АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальн.номер справи 753/5755/13-ц Головуючий у 1- ін..: Дубас В.А.
Апелц.проваджен.22-ц-796/6165/2015 Доповідач : Слободянюк С.В.
Провадження № 06.68/3/2016
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
головуючого судді: Слободянюк С.В
суддів: Корчевного Г.В., Лапчевської О.Ф.,
при секретарі: Лознян О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві заяву ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, про ухвалення додаткового рішення до рішення Апеляційного суду від 26 травня 2015 року за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 лютого 2015 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, визнання права власності та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про часткове визнання недійсним договору довічного утримання, -
В С Т А Н О В И Л А:
Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 20 лютого 2015 року у вищенаведених позовах відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2015 року рішення Дарницького районного суду м.Києва від 20 лютого 2015 року в частині відмови у позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності скасувано, ухвалено в цій частині нове рішення наступного змісту. Розірвано договір довічного утримання від 18 жовтня 2012 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Регурецькою О.В., реєстраційний номер 1666.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 1051 грн.08 коп. В іншій частині рішення залишено без змін.

У грудні 2015 року ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, подала заяву про ухвалення додаткового рішення до рішення Апеляційного суду від 26 травня 2015 року (Т.2, а.с.158-161). Заявник зазначає, що судом не вирішено питання щодо позовних вимог відносно визнання за ОСОБА_4 права власності на Ѕ частину квартиру АДРЕСА_1

В судовому засіданні ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, заяву підтримала.

Розглянувши заяву ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення до рішення Апеляційного суду від 26 травня 2015 року, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

В судовому засіданні надано свідоцтво про смерть ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року ( свідоцтво про смерть актовий запис № 1392 від 19 листопада 2015 року, видане Білгород-Дністровським міськрайонним управлінням юстиції Одеської обл. (т.2 а.с.171).

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи увалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 у квітні 2013 року звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, укладений 18 жовтня 2012 року між ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 та у жовтні 2014 року звернулась з позовом до ОСОБА_3 про визнання частково недійсним вказаного договору довічного утримання і просила суд визнати недійсним договір в частині його укладання 18 жовтня 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6; визнати за ОСОБА_4 право власності на АДРЕСА_1

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 21 листопада 2014 року (т.2 а.с.15) позови ОСОБА_4 об*єднано в одне провадження.

Позови обґрунтовано тим, що відповідачкою не виконувались умови договору довічного утримання, а саме: не годували її і сина, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року; не надавалася грошова допомога; квартира не прибиралася, внаслідок чого вони з сином вимушені були проживати в умовах, не придатних для нормального проживання; обов*язки, які брала на себе відповідачка за договором довічного утримання,виконували інші особи.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 20 лютого 2015 року у позовах відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2015 року рішення Дарницького районного суду м.Києва від 20 лютого 2015 року в частині відмови у позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності скасувано, ухвалено в цій частині нове рішення наступного змісту. Розірвано договір довічного утримання від 18 жовтня 2012 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Регурецькою О.В., реєстраційний номер 1666.

Судом встановлено, що 18 жовтня 2012 року між ОСОБА_4, ОСОБА_6 (відчужувачами) та ОСОБА_3 (набувачем) було укладено договір довічного утримання (догляду).

Згідно з п.1 вказаного договору ОСОБА_7 передано у власність квартиру АДРЕСА_1 яка належала по Ѕ частині ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року).

Суд першої інстанції відмовив у позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про часткове визнання недійсним договору довічного утримання в частині укладання договору між ОСОБА_6 і ОСОБА_3, оскільки за життя ОСОБА_6. не звертався з таким позов щодо визнання недійсним договору в частині його укладання з ОСОБА_3, суду не було надано даних, що ОСОБА_4 на час розгляду справи судами була правонаступником після смерті сина - ОСОБА_6

Рішенням суду апеляційної інстанції було розірвано договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_4 до ОСОБА_3

Питання щодо визнання за ОСОБА_4 право власності на спірну квартиру в Ѕ частині було предметом розгляду в судовому засіданні апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції. За матеріалами справи це питання порушувалось стороною відповідача, однак у резолютивній частині рішення воно не знайшло свого відображення.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви, ухвалення додаткового рішення про визнання за відповідачкою право власності на Ѕ частину спірної квартири, залишивши без змін в іншій частині рішення Апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2015 року.

Керуючись ст.ст. 220, 313 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Заяву ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, про ухвалення додаткового рішення до рішення Апеляційного суду від 26 травня 2015 року задовольнити.

Постановити у справі додаткове рішення в частині визнання за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1 наступного змісту.

Визнати за ОСОБА_4 (інд. номер НОМЕР_1) право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1.

В іншій частині рішення Апеляційного суду від 26 травня 2015 року залишити без змін.

Додаткове рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: