Справа № 1019/1742/12
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого - судді Залеської А.О.

за участі секретаря Руденко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницький скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

20 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з скаргою, в якій просить визнати рішення (дії чи бездіяльність) старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_2 неправомірними та скасувати Постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві від 26 вересня 2016 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що виконавчим провадженням здійснювалось стягнення ОСОБА_3 на її користь 29390 гривень, які він зобовязався сплатити їй за мировою угодою затвердженою судом. Виконавчий лист неодноразово повертався їй державним виконавцем ВДВС Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції в звязку з відсутністю у боржника майна. Останній раз державний виконавець своєю постановою від 26.09.2016 повернув виконавчий лист, однак так і не вжив усіх можливих заходів до розшук майна боржника, а тому ОСОБА_1 просить скасувати цю постанову.

Старший державний виконавець Руденко А.В. в судовому засіданні скаргу не визнав та пояснив, що всі необхідні дії ним були проведені, згідно наданих відповідей, за боржником не виявлено майна, на яке можна було б накласти стягнення, а тому виконавчий лист повернуто стягувачу. В підтвердження своїх доводів надав суду копії матеріалів виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

21 серпня 2012 року між ОСОБА_1 та боржником ОСОБА_3 укладена мирова угода, яка визнана ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області. Ухвала ніким не скасована та набрала законної сили 28 серпня 2012 року. Згідно з умов мирової угоди ОСОБА_1 передає своє право ОСОБА_3 здійснити відчуження недобудованого магазину, розташованого в місті Переяслав-Хмельницький, по вулиці Московська 14, торгівельне місце №8, а ОСОБА_3 бере на себе зобовязання на протязі одного місяця здійснити продаж недобудованого вищевказаного магазину та відшкодувати ОСОБА_1 кошти в сумі 29390 гривень, витрачених нею на будівництво.

22.01.2013 за заявою стягувача Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд видав виконавчий лист, який ОСОБА_1 подала до Переяслав-Хмельницького ВДВС.

У відмітках державного виконавця, зроблених у вказаному виконавчому листі містяться записи від 22.07.2013, 31.12.2014, 10.12.2015 та 26.09.2016 про його повернення стягувачу на підставі п.2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

26.09.2016 старшим державним виконавцем Переяслав-Хмельницького ВДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу із якої вбачається, що у боржника не виявлено майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Той факт, що державний виконавець повністю в межах своїх повноважень перевірив наявність майна та доходів боржника і не виявив таких, підтверджується матеріалами виконавчого провадження

Відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалось або здійснено частково, повертається стягувачу у разі якщо, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього закону заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатним.

Згідно з ч.3 ст. 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

В суді не встановлено будь-яких дій чи бездіяльності державного виконавця, які б порушували права заявника. Клопотань в межах виконавчого провадження стягувач не заявляла, а тому не має підстав вважати, що державний виконавець залишив їх поза увагою. Крім цього стягувач не позбавлена можливості повторно подати виконавчий лист державному виконавцю, вказавши на відомі їй обставини та необхідність провести ті чи інші виконавчі дії.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 383, 386, 387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя