Справа № 447/2099/13 Головуючий у 1 інстанції: Карбовнік І.М.
Провадження № 22-ц/783/143/16 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Бермеса І.В., Бакуса В.Я.,

за участі секретаря: Куцика І.Б.,

з участю: представника ПАТ КБ "ПриватБанк" - Жарського І.Р., відповідачки ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на заочне рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 10 жовтня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

04 липня 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся із зазначеним позовом у якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 заборгованість за кредитним договором №208038 - cred від 13.02.2008 року в сумі 2979,65 доларів США, що за курсом станом на 14.05.2013 року складає 23 807,38 грн. (а.с. 2-4).

Заочним рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 10 жовтня 2013 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ПАТ "Комерційний банк" "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 2979, 65 доларів США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ 23 807,38 грн. та судовий збір в розмірі 238,07 грн.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 08 червня 2015 року заяву ОСОБА_4 (ОСОБА_6.) про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Заочне рішення суду оскаржив представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 (згідно Свідоцтва про зміну імені від 20 грудня 2013 року ОСОБА_6 змінила ім'я на ОСОБА_4)

В апеляційній скарзі посилається на те, що 07 жовтня 2009 року позивач звертався до суду з аналогічним позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_3, ОСОБА_6 (ОСОБА_4.), ОСОБА_7 по кредитному договору № 208038 - cred від 13.02.2008 року. 24 листопада 2009 року Миколаївським районним судом Львівської області було ухвалене заочне рішення по справі №2-1183/09, яким постановлено стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 солідарно заборгованість по кредитному договору від 13.02.2008 року. Дане рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили.

04 липня 2013 року банк знову звернувся до суду з аналогічним позовом до тих самих відповідачів щодо того самого предмета і з тих самих підстав. Таким чином, на даний час існує два заочних рішення, які набрали законної сили, по аналогічних справах - між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Крім того, Банк пред'явив позов до суду поза межами 5-річного строку, який встановлений договором поруки. 13 лютого 2013 року минуло 5 років, протягом якого банк мав право звернутися до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_4 як поручителя боргу солідарно з боржником.

Просить заочне рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 10 жовтня 2013 року скасувати та закрити провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПАТ КБ "ПриватБанк" - Жарського І.Р. та відповідачки ОСОБА_3, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом та матеріалами справи установлено, що 13 лютого 2008 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №208038-cred, відповідно до якого ОСОБА_3 отримала кредит у сумі 1500,00 доларів США з терміном погашення не пізніше 10 серпня 2009 року (а.с. 10).

З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором, 13 лютого 2008 року було укладено договори поруки між ПАТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 14,15).

Згідно даних договорів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (поручителі) взяли на себе зобов'язання відповідати за виконання позичальником умов кредитного договору та нести солідарну відповідальність у випадку його невиконання чи неналежного виконання відповідачем ОСОБА_3 (а.с. 14,15).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, ОСОБА_3 сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

З розрахунку заборгованості за договором №208038-cred встановлено, що станом на 14 травня 2013 року загальна сума боргу ОСОБА_3 становила 2 979,65 доларів США. (а.с. 4).

У відповідності до умов договору та вимог Закону, Банком було скеровано повідомлення ОСОБА_3 № 30.1.0.0/2-033 від 18 травня 2013 року про усунення порушень Кредитного договору, а саме вимога про погашення заборгованості в сумі 2982,16 доларів США, яка залишена поза увагою боржником (а.с. 7)

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про порушення відповідачем ОСОБА_3 умов кредитного договору, що призвело до невиконання взятих на себе зобов'язань.

Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, або від будь-кого з них окремо.

Отже, за невиконання відповідачем ОСОБА_3 кредитного договору відповідальність за порушення зобов'язання лежить також на поручителях ОСОБА_7 та ОСОБА_6

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про підставність позову та про стягнення з відповідачів ОСОБА_3 як позичальника, та ОСОБА_7 та ОСОБА_6 як поручителів суми заборгованості по кредитному договору №208038-cred від 13.02.2008р. у розмірі 2 979,65 доларів США, що в еквіваленті становило 23 807,38 гривень.

Доводи апеляційної скарги про необхідність закриття провадження по даній справі у зв'язку з тим, що заочним рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 24 листопада 2009 року вже було ухвалено рішення між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не знайшли свого підтвердження.

Так, заочним рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 24 листопада 2009 року у справі за позовом ЗАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_6 стягнуто солідарно із боржника ОСОБА_3 та поручителів ОСОБА_7, ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором №208038-cred від 13 лютого 2008 року в сумі 1255,22 доларів США із яких: 899,30 доларів США - заборгованість за кредитом; 265,49 доларів США заборгованість за процентами; 90,43 доларів США штрафні санкції, що в еквіваленті становило 9749 гривень. Зазначена сума заборгованості існувала у відповідачів станом 12 серпня 2009 року, при тому кінцевий термін повернення кредиту 10 серпня 2009 року (справа №2-1183/09).

Також встановлено, що заочне рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 24 листопада 2009 року у справі №2-1183/09 не виконувалося і стягнення за виконавчим листом не проводилось.

Відтак, ПАТ КБ «Приват Банк» у липні 2013 року знову пред'явив позов до відповідачів у якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 заборгованість за кредитним договором №208038 - cred від 13.02.2008 року в сумі 2979,65 доларів США із яких: 999,30 доларів США заборгованість за кредитом; 1908,66 доларів США заборгованість за процентами; 171,69 доларів США штрафні санкції, що в еквіваленті становило 23 807,38 гривень за інший період (просив стягнути заборгованість яка існувала вже станом на 14.05.2013 року) і суд першої інстанції задовольнив такий позов.

Тому підстав для закриття провадження по справі на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України не має.

Посилання представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про пропуск позивачем п'ятирічного строку звернення до суду з позовом до відповідачів не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Як убачається із змісту п.5.7. кредитного договору №208038 - cred від 13.02.2008 року та п.п.12 Договорів поруки між Банком та ОСОБА_7, між Банком та ОСОБА_6 сторони дійшли згоди, що строк в межах якого сторони можуть звертатися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу становить п'ять років (а.с.14, 15-16).

Термін дії кредитного договору №208038 - cred від 13.02.2008 року та Договорів поруки до 10 серпня 2009 року (кінцевий термін повернення кредиту). Банк звернувся з позовом 04 липня 2013 року. Отже, позивачем не пропущено строку в межах якого він може звертатися до суду з вимогою про захист свого цивільного права чи інтересу.

В суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_3 апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 категорично заперечила та пояснила, що заочне рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 10 жовтня 2013 року на даний час виконується одним із співвідповідачів - ОСОБА_7, тому немає потреби для його оскарження.

Колегія суддів бере до уваги зазначені пояснення, і з метою недопущення погіршення становища відповідача ОСОБА_3 за наслідками розгляду даної апеляційної скарги, відхиляє таку, залишаючи оскаржуване рішення суду без змін.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - відхилити.

Заочне рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 10 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Бермес І.В.

Бакус В.Я.