У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Львівської області від 21 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

26 серпня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 13 лютого 2014 року рішенням Турківського районного суду Львівської області між нею та відповідачем було розірвано шлюб, у якому 07 вересня 2012 року в них народилася дочка ОСОБА_4, яка після розлучення проживає з нею. Відповідач періодично зустрічається з дочкою, проте фінансової допомоги не надає та не бере ніякої участі в утриманні дитини, тим самим ухиляється від обов'язку утримувати її. На неодноразові прохання надавати матеріальну допомогу дитині не реагує. На сьогоднішній день позивачка ніде не працює, лише отримує допомогу по догляду за дитиною близько 1 300 грн, сама забезпечувати всім необхідним дитину не має можливості. Їй відомо, що відповідач займається підприємницькою діяльністю та має у власності продуктовий магазин, отже має достатній дохід та можливість матеріально забезпечувати їхню дочку.

Враховуючи вищевикладене, просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти до досягнення ОСОБА_4 повноліття у твердій грошовій сумі в розмірі 1 тис. грн щомісяця, починаючи з дня подання позову.

Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 23 жовтня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дочки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частини із усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідно до її віку, щомісячно, починаючи із 26 серпня 2015 року, до повноліття дочки.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 21 грудня 2015 року рішення Турківського районного суду Львівської області від 23 жовтня 2015 року скасовано та ухвалено нове про часткове задоволення позову ОСОБА_3

Стягнуто з ОСОБА_2, в користь ОСОБА_3 на утримання дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн щомісяця, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 26 серпня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інтсанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.

Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі ( ч. 1 ст. 184 СК України).

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 212, 303, 304 ЦПК України, а також, обставини справи, правильного виходив із того, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, але спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини по 800 грн щомісячно.

Ухвалюючи рішення у справі, апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Львівської області від 21 грудня 2015 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак