УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗакропивногоО.В., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів на дитину, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Сумської області від 04 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 листопада 2008 року на дитину - сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 до 1/8 частини усіх доходів до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, щомісячно.

На обґрунтування позову ОСОБА_4 посилався на те, що через зміну матеріального та сімейного стану він не може сплачувати на користь відповідачки аліменти у розмірі, зазначеному рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 листопада 2008 року.

Зазначав, що 29 травня 2013 року він одружився з ОСОБА_7, від шлюбу з якою вони мають дочку - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2; його дружина знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, а крім заробітної плати у розмірі, що в середньому складає 3 500 грн, іншого заробітку він не має.

ОСОБА_4 зазначав, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року з нього стягуються на користь його дружини ОСОБА_7 та дочки ОСОБА_8 по 1/4 частині усіх видів заробітку, тобто загалом з нього стягується 75 % заробітку.

Посилаючись на те, що на час звернення до суду у нього наявна заборгованість з оплати аліментів, ОСОБА_4 просив задовольнити позов.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 січня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 04 травня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 січня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_4 на підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 листопада 2008 року на користь ОСОБА_5 на сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 до 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

Відкликано з органів ДВС виконавчий лист, виданий 09 грудня 2008 року на виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 листопада 2008 року у справі № 2-3664/2008 про стягнення з ОСОБА_4 аліментів у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, до його повноліття, починаючи стягнення з 17 вересня 2008 року та стягуючи їх на користь матері дитини ОСОБА_5

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що ОСОБА_4 проживає однією сім'єю з ОСОБА_7, у зв'язку з чим дійшов висновку, що утримані кошти від сплати аліментів за рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року залишаються в його другій сім'ї з ОСОБА_7, а тому позивачем не доведено зміну його матеріального стану.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд апеляційної інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував положення ст. 192 СК України, а також врахувавши роз'яснення, викладені у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», дійшов обґрунтованого висновку, що на утриманні позивача окрім сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває малолітня дитина від другого шлюбу - дочка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дружина ОСОБА_7, на яких позивач також сплачує аліменти (а. с. 9, 14, 15), тобто його сімейний стан після 25 листопада 2008 року змінився, що є однією із самостійних підстав для зменшення розміру аліментів.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Сумської області від 04 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

О.В. Закропивний

Т.О. Писана