№ 207/5027/15-ц
№ 2/207/308/16
12 лютого 2016 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Бистрової Л.О.
при секретарі Мозоль О.О.,
за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа ОСОБА_3, третя особа Баглійський районний відділ у місті Дніпродзержинську в Дніпропетровській області державної міграційної служби України про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку посилаючись на те, що їй та її сину ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить квартира № 17 в будинку № 106 по пр.. Аношкіна у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області. В зазначеній квартирі окрім неї її сина ОСОБА_2 також зареєстрований її син ОСОБА_2
Відповідач у жовтні 2014 року зібрав свої особисті речі і виїхав проживати із співмешканкою до Російської Федерації. З цього часу відповідач в квартирі не мешкає, його речей в квартирі не має.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові, наполягала на їх задоволенні.
Відповідач ОСОБА_2, який в порядку ч.3 ст. 76 ЦПК України, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, причини своєї неявки не повідомив, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення).
Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 лютого 2016 року постановлено проводити заочний розгляд справи.
Представник третьої особи ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи без його участі.
Представник третьої особи Баглійського районного відділу у місті Дніпродзержинську в Дніпропетровській області державна міграційна служба України в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи без участі представника.
Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, вважає, що пред'явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:
У судовому засідання встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1, ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав (а.с.7)
Отже спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 Житлового кодексу Української РСР та ст.. 405 ЦК України.
Відповідно до ст.. 150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 Житлового кодексу Української РСР з урахуванням положень ч.1 ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.
Частиною 2 ст. 405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Як вбачається з довідки про склад сімї, виданої ТОВ «Інфо-Ком» в спірному житловому приміщенні як член сім'ї позивача зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).
Відповідно до акту, складеного комісією у складі техніків дільниці № 1 КЖЕП «Оріон» від 03.12.2015 року (а.с.8), ОСОБА_2 з жовтня 2014 року за місцем реєстрації не проживає.
Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 допитані кожен окремо, в судовому засіданні, підтвердили той факт, що ОСОБА_2 у спірному житловому приміщенні не проживає з жовтня 2014 року.
З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач відсутній за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин, іншої домовленості між ним та власником житла не встановлено, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 214, 215-218, 224 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою № 17 будинку № 106 по проспекту Аношкіна в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області.
Зобовязати Баглійський районний відділ Державної міграційної служби у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області зняти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: Л.О.Бистрова