Справа №: 343/910/15-ц
Провадження №: 2/0343/21/16
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді - Тураша В. А.,

секретаря - Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Служба у справах дітей Долинської РДА про позбавлення батьківських прав, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду та просить постановити рішення, яким позбавити відповідача - ОСОБА_2, батьківських прав відносно ОСОБА_3 1997 р.н. та ОСОБА_4 1999 р.н.

Свої вимоги мотивує тим, що 02 серпня 1997 року між нею, ОСОБА_1, позивачкою по справі та відповідачем - ОСОБА_2, було укладено шлюб.

Від спільного проживання у них народився син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочка - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4, які залишилися проживати разом з нею та перебувають на її вихованні та повному утриманні.

22 квітня 2003 року шлюб між нею та відповідачем розірвано.

Уже протягом тривалого часу відповідач не бере участь у вихованні дітей, не провідує , не цікавиться здоров'ям, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує їх.

Всі питання щодо виховання дитини вирішуються нею без участі з боку відповідача.

Зазначені факти можна розцінювати як ухилення від виховання дітей батьком, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків.

Крім того, питання про позбавлення батьківських прав відповідача піднімалось ще у 2013 році. Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Долинської районної державної адміністрації № 778/01-26/55 від 09.08.2013 року позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовного його неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 1997 р.н. та ОСОБА_4 1999 р.н. є доцільним і відповідає інтересам дітей.

Однак на той час вона не зверталась до Долинського районного суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки сподівалася, що він все ж таки зміниться та буде приділяти увагу дітям. Проте на сьогоднішній день ситуація не змінилась. За весь цей період часу відповідач жодного разу не те, що не допомагав дітям матеріально, не брав участі у їх вихованні, а навіть жодного разу їм не подзвонив. Це свідчить про те, що відповідач і надалі не має наміру поміняти своє відношення до дітей.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 постійно проживають з нею, перебувають на її утриманні та вихованні, а відповідач не цікавиться їхнім вихованням та розвитком, вважає за доцільне позбавити його батьківських прав, що буде перш за все в інтересах самих неповнолітніх.

Представник позивачки ОСОБА_6, (довіреність а.с.37) в судовому засіданні позовні вимоги уточнив (заява а.с.64), просить постановити рішення, яким позбавити відповідача - ОСОБА_2, батьківських прав відносно дочки, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 Додатково пояснив, що син сторін по справі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 досяг 18 річного віку та змінив прізвище на ОСОБА_3 Відповідач по справі з 2002 року не спілкується з дітьми. На даний час він не проживає в с.Шевчекове Долинського району, оскільки працює за кордоном в Австрії. Також він не з"являється на виклики до суду. Зі слів родичів ОСОБА_8 за період 2015 року двічі появлявся в с.Шевченкове. З 2002 року по 2014 рік відповідач не намагався зустрітись з дітьми. Він також відмовляється сплачувати аліменти, не приймає ніякої участі у вихованні дітей, не цікавиться їх навчанням. На даний час він одружений з позивачкою ОСОБА_1 Просив позов, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, задоволити.

Представник вiдповiдача ОСОБА_9, (довіреність а.с.74) в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог позивачки та суду пояснив , що після розірвання шлюбу , по вказівці позивачки по справи, діти не визнають відповідача батьком, ігнорують його, не спілкуються з ним. ОСОБА_1 умисно настроює дітей проти відповідача, вимагаючи від нього тільки грошових коштів. Твердження про те, що ОСОБА_2 не бере участі в утриманні дітей не відповідає дійсності, та спростовується довідкою від 11.04.2016р. відділу ДВС Долинського РУЮ, про те, що станом на 01.04.2016р. у нього відсутня заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей Після звернення ОСОБА_1 в 2003 році з позовом про стягнення аліментів, відповідач не мав можливості їх сплачувати, оскільки в Україні не було роботи. Через це у нього виникла значна заборгованість. Щоб сплачувати аліменти та утримувати дітей в 2010 році відповідач виїхав на роботу за кордон і до цього часу знаходиться там. Твердження позивачки, що ОСОБА_2 не бере участі у вихованні дітей, також є безпідставним, оскільки він тривалий час знаходиться на роботі за кордоном і на даний час не має можливості приїхати в Україну, оскільки виготовляє документи на проживання та роботу за кордоном. Коли відповідач приїжджав в Україну, позивачкою створювались перешкоди у його зустрічах з дітьми. ОСОБА_2 не ухилявся від виконання своїх обов"язків щодо виховання дітей, жорстоко з ними не поводився , не є хронічним алкоголіком чи наркоманом, дітей не екслуатував , не примушував їх до жебракування чи бродяжництва,не вчинив злочинів проти дітей. Оскільки немає жодної підстави передбачених ст. 164 СК України для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав , просив відмовити у позові.

Представник зацікавленої особи - головний спеціаліст служби у справах дітей Долинської РДА Прокопець Т.А. ( довіреність а.с.80) в судовому засіданні пояснила, що батько неповнолітньої дитини, відповідач по справі ОСОБА_2, неодноразово повідомлявся про необхідність з'явлення в службу у справах дітей, однак на засідання не з'явився. Після детального вивчення служба у справах дітей прийшла до висновку, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітнії дітей: ОСОБА_3, 1997 р.н. та ОСОБА_4, 1999 р.н., є доцільним і буде відповідати інтересам дитини.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослiдивши здобутi та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупностi, вважає що позов з врахуванням уточнених позовних вимог, не пiдлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Стаття 164 СК України містить вичерпні підстави позбавлення батьківських прав. Так, мати батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він : 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

У відповідності до вимог ст.165 СК України - право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачає, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема : не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 29.07.1999 року, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4, актовий запис № 17. Її батьками записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 8).

Копія свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_2 від 06.04.2004 року свідчить про те, що шлюб між громадянином ОСОБА_2 і громадянкою ОСОБА_1 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 22.04.2003 року зроблено запис за №68. Прізвище після розірвання шлюбу : громадянина ОСОБА_2, громадянки ОСОБА_1 (а.с.6).

ОСОБА_1 після укладення шлюбу з ОСОБА_6, присвоєно прізвище ОСОБА_1, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 від 02.08.2012р. (а.с.9).

Довідка №594 видана ТзОВ Фірма «Долина-Сервіс» від 03.02.2015 р. свідчить про те, позивачка по справі ОСОБА_1, проживає по АДРЕСА_1. Склад її сім'ї наступний: ОСОБА_6, 1965р.н. - чоловік; ОСОБА_3, 1997р.н. - син; ОСОБА_4, 1999р.н. - дочка; ОСОБА_12, 2014р.н.-син (а.с.19).

У відповідності до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_4 (а.с.101), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, змінила 16.04.2016 року, прізвище на ОСОБА_4, про що складено відповідний актовий запис №18.

Довідки №814 від 10.06.2013р.(а.с.10) та №266 від 27.05.2015р. (а.с.31), видані виконкомом Шевченківської сільської ради , засвідчують, що ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_2. В даний час по вищевказаному адресу не проживає.

Допитана в якості свідка ОСОБА_14 суду пояснила, що позивачку по справі вона знає давно, біля 20 років. Вона часто ходила до неї в гості. Її діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виросли у неї на очах. Діти ніколи не згадували про батька, а вона ОСОБА_2 ніколи не бачила.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що сторони по справі являються її батьками. Про свого батька ОСОБА_2 ,вона нічого не знає, з ним не спілкується, її життям батько не цікавиться. В 2005-2006 році бабуся з сторони батька, передала їм подарки, їй дубльонку, а братові куртку. Останній раз вона батька бачила в 2002-2003 році. Їй відомо, що батько перебуває за кордоном..

Аналогічні покази дав допитаний в якості свідка ОСОБА_3

Відповідно до положень п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно висновку органу опіки та піклування Долинської РДА про доцільність позбавлення батьківських прав гр.ОСОБА_2 №892/01-09/55 від 06.07.2015р. (а.с.66) - позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2, стосовно його неповнолітніх дітей ОСОБА_3, 1997 року народження та ОСОБА_4, 1999 року народження, є доцільним і відповідає інтересам дітей.

Відповідь ВДВС Долинського РУЮ №2528/04-40 від 11.04.2016року (а.с.86), свідчить про те , що в Відділі ДВС Долинського РУЮ на виконанні перебуває виконавчий лист №2-а-706 від 20.02.2003 року виданий Долинським районним судом про : стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4

Станом на 01.04.2016 року заборгованості по даному виконавчому документі не має.

Про те, що ОСОБА_2 з 2010 року тимчасово перебуває за межами України і лише інколи, на невеликий термін ,приїжджає в Україну не заперечується представниками сторін, а також підтверджується наданими відповідачем доказами: заявою (а.с.54-56), заяваю (а.с.67-70), довіреністю від 22.02.2016р. посвідченою посольством України в Республіці Австрія (а.с.74), рішенням Воєводи Малопольського від 11.02.2016р. (а.с.90-94), актом від 11.04.2016р. (а.с.96).

У відповідності до довідки №182 від 22.04.2016р. -ОСОБА_2, 1975 р.н., мешканець с.Шевченкове, Долинського району на обліку психоневрологічному, наркологічному кабінеті - не знаходиться (а.с.99).

Таким чином, в судовому засіданні після детального вивчення всіх обставин справи, встановлено, що відповідач ОСОБА_2в 2010 році виїхав за межі України і протягом останніх років в недостатній мірі приймав участь у вихованні та утриманні дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 Ухилення від виконання юридичного обов"язку, це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особи має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.

В даному випадку, неможливість належного виконання свого батьківського обов"язку щодо дочки зумовлена віддаленістю місця перебування відповідача від місця проживання доньки, а також складні відносини, які склались між сторонами по справі- ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Інших підстав, передбачених ст. 164 СК України, які є вичерпними, для позбавлення відповідача батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дочки ,в судовому засіданні не встановлено.

Позбавлення батьківських прав - це насемперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому в кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Якщо такий результат не передбачається, позбавлення батьківських прав не дасть дитині полегшення

З огляду на обставини встановлені судом в ході судового розгляду даної цивільної справи, враховуючи висновок органу опіки та піклування щодо розв'язання спору, суд не знаходить підстав для застосування такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, проте, з урахуванням конкретних обставин справи, особи відповідача, слід попередити відповідача ОСОБА_2 про необхідність зміни свого ставлення до обов'язку по вихованню дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та покласти на орган опіки та піклування- Долинської РДА ,контроль за виконанням ОСОБА_2 своїх батьківських прав відносно дочки ОСОБА_4 На пiдставi ст.ст. 150, 164,165, 166 Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» , керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 215, 218 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, -

Р I Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Служба у справах дітей Долинської РДА про позбавлення батьківських прав- відмовити .

Попередити ОСОБА_2про необхідність зміни свого ставлення до обов'язку по вихованню відносно дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4

Покласти на орган опіки та піклування - Долинської РДА контроль за виконанням ОСОБА_2 свого батьківського обов'язку відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя:

Повний текс рішення виготовлено 07.06.2016р.