Ухвала

іменем україни

02 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Гримич М.К., Кафідової О.В.,

Фаловської І.М., Червинської М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на ухвалу апеляційного суду Волинської області від 27 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

В серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України») звернулося до суду першої інстанції із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 06 червня 2008 року, укладеним між товариством з обмеженою відповідальністю «Готельний комплекс «Волинь» та відкритим акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України»), що є правонаступником ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України». Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 є поручителем за договором поруки від 06 червня 2008 року, укладеним між ним та ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України», яким забезпечено кредитне зобов'язання. В зв'язку із невиконанням кредитного зобов'язання боржником, банк, зменшивши суму позову, просив стягнути з поручителя 451170,20 дол. США та 9617640,27 грн. заборгованості.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 листопада 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» 451170,20 дол. США та 9617640,27 грн. заборгованості за договором про надання кредиту. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку.

Крім того, під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції представником відповідача ОСОБА_4 було заявлено клопотання про зупинення провадження у цій справі до набрання чинності судовим рішенням у справі № 752/539/16 за позовом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 до ПАТ «Укренксімбанк», ТОВ «Готельний комплекс «Волинь» про визнання поруки припиненою, яка перебуває у провадженні Голосіївського районного суду м. Києва.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 27 квітня 2016 року задоволено клопотання представника відповідача та зупинено провадження у справі.

У касаційній скарзі ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» просить скасувати оскаржувану ухвалу апеляційного суду, а справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України) від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Зупиняючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції, посилаючись на положення ст. 201 ЦПК України, виходив із неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи № 752/539/16 за позовом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 до ПАТ «Укренксімбанк», ТОВ «Готельний комплекс «Волинь» про визнання поруки припиненою, що розглядається в порядку цивільного судочинства Голосіївським районним судом м. Києва.

Однак, з такими висновками суду апеляційної інстанції в повній мірі погодитися не можна.

Відповідно до вимог статей 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 1 ст. 304 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими главою про апеляційне провадження.

Норми інституту зупинення провадження у справі (статті 201 - 204 ЦПК України) діють також і в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

У п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз'яснено, що, визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено в п. 4 ч. 1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується в тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Судами встановлено, що предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за договором поруки від 06 червня 2008 року, укладеним між ОСОБА_3 та ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України», яким забезпечено кредитне зобов'язання.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд апеляційної інстанції не з'ясував, чим обумовлюється неможливість розгляду справи, що є предметом розгляду зі справою, яка розглядається судом першої інстанції загальної юрисдикції та не враховано, що пов'язаність справ полягає у тому, що рішенням суду, який розглянув справу, встановлено обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у іншій справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення, у відповідності до положень ст. 61 ЦПК України.

Вищевикладене свідчить про те, що апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права, котрі згідно із ч. 1 ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухвали апеляційного суду з направленням справи для продовження розгляду.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Волинської області від 27 квітня 2016 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: М.К. Гримич

О.В.Кафідова

І.М.Фаловська

М.Є. Червинська