КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/4246/16-ц
Провадження № 2/488/2123/16 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

12.12.2016 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючої по справі судді - Селіщевої Л.І.,

при секретарі судового засідання Бучневій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із даним позовом до відповідача ОСОБА_3, в якому просить поділити майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, визнавши за нею - ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку літ. "А-1", загальною площею 60,70 кв.м., житловою площею 38,50 кв.м. з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Толстого, № 25.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 20.04.1989 року. Від даного шлюбу вони мають повнолітніх синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 Шлюбні відносини між ними не склалися, тому рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 07.10.2013 року шлюб між ними було розірвано.

За час перебування у шлюбі подружжям ОСОБА_5, за сумісні кошти, було придбане нерухоме майно - житловий будинок, загальною площею 60,70 кв.м., житловою площею 38,50 кв.м. з усіма прилеглими господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Толстого, 25.

Зазначений житловий будинок належить відповідачу ОСОБА_3 на підставі договору купівлі продажу від 02.11.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за р. № 4299.

Домовленість про добровільний розподіл майна між сторонами не досягнута, через що позивач змушена звернутись до суду із даним позовом.

Позивач ОСОБА_2 надала заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність. Представник позивача - ОСОБА_7 вимоги, викладені у позові, підтримала у повному обсязі, просила суд задовольнити позов.

Відповідач також в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив слухати справу у його відсутність.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню виходячи із такого.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 квітня 1989 року, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с.11). Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 07.10.2013 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.17). Від даного шлюбу мають повнолітніх синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.12-13).

В період шлюбу сторони придбали за договором купівлі продажу від 02.11.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за р. № 4299, житловий будинок, загальною площею 60,70 кв.м., житловою площею 38,50 кв.м. з усіма прилеглими господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Толстого, 25.

Зазначений житловий будинок належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 02.11.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_8, р. №4299, зареєстрованого 11.12.2009 року в Реєстрі прав власності на нерухоме майно КП "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації", номер запису: 8372 в книзі: 38, реєстраційний номер: 19704269 (а.с.26-29).

Відповідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено, що при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування).

Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки, коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК України).

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК України та ст. 372 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобовязальними правовідносинами, тощо.

Керуючись ст.ст. 60, 68-70 СК України, 209, 212-215 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007р. „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя суд,

В и р і ш и в :

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку літ. "А-1", загальною площею 60,70 кв.м., житловою площею 38,50 кв.м. з усіма прилеглими господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Толстого, 25.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення. можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.І. Селіщева