Справа № 541/136/16-ц
Номер провадження 2/541/258/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 лютого 2016 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ГРИБ М.В.,

при секретарі - Непокупній Л.М.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Миргороді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,-

Встановив:

25.01.2016 року в суд звернулася ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% встановленого державою прожиткового мінімуму дитини щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини, посилалась на те, що відповідач добровільно не приймає участі в матеріальному утриманні дитини.

В судовому засіданні позивачка підтримувала свої позовні вимоги в повному об'ємі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав повністю і не заперечував проти стягнення з нього на користь позивачки аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів.

Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, вважає позовні вимоги позивачки підлягаючими до задоволення із наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.10.2010 року по 17.03.2014 року і від шлюбу мають спільну дочку, Анну, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає із позивачкою (а.с.4-6), що підтверджував і відповідач в судовому засіданні.

Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Оскільки домовленості про спосіб виконання відповідачем обов'язку по утриманню спільної дитини сторони не досягли, то виконання такого обов'язку повинно бути забезпечено рішенням суду про стягнення аліментів на її утримання з відповідача на користь позивачки у відповідності із ч.3 ст. 181 СК України.

Виходячи із позовних вимог позивачки, визнання позову відповідачем, доказів наданих сторонами суду та вимог ст. 182 СК України, розмір аліментів суд вважає необхідним встановити в 1/3 частці всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого державою для дитини відповідного віку щомісячно.

Задовольняючи позов суд також виходить із того, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним, а також виходить із положень ч.4 ст.174 ЦПК України , згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Тому, керуючись ст.ст. 4-8, 10, 11, ч.4 ст. 174, 208, 209, 212-215, 367 ЦПК України, ст.ст.180 - 183, 191 ч.1 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Полтава, на користь ОСОБА_1 для утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого державою для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25 січня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 551 грн 20 коп.

Рішення звернути до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд в 10 діб з моменту його проголошення.

Суддя: М. В. Гриб