Номер провадження: 22-ц/785/8323/16
Головуючий у першій інстанції Споришева Н. І.
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.12.2016 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області

в складі:

головуючого Суворова В.О.

суддів Сватаненко В.І.

Артеменко І.А.

при секретарі Фабіжевській Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Одеської області цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Любашівського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення за кредитним договором заборгованості в сумі 9 610 грн. 05 коп.,

встановила:
31 травня 2016 року позивач звернувся з вказаним позовом. Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що сторони 01 серпня 2013 року уклали кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_1 надано кредит в сумі 5000 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позичальник належним чином не виконав умови договору , у зв`язку з чим утворилася заборгованість в сумі 9 610 грн. 05 коп., яка складається з:4 274 грн. 86 коп. - заборгованість за кредитом, 4301,38 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 1000 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 433 грн. 81 коп. штраф (процентна складова).

Відповідач позов не визнав, надав заперечення, відповідно до яких починаючи з 18 березня 2014 року призваний на військову службу до ЗСУ, проходить військову службу за контрактом до закінчення особливого періоду, у зв`язку з чим на підставі п.15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язання, проценти не нараховуються , а також банківський чек від 22 червня 2016 року про переказ на рахунок позивача коштів в розмірі 4275 грн. - суми заборгованості по кредитному договору (тіло кредиту).

Рішенням суду першої інстанції від 18 жовтня 2016 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового рішення, яким просить задовольнити позов у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність рішення суду в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи в позові виходив з того, що відповідно до п.15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" позивач звільнений від сплати штрафних санкцій, пені за невиконання зобов`язань перед банками, а також процентів за користування кредитом.

Судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Виходячи із положень ст. 525, ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до ст. 1049, 1054 ЦК України Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти /кредит/ та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Судовою колегією встановлено, що 01 серпня 2013 року сторони уклали кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кошти в сумі 5000 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно з п.п. 2.1,2.1.1.,12.6 «Умов та правил надання банківських послуг» моментом надання Банком кредиту є день здійснення операції за допомогою картки. Банк нараховує відсотки в розмірі з розрахунку 360 календарних днів на рік.

Відповідно до пунктів 2.1.1.5.5 та 2.1.1.5.6. «Умов та правил надання банківських послуг» позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту , а також сплачувати комісії на умовах , передбачених цим Договором. У разі невиконання зобов`язань за Договором , на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороду Банку.

Пунктом 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошевих зобов`язань , передбачених цим договором, більш як на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

Відповідач в порушення умов договору не надав кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками. Останній платіж відповідачем було здійснено 22 червня 2016 року шляхом переказу готівки на рахунок позивача в сумі 4275 грн (а.с. 47-49). Відповідач перерахувавши вказану суму на рахунок банку вважав, що він погасивши заборгованість по тілу кредиту не несе зобов`язань за кредитним договором, оскільки відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" він звільнений від сплати пені, штрафу та процентів за користування кредитом . Судова колегія вважає, що думка відповідача є помилковою з наступних підстав.

Як вбачається із довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 та військового квитка ОСОБА_1 , починаючи з 18 березня 2014 року, призваний на військову службу до ЗСУ, проходить військову службу за контрактом до закінчення особливого періоду. Судовою колегією встановлено, що на час розгляду справи відповідач проходить військову службу.

Відповідно до частини 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці це особи, які проходять військову службу. Таким чином, судовою колегією встановлено, що відповідач є військовослужбовцем.

Згідно Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 15, ст. 190 із наступними змінами) стаття 14 доповнена пунктом 15 такого змісту: "15. Військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються".

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що дія зазначеної норми закону розповсюджується на відповідача .

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову у повному обсязі виходив з того, що відповідач на підставі зазначеної норми закону звільнений від сплати штрафних санкцій, пені за невиконання зобов`язань перед банками, а також процентів за користування кредитом. Але суд приходячи до вказаного висновку не врахував, що визначення "особливого періоду" міститься в абзаці 11 статті 1 Закону України "Про оборону України" від 06.12.91 N 1932-XII, у якому передбачено, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У відповідності до статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.93 N 3543-XII особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У свою чергу, мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано (абз. 4 статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію").

Отже, за змістом наведених норм особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, а в разі оголошення стану війни - воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, дія особливого періоду, під час якого допускається продовження строку контракту, обмежується строками, встановленими для проведення мобілізації, або часом, протягом якого діє воєнний стан і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В умовах відсутності рішення про оголошення війни або мобілізації, чи закінчення строків, встановлених для проведення мобілізації, особливий період не діє.

17 березня 2014 року Виконуючим обов`язки Президента України видано Указ "Про часткову мобілізацію" N 303/2014 (Указ N 303/2014), який затверджено Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 17 березня 2014 року N 1126-VII (Закон N 1126-VII).

Згідно пункту 8 цього Указу (Указ N 303/2014) він набирає чинності після його затвердження Верховною Радою України.

Закон України від 17 березня 2014 року N 1126-VII "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" (Закон N 1126-VII) набрав чинності з дня його опублікування, а саме - 18 березня 2014 року.

Відповідно до пункту 3 зазначеного Указу (Указ N 303/2014) мобілізація проводиться протягом 45 діб із дня набрання чинності цим Указом (Указ N 303/2014).

Таким чином, з 18 березня 2014 року в Україні відповідно до абзацу 11 статті 1 Закону України "Про оборону України" та абзацу 4 статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" настав особливий період, тривалість якого пов`язується з тривалістю мобілізації, строк якої встановлено пунктом 3 Указу (Указ N 303/2014), тобто 45 діб.

Отже, тривалість особливого періоду відповідно до Указу в. о. Президента України від 17 березня 2014 року N 303/2014 (Указ N 303/2014) становила 45 діб: з 18 березня 2014 року по 2 травня 2014 року.

Указом Виконуючого обов`язки Президента України від 6 травня 2014 року N 454/2014 "Про часткову мобілізацію" (Указ N 454/2014), який затверджено Законом України N 1240-VII від 06.05.2014 (Закон N 1240-VII), оголошено часткову мобілізацію тривалістю 45 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Закон України N 1240-VII від 6 травня 2014 року "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" (Закон N 1240-VII) набрав чинності 7 травня 2014 року, отже, тривалість особливого періоду відповідно до Указу В. о. Президента України від 6 травня 2014 року N 454/2014 (Указ N 454/2014) становила 45 діб: з 7 травня 2014 року по 21 червня 2014 року.

Указом Президента України від 21 липня 2014 року N 607/2014 (Указ N 607/2014), який затверджено Законом України від 22 липня 2014 N 1595-VII (Закон N 1595-VII), оголошено часткову мобілізацію тривалістю 45 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Закон України від 22 липня 2014 року N 1595-VII "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" (Закон N 1595-VII) набрав чинності 24 липня 2014 року, отже, тривалість особливого періоду відповідно до Указу Президента України від 21 липня 2014 року N 607/2014 (Указ N 607/2014) становила 45 діб: з 24 липня 2014 року по 7 вересня 2014 року.

Указом Президента України від 14 січня 2015 року N 15 (Указ N 15/2015), який затверджено Законом України від 15.01.2015 N 113-VIII (Закон N 113-VIII), оголошено протягом 2015 року часткову мобілізацію у три черги протягом 210 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Закон України від 15.01.2015 року N 113-VIII "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" (Закон N 113-VIII) набрав чинності 20 січня 2015 року, отже, тривалість особливого періоду відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року N 15 (Указ N 15/2015) становила 210 діб: з 20 січня 2014 року по 22 серпня 2014 року.

Таким чином, особливий період в Україні діяв з 18 березня 2014 року по 2 травня 2014 року; з 7 травня 2014 року по 21 червня 2014 року; з 24 липня 2014 року по 7 вересня 2014 року; з 20 січня 2015 року по 22 серпня 2015 року.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що відповідачу згідно з статтею 14 пунктом 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань, а також проценти за користування кредитом з 18 березня 2014 року по 2 травня 2014 року; з 7 травня 2014 року по 21 червня 2014 року; з 24 липня 2014 року по 7 вересня 2014 року; з 20 січня 2015 року по 22 серпня 2015 року.

Відповідно до розрахунку банку, який був наданий судовій колегії, на відповідача не нараховувалися штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань, а також проценти за користування кредитом з 18 березня 2014 року по 2 травня 2014 року; з 7 травня 2014 року по 21 червня 2014 року; з 24 липня 2014 року по 7 вересня 2014 року; з 20 січня 2015 року по 22 серпня 2015 року. Заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 30 червня 2016 року складає: заборгованість за наданим кредитом (тіло кредиту)-4274,86 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом -2881 грн. 68 коп., заборгованість по пені-100 грн., фіксована частина штрафу-500 грн., штраф (відсотки від суми заборгованості)-362 грн. 83 коп., всього 8 119 грн. 37 коп.

Суд всупереч ст. 534 ЦК України врахував сплачені кошти відповідачем під час розгляду справи як основну суму боргу. Судова колегія не приймає вказану суму оскільки розрахунок банку виконаний до сплати зазначеної суми, яка повинна бути зарахована при виконанні рішення суду.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції, виносячи рішення, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.1, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

вирішила:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Любашівського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2016 року скасувати .

Ухвалити по справі нове рішення, яким позов Приватного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору від 01серпня 2013 року станом на 30 червня 2016 року - кредит (тіло кредиту)-4274,86 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом -2881 грн. 68 коп., заборгованість по пені-100 грн., фіксована частина штрафу-500 грн., штраф (відсотки від суми заборгованості)-362 грн. 83 коп., а всього 8 119 грн. 37 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» сплачений судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції-1 378 грн. та за розгляд справи у суді апеляційної інстанції-1515 грн. 80 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді
В.О.Суворов

І.А. Артеменко

В.І.Сватаненко