Справа № 344/1793/16-ц
Провадження № 22-ц/779/1375/2016
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого - Малєєва А.Ю.,

суддів: Девляшевського В.А., Меленко О.Є.,

секретаря - Шемрай Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про втрату права користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и л а :

В лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та просила визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка є власницею будинку АДРЕСА_1 Відповідач зареєстрований в будинку, однак не проживає там з квітня 2007 року, оскільки переїхав до дружини. Відповідач довідки про заробіток позивачці не дає, що унеможливлює оформлення субсидії.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 травня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_2 оскаржила вказане рішення в апеляційному порядку, оскільки вважає його незаконним та необґрунтованим. На думку апелянта, судом не враховано нормативно-правову базу, що регулює даний вид правовідносин, а саме: ст. 71 ЖК Української РСР, ст. 405, 16 ЦК України. Крім того, апелянта вважає, що судом не враховано надану нею копію Дубліката Свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_2 з посиланням на п. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» вказала, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження виникають з моменту їх державної реєстрації. На думку апелянтки, висновок суду про те, що інформаційними довідками з державного реєстру речових прав від 13.05.2016 не підтверджено право власності позивачки на даний будинок є безпідставний.

ОСОБА_2 вважає, що в даному випадку право власності на будинок з 01.01.2004 може доводитися тільки єдиним доказом - витягом з державного реєстру власності.

Просить рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 травня 2016 року скасувати і постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

В судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав. ОСОБА_3 не є ні членом сім`ї, ні співвласником, ні наймачем. Живе в іншому місці. Усі правоустановлюючі документи вказують на те, що позивачка є єдиним власником будинку. Судові рішення не можуть свідчити про наявність права власності у ОСОБА_3, судові рішення стосувались ОСОБА_4 - колишнього чоловіка ОСОБА_2.

ОСОБА_3 та його представник заперечили апеляцію. Просили рішення суду залишити в силі. ОСОБА_3 пояснив, що у нього є сестра, яка живе у цьому будинку - ОСОБА_5, яка успадкувала частку ОСОБА_4 за заповітом - свого батька, якому було присуджено 49/100 будинку з спорудами. Рішення набрало законної сили. Позивачка не є єдиним власником. Окрім того, заявив відповідач, він регулярно навідувався і навідується до сестри.

Заслухавши представників сторін, відповідача, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить відхилити з наступних мотивів.

Згідно з ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути обмежений у його здійсненні. За ст. 405 ЦК України член сім`ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності понад рік, а за ст.163 ЖК України - з підстав, визначених у ст. 71 ЖК України.

У дублікаті Свідоцтва про право власності від 22.01.1989 року єдиним власником будинку АДРЕСА_1 вказано ОСОБА_2 (а.с.2).

Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований в будинку АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою Хриплинської сільської ради про склад сім'ї (а.с. 4) та довідкою Управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області, яка була витребувана на запит суду в порядку ч. 3 ст. 122 ЦПК України (а.с. 12).

З копій ухвал Верховного Суду України від 23 жовтня 2006 року та Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2006 року вбачається, що у власність ОСОБА_4 виділено 49/100 житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Автоливмашівській 177 в с. Хриплин (а.с. 23-24). Згідно заяви ОСОБА_4 звернувся в ОБТІ з проханням скасувати Свідоцтво про право власності у зв`язку з судовим рішенням. За заповітом від 05.07.2007 ОСОБА_4 заповів майно ОСОБА_5, яка померла у жовтні 2007 року.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 (а.с. 30-31).

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_2 не є єдиним власником житла, щодо якого вона просить визнати відповідача таким, що втратив право користування ним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки свідоцтво про право власності було видане у 1989 році і на його підставі внесено дані до реєстру, звідки видано довідку. Між тим, рішення суду щодо належності ОСОБА_4 49/100 будинку набуло сили у травні 2005 року, після того зміни до правоустановлюючих документів не вносились, але рішення суду є, воно чинне, і його належить враховувати відповідно до приписів ст. 61 ЦПК України.

Інші співвласники у справі участі не приймали, їх ставлення до вирішення питання розпорядження спільною власністю невідоме. Відсутні дані і про поділ житла в натурі. За цих обставин апеляційна скарга до задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому апеляційну скаргу слід відхилити, рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий А.Ю. Малєєв

Судді: В.А. Девляшевський

О.Є. Меленко