АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 серпня 2016 року

в справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про визнання дій, рішень та наказу незаконними, стягнення недоплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (надалі - МТСБУ) й, з урахуванням уточнень, просила про визнання протиправними дій щодо змін у штатному розписі її посадового окладу, визнання незаконним пункту 4.4. рішення Президії МТСБУ та наказу про внесення відповідних змін до штатного розпису, визнання незаконним попередження про зміну умов оплати праці, стягнення недоплаченої заробітної плати за період з січня по 29 квітня 2016 року в сумі 80648 грн. 15 коп. та відшкодування моральної шкоди в сумі 100000 грн.

Обґрунтовувала тим, що перебувала у трудових відносинах з МТСБУ, обіймаючи посаду заступника генерального директора з питань здійснення обов'язкового страхування в Україні.

02 листопада 2015 року була попереджена про зміну істотних умов трудового договору, а саме: про зменшення її посадового окладу з 45000 грн. до 1500 грн. Тоді ж вона ознайомилась з витягом з протоколу засідання Президії МТСБУ № 366/2015 від 29 жовтня 2015 pоку, пункт 4.4. якого стосується внесення відповідних змін до штатного розпису.

Зазначала, що такі дії відповідача є незаконними та фактично були спрямовані на створення умов для її звільнення.

Рішення про зменшення посадового окладу набуло чинності в перший робочий день 2016 року, тобто 5 січня 2016 року, а отже з урахуванням перебування у січні-лютому у відпустці та звільнення з роботи згідно з наказом від 29 квітня 2016, розмір недоплаченої заробітної плати становить 80648 грн. 15 коп.

Окрім цього, внаслідок неправомірних дій відповідача заподіяна моральна шкода, остільки внаслідок незаконного зменшення заробітної плати погіршився стан її здоров'я, та вона позбавилась можливості утримувати непрацюючого чоловіка та сина-студента.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03 серпня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів, вислухавши представника позивача, який підтримав апеляційну скаргу, представника відповідача, яка просила апеляційну скаргу відхилити, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи, наказом МТСБУ від 21 травня 2014 № 48-о ОСОБА_1 переведено з посади заступника начальника відділу регламентних виплат з внутрішнього страхування департаменту врегулювання на посаду заступника Генерального директора з питань здійснення обов'язкового страхування в Україні з оплатою праці відповідно до штатного розпису (а.с.142 т.1).

02 липня 2015 року Президія МТСБУ ухвалила рішення про припинення повноважень ОСОБА_1, звільнення її на підставі п. 5 ст. 41 КЗпП України й направлення до Координаційної ради МТСБУ подання про погодження звільнення та вчинення дій щодо припинення її доступу до офісного приміщення (а.с.113-117 т.1).

Встановлено, що на час прийняття згаданого рішення відповідно до положень абз. 3 п.46.4 ст. 46 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та п. 9.10. Статуту МТСБУ, функції Координаційної ради виконував уповноважений орган з питань регулювання ринків фінансових послуг, яким є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (надалі - Нацкомфінпослуг).

10 серпня 2015 року МТСБУ направило до Нацкомфінпослуг подання про погодження звільнення ОСОБА_1 з посади заступника Генерального директора з питань здійснення обов'язкового страхування в Україні (а.с.166-167 т.1).

Листом від 28 серпня 2015 року Нацкомфінпослуг витребувало від МТСБУ додаткові документи, необхідні для прийняття рішення щодо погодження звільнення ОСОБА_1 (а.с.168-169 т.1).

28 вересня 2015 року МТСБУ направило до Нацкомфінпослуг повторне подання про погодження звільнення ОСОБА_1 (а.с.118-119 т.1).

Проте листами від 29 вересня 2015 року та від 12 жовтня 2015 року Нацкомфінпослуг повідомило МТСБУ, що питання щодо погодження рішення Президії про звільнення ОСОБА_1 розглядалося 14 вересня 2015 року та було знято з розгляду у зв'язку з тим, що воно не входить до компетенції Координаційної ради МТСБУ, визначеної ст. 46 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с.170, 173-174 т.1).

28 жовтня 2015 року Президія МТСБУ ухвалила рішення про внесення змін до штатного розпису МТСБУ й зменшення розміру посадового окладу заступника Генерального директора з питань здійснення обов'язкового страхування в Україні - Директора з питань здійснення обов'язкового страхування в Україні, з 45000 грн. до 1500 грн. (а.с.124-126 т.1).

На підставі зазначеного рішення Президії МТСБУ, видано наказ від 30 жовтня 2015 року № 67-о «Про зміни в штатному розписі МТСБУ та попередження про зміну умов оплати праці» (а.с.127 т.1), а 02 листопада 2011 року ОСОБА_1 під розпис була попереджена про зміну розміру її посадового окладу (а.с.130 т.1).

Встановлено, що питання зміни позивачу умов оплати праці було також погоджено з первинною профспілковою організацією МТСБУ (а.с.129 т.1).

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що на час прийняття оспорюваних рішення, наказу та попередження про зміну умов оплати праці ОСОБА_1 свої трудові обов'язки не виконувала, а рішення про припинення повноважень не є предметом оскарження, суд дійшов висновку, що зменшенням посадового окладу її трудові права не порушені.

Колегія суддів погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції та вважає їх законними й обґрунтованими. Вони повністю узгоджуються з сукупністю зібраних у справі й належно оцінених у рішенні висновків.

Доводи апеляційної скарги про те, що районним судом в порушення вимог процесуального законодавства не були задоволені клопотання представника позивача, які, на його думку, є такими що підтверджують заявлені вимоги, колегія суддів визнає безпідставними.

Відповідно до ст. 136 ЦПК України виклик свідків у справі здійснюється шляхом подання стороною спору заяви про виклик свідка, яка має бути подана до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. У заяві серед іншого зазначаються обставини, які може підтвердити свідок.

Матеріали справи свідчать, що подана ОСОБА_1 до МТСБУ від 01 лютого 2016 року позовна заява містила клопотання про виклик свідків.

Між тим, під час розгляду справи в суді першої інстанції 31 травня 2016 року ОСОБА_1 була подана заява про уточнення позовних вимог, що необхідність допиту свідків виключала.

Окрім цього, відповідно до інформації, яка міститься в журналах судових засідань, позивач чи її представник не заявляли клопотань про допит свідків і під час судового розгляду справи (а.с.134-137, 208-210, 218-220, 227 т.1).

Відповідно до змісту судового рішення, судом першої інстанції ухвалено рішення у відповідності до уточнених позовних вимог, тому колегія суддів визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про вихід судом за межі позову.

Частковість задоволення клопотань про витребування доказів також не свідчить про порушення судом першої інстанції процесуальних норм.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів визнає безпідставними посилання апеляційної скарги на суперечливість висновків суду, з посиланням на рішення Президії МТСБУ від 02 липня 2015 року №356/2015, остільки дане рішення не є предметом розгляду справи, до того ж ОСОБА_1 його не оскаржено.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо виконання ОСОБА_1 після ухвалення Президією МТСБУ рішення від 02 липня 2015 року № 356/2015 повноважень на посаді заступника Генерального директора з питань здійснення обов'язкового страхування в Україні.

Посилання ОСОБА_1 на загальні положення Статуту МТСБУ, що визначають повноваження заступника генерального директора з питань здійснення обов'язкового страхування в Україні, колегія суддів визнає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки Статут МТСБУ не є документом, що підтверджує обсяг її повноважень у відповідний період та в жодному разі не підтверджує факт виконання ОСОБА_1 повноважень заступника генерального директора з питань здійснення обов'язкового страхування в Україні після ухвалення Президією МТСБУ рішення від 02 липня 2015 року № 356/2015.

Відповідно до п.п.б п. 8.3.2. ст. 8.3 Статуту МТСБУ до повноважень Президії віднесено затвердження кошторису витрат на утримання Бюро, штатного розпису Бюро, розміру та умов оплати праці членів органів управління Бюро.

Згідно п. 8.4 Статуту, дирекція бюро є органом управління бюро та складається з директора генерального директора), заступника директора з питань здійснення обов'язкового страхування в Україні (заступника генерального директора - директора з питань здійснення обов'язкового страхування в Україні) та заступника директора з питань зовнішніх зв'язків.

Отже, ухвалене Президією МТСБУ рішення щодо змін умов оплати праці позивача прийнято у відповідності до положень Статуту МТСБУ, в межах наданих колективному органу повноважень.

Встановлено, що оспорюваний ОСОБА_1 наказ № 67-0 від 30 жовтня 2015 року «Про зміни в штатному розписі МТСБУ та попередження про зміну умов оплати праці» генеральним директором МТСБУ видано на виконання рішення Президії МТСБУ, у відповідності до пп. 19 пп. 8.4.1 Статуту МТСБУ, а отже, відсутні будь-які підстави до визнання його незаконним.

Відповідно до матеріалів справи, зміна умов оплати праці позивача погоджена з профспілковим комітетом МТСБУ, а з попередженням про зміну умов оплати праці ОСОБА_1 ознайомлена 02 листопада 2015 року (а.с.130, 200 т.1).

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладені обставини, а також матеріали справи, у їх сукупності, районний суд обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність правових підстав до задоволення поданого по справі позову.

Рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального й процесуального права.

Правових підстав до скасування постановленого по справі рішення, як про це ставиться в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 753/2130/16

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/12351/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Трусова Т.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.