АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 652/27/16-ц
Справа №22-ц/791/1485/2016 Головуючий в І інстанції:Д ригваль В.М.
Доповідач:Борко А.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2016 року травня місяця 26 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

Головуючого Борка А.Л.

Суддів: Бездрабко В.О.

Приходько Л.А.

Секретар Кутузова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 25 квітня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" м. Київ, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернулась у суд із позовом до тов"Авто Просто" м.Київ про визнання недійсним договору, зазначаючи, що 25.10.2011 року між ОСОБА_4 та тов «Авто Просто» було укладено угоду №374212, за умовами якої ОСОБА_4 (чоловік ОСОБА_3) (а.с.37) набув членства в системі АвтоТак, створеної тов «Авто Просто», з метою придбання автомобілів для учасників системи та зобов'язався сплачувати внески, а тов «Авто Просто» зобов'язалось забезпечити отримання автомобіля учасником на умовах цієї угоди. До угоди також було підписано додаток №1, яким було визначено марку автомобіля та визначена його вартість у розмірі 64200,00 грн. та додаток №2 яким визначено правила функціонування системи. ОСОБА_4 сплачував внески у 2011 році, повний 2012 рік та у 2013 році, хоча відповідач тов «Авто Просто», обіцяв придбання авто вже через два місяці після вступу до системи. Натомість автомобіль було придбано лише 16 квітня 2013 року - договір №114012-Y01436 від 16.04.2013 року. Згідно з п.2.4. цього договору вартість придбаного автомобіля становить 64300,00 грн. Так, на момент придбання автомобіля позивачем та тов «Авто-просто», було сплачено відповідачу повних внесків у розмірі 48762,87 грн. Також зазначила, що всі бухгалтерські витрати в її родині веде вона і за її попередніми підрахунками умови угоди її родиною були виконані ще у вересні 2015 року, натомість ОСОБА_4 продовжував сплачувати кошти відповідачу тов «Авто Просто» і в жовтні, і в листопаді 2015 року і коли вона поцікавилася в чому справа, відповідач ОСОБА_4 повідомив її про те, що 28.03.2013 року, він підписав з відповідачем тов «Авто Просто» додаток №3 до угоди, відповідно до якої зобов'язався сплатити відповідачу тов «Авто Просто», без її на те згоди, крім вже сплаченої, на дату підписання цієї угоди суми в розмірі 48762,87 грн. суму в розмірі 57525,09 грн. Позивач вважає, що підписаний ОСОБА_4 додаток №3 до угоди за своєю сумою виходить за межі дрібного побутового і підписано без її на те згоди, тобто з порушенням вимог ст.65 СК України та ст.369 ЦК України, що відповідно до положень ст.ст.215, 203 ЦК України є підставою для визнання його недійсним. У зв'язку із наведеним, позивач просить суд, визнати додаток №3 від 28.03.2013 року до угоди №374212 від 25.10.2011 року між ОСОБА_4 та тов «Авто Просто» недійсним та застосувати відносно цієї частини угоди наслідки, передбачені ст.216 ЦК України, судові витрати стягнути з відповідачів.

Рішенням Високопільського районного суду Херсонської області від 25 квітня 2016 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" м. Київ, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору відмовлено у повному обсязі за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції з підстав передбачених законом прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів, 25.10.2011 року між ОСОБА_4 та тов «Авто Просто» укладено угоду, предметом якої є надання учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля. Угода укладається шляхом підписання сторонами угоди, додатку №1 та додатку №2, які є невід'ємними частинами угоди (а.с.85) . Тов«Авто Просто» та ОСОБА_4 визначили марку автомобіля, який мав бути придбаний за угодою в системі та визначена його вартість у розмірі 64200,00 грн., а саме автомобіль марки ВАЗ 210994. (а.с.4, 5). ОСОБА_4 шляхом підписання даного додатку №2 своїм підписом засвідчив, про факт ознайомлення з умовами угоди, підтвердив свої права та обов'язки за угодою, підтвердив здатність набувати прав та обов'язків за угодою, умови угоди зрозумілі та він вважає їх справедливими щодо себе (а.с.6-8) .

Як вірно встановлено судом першої інстанції, загальна сума грошових зобов'язань ОСОБА_4 станом на день підписання додатку становить 106287,96 грн. На день підписання додатку ОСОБА_4 сплатив 48762,87 грн. Сума заборгованості ОСОБА_4 складає 57525,09, термін дії угоди до 31.10.2021 року (а.с.9,10).

Крім того, ОСОБА_4 16.04.2013 року отримав автомобіль вартістю 64300,00 грн. відповідно до додатку №1 до угоди, але в даному договорі не вказано точну марку авто та його технічні характеристики, а також відсутні будь-які відомості про передачу та одержання автомобіля (а.с.10-12) .

ОСОБА_4 в період з 2011 року по 06.11.2015 року сплатив на користь тов «Авто Просто», внесків на суму 48762,87 грн. (а.с.13-33)

Як вбачається з матеріалів справи, 25.04.2013 року ОСОБА_4 отримав від ПАТ «Херсон-Авто» автомобіль марки ЗАЗ SENS, чорного кольору, згідно договору №114012-Y01436 від 16.04.2013 року (а.с.10-12), що підтверджується підписом ОСОБА_4 в акті. (а.с.86)

26.04.2013 року між ОСОБА_4 та тов «Авто Просто» укладено договір застави транспортного засобу, а саме автомобіля марки ЗАЗ модель СЕНС, 2013 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 (п.1.2. Договору застави). (а.с.82) Так, п.1.3. цього договору вказано, що загальна вартість предмета застави складає 64300,00 грн. та п.1.6. встановлено, що забезпечене заставою зобов'язання заставодавця вважається виконаним за умови своєчасної сплати всіх щомісячних повних внесків (періодичних платежів) в загальному розмірі 106287,96 грн. Також п.6.2. договору застави зазначено, що заява дружини заставодавця ОСОБА_3, про згоду на укладення договору застави, посвідчена приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Назаровою М.А. 26.04.2013 року за реєстровим номером 1018 та додана до документів нотаріуса.

Як вбачається з матеріалів справи, за змістом додатку №3, до вказаної угоди, встановлено, що загальна сума грошових зобов'язань учасника станом на день підписання цього додатку за угодою від 25.10.2011 року становить 106287,96 грн., на день підписання додатку учасником сплачено 48762,87грн., сума заборгованості складає 57525,09 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та представник позивача у судовому засіданні наголошували на тому, що ОСОБА_4 уклав з тов «Авто Просто» додаток №3 до угоди від 25.10.2011 року без згоди на те позивача, що суперечить загальним вимогам ст.65 СК України.

На думку колегії суддів, твердження позивача та представника позивача, щодо укладення додатку №3 до угоди без відома позивача, спростовується належними та допустимими доказами у розумінні ст.60 ЦПК України, у тому числі і договором застави від 26.04.2013 року (а.с.82), де п.1.1. зазначено, що для забезпечення вимог заставодержателя до заставодавця щодо виконання останнім своїх зобов'язань, передбачених угодою №374212 від 25.10.2011 року, додатку №1 від 25.10.2011 року, додатку №2 від 25.10.2011 року, додатку №3 від 28.03.2013 року, заставодавець передає заставодержателю в заставу автомобіль, визначений в п.1.2. цього договору.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, предметом угоди від 25.10.2011 року є надання системи послуг, спрямованих на придбання автомобіля, а не на надання споживчого кредиту, як на те наполягає позивач та представник позивача. В даному випадку відповідач не виступає продавцем автомобілів, а лише надає послуги з їх придбання, тобто виступає в якості посередника між продавцем автомобілів (в даному випадку ПАТ «Херсон-Авто») та кінцевим споживачем ОСОБА_4 Статтею 42 Конституції України гарантується право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом. Діяльність тов «Авто Просто» є легальною та такою, що не суперечить вимогам чинного законодавства України. Спірна укладена між сторонами угода не суперечить нормам Цивільного кодексу України.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що предметом застави є автомобіль марки ЗАЗ модель СЕНС, 2013 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 (п.1.2. Договору застави). Як зазначено у п.1.3. цього договору, загальна вартість предмета застави складає 64300,00 грн. та п.1.6. встановлено, що забезпечене заставою зобов'язання заставодавця вважається виконаним за умови своєчасної сплати всіх щомісячних повних внесків (періодичних платежів) в загальному розмірі 106287,96 грн. Крім того, у п.6.2. договору застави зазначено, що заява дружини заставодавця, ОСОБА_3 (позивач у справі), про згоду на укладення договору застави, посвідчена приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Назаровою М.А. 26.04.2013 року за реєстровим номером 1018 та додана до документів нотаріуса (а.с.82 на звороті). Також, статтею 8 додатку №2 до угоди №374212 від 25.10.2011 року передбачено, що «учасник, якому надано право на отримання автомобіля, має право одержати автомобіль у зазначений термін, якщо він на момент такого одержання належно виконує свої зобов'язання та попередньо підписав додаток №3, в якому відображено стан розрахунків учасника за угодою, на момент одержання права на отримання автомобіля (а.с.7-8).

Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції з підстав передбачених законом не погодився з твердженнями позивача та представника позивача про те, що укладений додаток №3 до угоди від 25.10.2011 року є недійсним, оскільки він укладений з порушенням вимог ст.ст.244, 245, 526, 531 ЦК України та ст.65 СК України, оскільки виходить за межі дрібної побутової, та укладений без письмової згоди дружини, а також в порушення вимог ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки умова про підписання додатку №3 була передбачена п.8.2.1.6 додатку №2 угоди, яка не заперечується позивачем та її представником, в сукупності з основною угодою.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що укладення додатку №3 було передбачено сторонами в додатку №2, у зв'язку з чим твердження про необізнаність позивача про укладення додатку №3 є необґрунтованим та спростовується визнанням сторонами, в тому числі і позивачем додатку №2 до основної угоди.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.65 СК України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб які беруть участь у справі виник спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як встановлено у ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, розумності та справедливості.

Зміст договору згідно ст.628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 ст.65 СК України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач у судовому засіданні не довела належним чином тієї обставини, що вона з моменту підписання оскаржуваного додатку №3 до угоди відповідачем ОСОБА_4 (її чоловіком) протягом двох років, не знала, куди саме сплачує кошти її чоловік, а тому суд вважає, що позивач була обізнана про існування додатку №3 до угоди, а також і з сумою заборгованості, яка також зазначена і в п.1.6. договору застави, а тому позовні вимоги є не доведеними та необґрунтованими.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, питання відсутності підстав для визнання договорів недійсними, укладеними між сторонами, підтверджується і правовими позиціями Верховного Суду України у справі №6-40цс 13 від 11.09.2013 р., в ході розгляду якої судова колегія дійшла висновку, що відповідно до додатку № 2 угоди система «АвтоТак» - це торговельна марка зареєстрована згідно із законодавством України та використовується для позначення послуг «Авто-Просто» з адміністрування системи придбання автомобілів у групах. Кожна укладена угода включається в групу, кожній сформованій групі надається порядковий номер, кожному учаснику системи - порядковий номер його в групі. Після формування групи учасників залучення інших учасників не відбувається. Право на отримання автомобіля здійснюється в порядку, передбаченому угодою (ст. ст. 5, 6 додатка № 2 до угоди), і відповідно до платежів, здійснених самим учасником, а не відповідно до платежів, здійснених іншими учасниками групи.

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідно до ст.1 угоди, остання укладається шляхом підписання сторонами самої угоди, та додатків 1 та 2, які є невід'ємними частинами угоди. А також, п.п.8.2., 8.2.1.6 статті 8 додатку №2 до угоди, встановлено певне зобов'язання, щодо отримання автомобіля, в тому числі необхідності саме підписання додатку №3, в якому відображено стан розрахунків учасника за угодою на момент одержання права отримання автомобіля. Отже, на думку колегії суддів суд першої інстанції обґрунтовано не погодився з вимогами про те, що позивачем обраний правильний та ефективний спосіб захисту порушеного права, оскільки відомості викладені в додатку №3 до основної угоди, не змінюють та не впливають на умови укладеної між сторонами угоди від 25.10.2011 року, яку не визнано недійсною в цілому, або окремі її положення, у встановленому законом порядку, а лише відображають наслідок укладання основної угоди.

Таким чином, суд першої інстанції з достатньою повнотою з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази, та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги, щодо невідповідності висновків суду обставинам справи, до уваги не приймаються як такі, що не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами і такі, що висновки суду не спростовують, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 25 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий А.Л. Борко

Судді В.О. Бездрабко

Л.А. Приходько