У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Писаної Т.О., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до державної ветеринарної та фітосанітарної служби України, третя особа - державне підприємство «Укрветсанзавод», про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та визнання строкового договору укладеним на невизначений строк, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що 17 листопада 2014 року між ним та відповідачем укладено контракт 05/2014, на підставі якого його призначено на посаду генерального директора державного підприємства «Укрветсанзавод» (далі - ДП «Укрветсаннадзор»).

Наказом № 460-к від 16 листопада 2015 року його звільнено із займаної посади у зв'язку із закінченням терміну дії контракту згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України. Однак, після закінчення строкового контракту 17 листопада 2015 року він вийшов на роботу та продовжив працювати і виконувати свої посадові обов'язки, а тому вважає, що строковий контракт набув характеру безстрокового, оскільки відповідач не вимагав припинення трудових відносин, в день звільнення не видав наказ про звільнення, трудову книжку та не провів розрахунок, у зв'язку з чим просив суд визнати незаконним наказ про звільнення, а контракт таким, що укладений на невизначений строк, поновити його на займаній посаді та допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судаминорм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що відповідно до п. п. 30, 32 контракту встановлено термін його дії з 17 листопада 2014 року по 16 листопада 2015 року. Умови контракту можуть бути змінені лише за угодою сторін шляхом підписання додаткових угод. За два місяці до закінчення терміну дії контракту він може бути за угодою сторін продовжений або укладений на новий чи інший термін.

Встановивши, що з позивачем укладено строковий трудовий договір і звільнення з роботи проведено у зв'язку із закінченням строку його дії відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України та врахувавши, що сторонами не здійснено дій у порядку, визначеному п. 28 та п. 18 Положення про порядок укладання контракту з керівником підприємства, що у державній власності, спрямованих на продовження контракту або укладення його на новий строк, а також, що положення ч. 3 ст. 40 КЗпП України (заборона звільнення в період тимчасової непрацездатності) поширюється у випадку звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з підстав, передбачених ст. ст. 40, 41 КЗпП України (п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України), суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судамидопущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня Т.О. Писана О.В. Попович