, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про припинення права спільної власності, визнання права власності та стягнення грошової компенсації відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції.

Суддя: Г.В. Бєсєда