АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/6735/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2768/16Головуючий у 1-й інстанції Миронець О.К. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Корнієнка В.І., Одринської Т.В., при секретарі: Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 07 вересня 2016 року по справі за скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на постанову державного виконавця про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця про накладення штрафу.В обґрунтування скарги посилався на те, що вони не отримували постанову про відкриття виконавчого провадження, а тому постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення є незаконною. Крім того, скаржник посилався на ту обставину, що боржник є юридичною особою і виконання рішення повинно проводитись за місцем знаходження боржника. В зв'язку з чим, скаржник просив суд визнати дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Діденко І.О. в частині винесення постанови про накладення штрафу від 28.07.2016 року незаконними та скасувати дану постанову.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 07 вересня 2016 року відмовлено публічному акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» в задоволенні скарги в повному обсязі.

З даною ухвалою суду не погодився ПАТ КБ «Приватбанк»та подав на неї апеляційну скаргу, в якій прохав ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 07 вересня 2016 року скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою їх скаргу задовольнити в повному обсязі. Вважає, що ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Судове засідання проводилося за участі представника апелянта, за відсутності інших осіб, які будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не зявилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно п.2 ч.2 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Відповідно п. 2 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено з порушенням норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 23.05.2016 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області - Манухіним С.А. відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №552/6735/15-ц від 17.05.2016 року та надано боржнику ПАТ КБ «Приватбанк» в особі Полтавського головного регіонального управління добровільний строк на виконання судового рішення до 30.05.2016 року. Дана постанова 24.05.2016 року була направлена на адресу боржника рекомендованим листом, що підтверджується реєстром на відправлення рекомендованої кореспонденції. Однак, станом на 28.07.2016 року судове рішення боржником не було виконано, в зв'язку з чим 28 липня 2016 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області - Діденко І.О. за невиконання судового рішення накладено штраф в розмірі 680 грн.

Відмовляючи у задоволенні скарги ПАТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції виходив з того, що постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена з дотриманням норм чинного законодавства, тому доводи скаржника щодо неотримання даної постанови не прийняті судом до уваги, оскільки спростовані доказами, які містяться у справі. Таким чином, враховуючи, що боржник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження, однак ним не було виконано рішення у визначений строк, а тому державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» було накладено штраф за невиконання рішення суду у межах наданих йому законом повноважень.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм чинного процесуального законодавства, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали з даного питання.

За приписами статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК України).

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК України, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 387 ЦПК України).

Отже, місцевим судом, подану заявником скаргу прийнято до розгляду з дотриманням встановленого процесуального порядку та підсудності.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Частиною 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копія постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. За письмовою заявою учасників виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися адресатам каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою. Державний виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам або іншим учасникам виконавчого провадження під розписку. Належним чином оформлена відмова сторін виконавчого провадження від одержання документів виконавчого провадження не є перешкодою для проведення подальших виконавчих дій у встановленому цим Законом порядку.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 23.05.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої рекомендованою кореспонденцією було направлено 24.05.2016 року сторонам за вих. № 15/2248. Оскільки вказані повідомлення направлялися простою рекомендованою кореспонденцією без повідомлення про вручення, матеріали справи не містять відповідного повідомлення. Надані державним виконавцем, як доказ витяги відстежень рекомендованої кореспонденції УДП «Укрпошта» та копії постанови про відкриття виконавчого провадження, супровідного листа, не містять належних ідентифікаційних ознак, які б вказували, що відправлення за номером 294, є відправленням на адресу заявника з відповідними документами. Крім того, дані докази, на відміну від повідомлення про вручення кореспонденції, не містять належної інформації про особу, яка її отримала, що не дає можливості перевірити наявність у останньої на це повноважень.

Виходячи зі змісту наведених положень закону та обставин справи, на думку колегії суддів, доводи апелянта, проте, що він не був належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, а відповідно не мав змоги скористатися правом на добровільне виконання рішення суду є обґрунтованими. На обґрунтованість доводів апелянта вказує зміст положень ст. 31 Закону, які державним виконавцем не були дотримані, та відсутність належним і достатніх доказів, які б підтверджували належне повідомлення боржника про початок виконавчого провадження.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року № 6-2988цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. В даній постанові розкрито зміст письмового повідомлення боржника про вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ст. 89 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Виходячи зі змісту наведених положень закону та обставин справи, оскільки виконанню рішення суду боржником перешкоджали поважні причини (відсутність належного повідомлення про відкриття виконавчого провадження та не закінчення у зв'язку з цим строку для добровільного виконання рішення суду), у державного виконавця були відсутні підстави для накладення на останнього відповідальності у вигляді штрафів.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції належним чином не перевірено доводи поданої скарги та відповідно не правильно застосовано процесуальні норми, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 07 вересня 2016 рокускасуванню з постановленням нової, про задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 07 вересня 2016 року - залишити скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на постанову державного виконавця про накладення штрафу - задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Діденко І.О. про накладення штрафу від 28.07.2016 року у ВП №51178335.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ Г.Л. Карпушин

Судді: /підпис/ Т.В. Одринська /підпис/ В.І. Корнієнко

Суддя апеляційного суду

Полтавської області Г.Л. Карпушин

З оригіналом згідно: