Справа № 487/562/16-ц
Провадження № 6/487/20/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2016 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого-судді Карташевої Т.А.

секретаря Уманського І.В.

за участю заявника ОСОБА_1

представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Заводського районного суду в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред*явлення виконавчого листа до виконання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просила видати їй дублікат виконавчого листа по справі №2-3764-07 та поновити пропущений нею строк на пред*явлення виконавчого листа до виконання. В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.11.2007 р. визначений порядок користування земельною ділянкою домобудівлі №5 по вул.Чкалова в м. Миколаєві. Після цього вона отримала виконавчий лист та пред*явила його до виконання до ДВС Заводського районного відділу ММУЮ, але оскільки в зазначеному рішенні були допущені описки, державна виконавча служба відмовилась забезпечити його виконання. ОСОБА_1 27.09.2012 р. звернулась до Заводського районного суду з заявою про виправлення у рішенні суду описок, 05.03.2013 р. Заводськоим районним судом винесено ухвалу про виправлення описок, допущених в рішенні суду від 05.11.2007 р. по справі №2-3764-07. Вона звернулась до ДВС Заводського РВ ММУЮ з проханням виконати рішення, але їй повідомили, що не виконані виконавчі листи відправляють заявнику, так було відправлено поштою і її виконавчий лист. Вона оригіналу виконавчого листа по справі №203764-07 поштою не отримувала та вважає його втраченим. Рішення по справі не виконувалось взагалі, спори з приводу користування земельною ділянкою продовжуються. Заявник вважає, що трирічний строк для виконання рішення суду почав спливати саме 5 березня 2013 року і на даний момент ще не сплив; встановлений законом трирічний строк на пред*явлення виконавчого листа до виконання вона пропустила з поважних причин, оскільки питання про визначення порядку користування земельною ділянкою розглядаються судами і на сьогоднішній день.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала доводи своєї заяви, наполягаючи на її задоволенні, пояснивши, що виконавчий лист вона отримувала в 2007 році, в 2008 році звернулась до виконавчої служби, де їй відмовили у відкритті виконавчого провадження, але постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження вона порвала, а виконавчий лист залишився у виконавчій службі. Рішення суду вона виконала в тій частині, яка стосується її особистої земельної ділянки, але ОСОБА_2 рішення суду не виконують, захоплюючи частину земельної ділянки, що належить їй.

Представник ОСОБА_2, яка є правонаступником позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_1, посилаючись на те, що вона не є стягувачем, не підтвердила взагалі ту обставину, що вона отримувала виконавчий лист та пропустила без поважних причин встановлений законом строк для пред*явлення виконавчого листа до виконання.

Другий представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 в судовому засіданні також заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1, посилаючись на те, що ОСОБА_1 фактично виконала рішення суду, самостійно встановивши паркан повз меж своєї земельної ділянки, і претензій до того як встановлені паркани, у позивача немає. Існують умовні межі земельних ділянок на виконання рішення суду від 05.11.2007 р. і ніхто їх не порушує.

ОСОБА_6 також заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_1

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України питання, пов'язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу.

За кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист (ч. 2 ст. 368 ЦПК України).

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ.

Згідно зі ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Суд, який видав виконавчий лист про стягнення аліментів, має право за поданням державного виконавця, приватного виконавця у разі встановлення кількох місць роботи чи отримання доходів боржника видати дублікат виконавчого листа. Заява про видачу дубліката розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у звязку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обовязково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

У зв*язку з розглядом у судовому засіданні заяви про видачу дубліката виконавчого листа суд має перевірити питання про те, чи не виконане рішення суду, чи не втратило воно чинності та ін. В іншому випадку суд зобов*язаний відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката.

Заяву про видачу дубліката виконавчого листа може бути подано до суду тільки до закінчення строку пред*явлення виконавчого листа до виконання, встановленого Законом України «Про виконавче провадження». У разі якщо цей строк було пропущено стягувачем, водночас із заявою про видачу дубліката виконавчого листа необхідно подавати до суду і заяву про відновлення пропущеного строку для пред*явлення виконавчого листа до виконання (ст. 371 ЦПК).

Частиною 2 ст. 24 Закону України Про виконавче провадженняпередбачено, що стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого листа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні відповідно до ст. 371 ЦПК України питання про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з'ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

При цьому порядок розгляду заяви про поновлення пропущеного строку визначений ч. 2 ст. 371 ЦПК України.

Судом встановлено, що 5 листопада 2007 року рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 13 лютого 2008 року, задоволено позов ОСОБА_4 та визначено порядок користування земельною ділянкою, площею 597 кв. м, по вул. Чкалова, 5 в м. Миколаєві між співвласниками житлового будинку за вказаною адресою ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_1, а також визначені частки співвласників у праві власності на житловий будинок.

ОСОБА_1, звертаючись до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, погодилась з вказаним рішенням суду, яке вирішує права і щодо її майна, дана обставина розцінюється судом як така, що рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.11.2007 р. ухвалено, у тому числі, і на її користь.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 5 березня 2013 року виправлено описку, допущену в описовій та резолютивній частині рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 5 листопада 2007 року.

Відповідно до інформації, отриманої з Заводського відділу Державної виконавчої служби м. Миколаїв 03.06.2008 року ОСОБА_4 звернувся до відділу ДВС з виконавчим листом №3764 від 26.05.2008 р., виданого Заводським районним судом м. Миколаєва. 23.07.2008 року державним виконавцем винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження згідно з п. 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження». Відомості про інші виконавчи провадження, відкриті з приводу виконання вищезазначеного рішення суду, відсутні.

Матеріали цивільної справи також не містять даних про отримання ОСОБА_1 як стягувачем виконавчого листа та пред*явлення його до виконання у виконавчу службу. Посилання ОСОБА_1 на отримання а потім і втрату нею виконавчого листа не підтверджені доказами, хоча саме на цю підставу для видачі дубліката посилалась заявник.

Таким чином, рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.11.2007 року примусово не виконувалось.

Крім того, рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 10.02.2015 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою встановлено, що рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.11.2007 р. про зміну ідеальних часток співвласників житлового будинку №5 по вул. Чкалова в м. Миколаєві та про визначення порядку користування земельною ділянкою не виконувалося в примусовому порядку, докази добровільного (узгодженого співвласниками) виконання рішення також відсутні в матеріалах справи. Акти встановлення меж користування земельною ділянкою між співвласниками житлового будинку №5 відсутні. Між сторонами постійно виникають спори щодо користування земельною ділянкою. Реального виділу ідеальних часток житлового будинку №5 не було. Склад співласників житлового будинку №5 та користувачів сумісної земельної ділянки змінився. До того ж технічна документація стосовно будівель (житлових та нежитлових споруд) співвласників житлового будинку №5 не приведена у відповідність до реального стану речей на час розгляду справи. Технічні характеристики будівель і споруд, зазначені в технічних паспортах співвласників житлового будинку №5, не узгоджуються та не співпадають у розмірах та площах забудов.

Відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи №133-134, проведної 23 липня 2015 року Миколаївським відділенням Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, встановлено, що фактична конфігурація меж земельних ділянок , а також і площа земельних ділянок, що знаходяться у користуванні як позивачки, так і відповідачки, не відповідають конфігурації меж та площі земельних ділянок, виділених їм у користування рішенням суду від 5 листопада 2007 року згідно із 2 варіантом судової технічно-будіельної експертизи. Згідно із висновком експерта усунути таку невідповідність та відновити користування земельною ділянкою у визначений судовим рішенням від 5 листопада 2007 року спосіб технічно неможливо, оскільки більша частина площ земельних ділянок, які знаходяться в корстуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходяться під забудовами.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не доведено отримання виконавчого листа як стягувачем, враховуючи, що рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.11.2007 р. неможливо виконати на даний час, суд не вбачає підстав для видачі ОСОБА_1 дубліката виконавчого листа. За таких обставин, оскільки не на користь заявника вирішується питання про видачу дублікату виконавчого листа, немає для чого поновлювати строк для пред*явлення виконавчаго листа до виконання.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 372 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред*явлення виконавчого листа до виконання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом п*яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п*яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.А. Карташева