АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 2-5292/11 Головуючий І інстанції Шестак О.І.
Провадження: 22-ц/790/8139/16 Головуючий ІІ інстанції Бездітко В.М.
Категорія: право власності
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року суддя Апеляційного суду Харківської області Бездітко В.М., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою заступника керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури № 1 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 липня2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво , -

встановив:

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 липня2011 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво, задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на самочинно побудований житловий будинок літ «Д-2» житловою площею 117,5 кв.м., загальною площею 348,7 кв.м. , прибудовами літ. «д» та літ «д1» по вул. Заліська, № 26 у м. Харкові.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2016року відмовлено у задоволені заяви заступника керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури № 1 про перегляд вказаного заочного рішення суду.

Не погоджуючись з судовим рішенням, 09.12.2016 року заступник керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури № 1 подавапеляційну скаргу.

Перевіривши матеріали справи, вважаю необхідним у відкритті апеляційного провадження відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст.297 ЦПК України незалежно від поважності пропуску строку апеляційного оскарження апеляційний суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, органу державної влади чи органу державного самоврядування подана після спливу одного року з моменту оголошення оскаржуваного судового рішення.

Стаття 6 Конституції України закріплює принцип поділу влади, згідно з яким державна влада України здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міська рада та виконавчі органи міської ради входять до системи місцевого самоврядування.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 міська рада про слухання справи повідомлялася належним чином, що підтверджується підписом уповноваженої особи в повідомленні про вручення поштового відправлення. Крім того, 04.07.2011 року представником ОСОБА_1 міської ради до суду було подано заперечення на позовну заяву, в якій він, зокрема просив суд розглядати зазначену справу за відсутності представника ХМР, за наявними матеріалами справи.

07.07.2011 року ОСОБА_1 міська рада отримала копію заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 липня2011 року (а.с. 74), та з заявою про його перегляд до суду першої інстанції не зверталася.

Тобто, як свідчать матеріали справи, у встановлений законом для апеляційного оскарження строк ОСОБА_1 міська рада погодилася з ухваленим судом рішенням як таким, що відповідає вимогам закону та обставинам справи, а тому посилання прокурора на положення ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», є безпідставними.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 13 ЦПК України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов'язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК).

З апеляційною скаргою заступник керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури № 1 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 липня2011 року звернувся 09 грудня 2016 року - більше ніж через 5 років з дня оголошення оскаржуваного рішення.

Відповідно, положення п.3 ч.3 ст.297 ЦПК України підлягають застосуванню по відношенню до апеляційної скарги, поданої заступником керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури № 1 після спливу одного року з моменту оголошення оскарженого судового рішення.

За таких обставин, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою заступника керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури № 1 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 липня2011 року слід відмовити, на підставі п.3 ч.3 ст.297 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись п.3 ч.3 ст. 297 ЦПК України, -

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою заступника керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури № 1 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 липня2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя - В.М. Бездітко