Номер провадження: 22-ц/785/514/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2016 року м. Одеса

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Процик М.В., Сєвєрова Є.С.,

при секретарі судового засідання Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 31.11.2015 року про перегляд рішення Суворовського районного суду м. Одеси від. 25.03.2014 року по цивільній справі № 523/6373/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, та за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання договору позики незаконним та неукладеним, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 30.11.2015 року заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по цивільній справі № 523/6373/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, та за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання договору позики незаконним та неукладеним залишено без задоволення (т. 3, а.с. 201-202).

04.12.2015 року ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 30.11.2015 року (т. 3, а.с. 208-213), яка була доповнена 11.12.2015 року (т. 3, а.с. 242-247). Апелянт вважає ухвалу незаконною, вказує на порушення норм матеріального і процесуального права. Апелянт в якості нововиявлених обставин вказує на проведену комплексну стаціонарну судово-психіатричну експертизу № 44 від 27.03.2015 року, відповідно до якої, ОСОБА_2 була абсолютно позбавлена можливості розуміти фактичні значення своїх дій та керувати ними, що має велике значення для вирішення справи. Просить скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 30.11.2015 року та ухвалити нове рішення яким заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25.03.2014 року по справі № 523/6373/13-ц задовольнити, та задовольнити в повному обсязі зустрічний позов ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання договору позики незаконним та неукладеним по справі № 523/6373/13-ц ( т. 3, а.с. 208-213)

В судовому засіданні заявник відповідач по первинному позову, представник іншого відповідача по первинному позову апеляційну скаргу підтримали, посилались на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права

Представник позивача за довіреністю проти задоволення скарги заперечували.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, доводи скарги, пояснення апелянта, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, з врахуванням вимог ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

При постановленні ухвали суд першої інстанції керувався тим, що доводи, на які посилається заявник, не є нововиявленими обставинами у розумінні ст. 361 ЦПК України, оскільки зі змісту заяви ОСОБА_2М,, остання фактично просить переглянути та надати оцінку обставинам, які встановлювалися та перевірялися при розгляді справи в першій, апеляційній та касаційній інстанціях. Суд першої інстанції дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про перегляд рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, та за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання договору позики незаконним та неукладеним, у звязку з нововиявленими обставинами, передбачених ст. 361 ЦПК України. Суд першої інстанції також вважає, що заявниця не довела суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, а тому заява ОСОБА_2 про перегляд вищевказаного рішення суду не підлягає задоволенню.

Між тим, вказаних висновків суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 26.04.2013 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики. Просив стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 грошову суму у розмірі 50 000 (пятдесят тисяч) доларів США, що на день подання позовної заяви еквівалентно 399 659 (триста девяносто девять тисяч шістсот пятдесят гривень) (т. 1, а.с. 1-2). Відповідачі не визнавши предявлені позовні вимоги в повному обсязі звернулися до суду із зустрічним позовом в якому просять визнати незаконним та неукладеним договір позики від 24.04.2010р. Позовні вимоги мотивовані тим, що розписка, яка підтверджує позичення грошових коштів в розмірі 50000 доларів США була написана під впливом психологічного тиску з боку ОСОБА_3, без наміру створення правових наслідків, з метою приховання іншого правочину (т. 1, а.с. 64-67).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25.03.2014 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики відмовлено в повному обсязі. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання договору позики незаконним та неукладеним відмовлено в повному обсязі (т. 1, а.с. 121-123).

03.04.2014 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25.03.2014 року, просив прийняти нове рішення, яким скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 про стягнення боргу за договору позики та відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_3 (т.1 а.с. 130-135).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 20.05.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Скасовано рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25.03.2014 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_3 ОСОБА_5, ОСОБА_3 ОСОБА_6 про стягнення боргу та в цій частині ухвалене нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 ОСОБА_7 задоволено. В решті рішення залишено без змін (т.1, а.с. 185-186).

04.06.2014 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25.03.2014 року, просила скасувати оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання договору позики незаконним та неукладеним (т.1, а.с. 192-196).

25.11.2014 року ухвалою апеляційного суду Одеської області прийнято відмову ОСОБА_2 від апеляційної скарги на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25.03.2014 року (т.1, а.с. 307-308).

25.06.2014 року ОСОБА_2 подала касаційну скаргу на рішення та рішення апеляційного суду Одеської області від 20.05.2014 року. Просила ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання договору позики незаконним та неукладеним та відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення боргу (т.2, а.с. 2-7).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.12.2014 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Одеської області від 20.05.2014 року відхилено (т.2, а.с. 37-38).

07.04.2015 року ОСОБА_2 подала заяву про перегляд рішення апеляційного суду Одеської області від 20.05.2014 року у звязку з нововиявленими обставинами. В якості нововиявлених обставин вона вказує на наявність проведеної комплексної стаціонарної судово-психіатричної експертизи №44 від 27.03.2015р., відповідно до висновків якої, ОСОБА_2 в період з 2009р. по кінець 2010р. страдала психічним розладом у вигляді виявленого «Органічного емоційно-лабільного розладу, зі зниженням когнітивних функцій та виявленими афективними порушеннями, у вигляді депресивного та іпохондричного синдромів», який привів до того, що вона з 20.04.2010р. по 28.04.2010р. абсолютно була позбавлена можливості розуміти фактичні значення своїх дій та керувати ними, передбачати їх можливі соціальні та особисті наслідки, вчиняти опір особі, яка здійснює у відношенні неї тиск, якщо таке було встановлено по справі.Просила скасувати рішення апеляційного суду Одеської області від 20.05.2014 року (т.2, а.с. 52-54).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03.06.2015 року заяву ОСОБА_2 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Одеської області від 20.05.2014 року залишено без задоволення. Відмовляючи в задоволенні заяви колегія суддів виходила з того, що апеляційна скарга ОСОБА_3 розглядалась тільки у межах задоволення його позову щодо стягнення боргу за договором позики, а тому обставини про стан здоровя ОСОБА_3 не були предметом перегляду та предметом доказування при розгляді справи апеляційним судом, так як в частині відмови в задоволенні своїх зустрічних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_4 рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25.03.2014 року не оскаржували (т.2, а.с. 97-100).

Як вбачається з матеріалів справи, 30.04.2015 року ОСОБА_2 подала також заяву про перегляд рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25.03.2014 року у звязку з нововиявленими обставинами. В якості нововиявлених обставин вона вказувала на наявність проведеної комплексної стаціонарної судово-психіатричної експертизи №44 від 27.03.2015р., відповідно до висновків якої, ОСОБА_2 в період з 2009р. по кінець 2010р. страдала психічним розладом у вигляді виявленого «Органічного емоційно-лабільного розладу, зі зниженням когнітивних функцій та виявленими афективними порушеннями, у вигляді депресивного та іпохондричного синдромів», який привів до того, що вона з 20.04.2010р. по 28.04.2010 р. абсолютно була позбавлена можливості розуміти фактичні значення своїх дій та керувати ними, передбачати їх можливі соціальні та особисті наслідки, вчиняти опір особі, яка здійснює у відношенні неї тиск, якщо таке було встановлено по справі. Вищезазначені факти, на її думку, відповідають визначенню нововиявлених обставин передбаченого у п. 1 ч. 2 та ч. 1 ст. 361 ЦПК України, оскільки згідно до цих положень вони є істотними для справи обставинами, що не були і не могли бути їй відомі на час розгляду справи, вказані обставини вона також вважає істотними, так як могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення 20 травня 2014 року. Просила скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25.03.2014 року та розглянути вказану справу (т.3, а.с. 4-6).

Порівняння тексту заяв, що були подані до суду першої та апеляційної інстанції по суті свідчать про їх ідентичність, тобто обидва містять на одну і теж саму обставину психофізичній стан заявника.

Розглядаючи по суті подану заяву суд першої інстанції виходив з того, що він є повноважним судом для її розгляду. При цьому посилався на наявність ухвали апеляційного суду Одеської області від 03.06.2015 р., якої відмовлено в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами (т.3, а.с. 249).

Між тим, відкриваючи провадження за нововиявленими обставинами суду першої інстанції слід було враховувати, що відповідно до ст. 363 ЦПК України рішення, ухвала суду чи судовий наказ переглядаються у зв'язку з нововиявленими обставинами судом, який ухвалив рішення, постановив ухвалу або видав судовий наказ. Будь яких вказівок вказана стаття щодо меж переглядів та/або частин рішення не містить.

Розяснення щодо особливостей застосування вказаної статті міститься в п. 16 Постанови Пленуму ВССУ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» N 4 від 30.03.2012 р. ВССУ зокрема вказав, що за правилами статті 363 ЦПК судові рішення переглядаються у зв'язку з нововиявленими обставинами судом, який ухвалив таке судове рішення, а з урахуванням вимог статті 11-1 ЦПК, частини п'ятої статті 21 ЦПК суд діє в іншому складі. Перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами судових рішень апеляційної чи касаційної інстанції, якими змінено або ухвалено нове рішення, здійснюється судом, який змінив або ухвалив нове рішення. І лише у випадках коли після перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку воно було залишено без змін, його перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами здійснюється судом першої інстанції, який ухвалив це рішення. З матеріалів справи вбачається, що рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25.03.2014 року було скасовано в частині рішенням апеляційного суду Одеської області від 20.05.2014 року. Фактично в контексті ст. 309 ЦПК України при буквальному тлумаченні вказаної статі апеляційний суд в контексті справи яка розглядається або скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює нове рішення по суті позовних вимог або змінює рішення. При цьому законодавець не вказує прямо на можливість скасування рішення суду в частині з ухваленням нового, що втім не виключається виходячи з принципів цивільного процесу, на які було наголошено в рішеннях Конституційного суду України 27.01.10 р., 22.04.14 р. тощо. В контексті наведеного розяснення будь-яке рішення, що було змінено, так само у разі ухвалення нового рішення (а, навіть, і в частині) апеляційним судом підлягає розгляду саме апеляційним судом.

Таким чином, на момент прийняття ухвали судом першої інстанції заява про перегляд рішення апеляційного суду Одеської області від 20.05.2014 року у звязку з нововиявленими обставинами вже була розглянута відповідним компетентним судом, а тому суд першої інстанції не мав підстав для перегляду рішення у звязку з нововиявленими обставинами та оцінки їх по суті. При цьому відмова апеляційного суду Одеської області в ухвалі від 03.06.2015 року, що була прийнята в порядку перегляду процесуального рішення за нововиявленими обставинами може бути предметом перегляду в касаційному порядку, в тому числі з точки зору його вмотивованості та обґрунтованості.

Таким чином, оскільки мають місце порушення норм процесуального права, колегія суддів скасовує ухвалу суду першої інстанції про залишення заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами та направляє питання про перегляд рішення Суворовського районного суду м. Одеси від. 25.03.2014 року по цивільній справі № 523/6373/13-ц за нововиявленими обставинами на новий розгляд в суд першої інстанції. Оскільки ухвала про відкриття провадження за нововиявленими обставинами судом першої інстанції не була оскаржена сторонами, а апеляційний суд не має права відмовляти у прийняття заяви про перегляд за нововиявленими обставинами за процесуальної ситуації, яка склалась у справі, виходячи з положень ч. 2 ст. 365 ЦПК України, ст.ст. 8, 205 ЦПК України, то питання про подальший рух провадження повинен бути вирішений в суді першої інстанції.

Оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, а згідно ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення, то колегія суддів задовольняє апеляційну скаргу частково, та повертає справу за нововиявленими обставинами на новий розгляд в суд першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 361, 363, 364, 365 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 31.11.2015 року задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 31.11.2015 року - скасувати.

Питання про перегляд рішення Суворовського районного суду м. Одеси від. 25.03.2014 року по цивільній справі № 523/6373/13-ц за нововиявленими обставинами повернути на новий розгляд в суд першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та подальшому оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_10