Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/5/12-ц Головуючий у 1-й інст. Бондарчук В.В.
Категорія 47 Доповідач Борисюк Р. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Галацевич О.М., Широкової Л.В.,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Управління Держкомзему у м. Житомирі, Житомирська міська рада, Комунальне підприємство «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації», про усунення перешкод користування земельною ділянкою, знесення самовільних будівель та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 14 вересня 2016 року,

встановила:

У листопаді 2004 року ОСОБА_2 звернувся з даним позовом та після його уточнення просив розподілити спільний двір між ним та відповідачем ОСОБА_3 по вул. Корольова буд. 107 в м. Житомир, зобовязати останнього усунути перешкоди у користуванні двором, зобовязати відповідача засипати вигрібну яму та знести самовільно переобладнаний гараж за вищевказаною адресою, розділити спільний двір в рівних частках та стягнути судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що з жовтня 1984 на праві приватної власності йому належить 41/100 житлового будинку №107 по вул. Корольова в м. Житомирі.

ОСОБА_3 є власником 14/100 вказаного житлового будинку. В 1994 році відповідач самовільно здійснив добудову, яка знаходиться за 2,5 м. від його вікон будинку, у звязку з чим виникло багато труднощів у користуванні загальним двором. Через деякий час відповідач на спільному дворі викопав вигрібну яму, що суперечить п.7.12 ДСП «Планування та забудови населених пунктів». Фактично він та його сімя не можуть користуватись спільним двором частина якого належить йому на праві особистої власності. Також ОСОБА_3 самовільно побудував гараж і зробив до нього підїзд, що перешкоджає користуватися спільним двором.

24 січня 2007 року ОСОБА_3 звернувся із зустрічним позовом, у якому просив встановити порядок користування земельними ділянками, закріпивши їх за співвласниками домоволодіння №107 по вул. Корольова в м. Житомирі, враховуючи ідеальні частки кожного в домоволодінні. Крім того, зобовязати ОСОБА_2 знести самочинно побудовану веранду з мансардним поверхом, стягнути з останнього витрати на проведення експертизи та судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що по справі необхідно провести додаткову судово-технічну експертизу для визначення варіантів порядку користування земельною ділянкою. У ході проведення експертизи повинно бути враховано ту обставину, що сарай-гараж під літерою «В», був придбаний ним ще при оформленні договору купівлі-продажу частини будинку від 11.10.1984 року.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 14 вересня 2016 року первісний позов та зустрічний задоволено частково.

Встановлено порядок користування земельною ділянкою №107 по вул. Корольова в м. Житомирі між співвласниками ОСОБА_2А, ОСОБА_3, ОСОБА_4, та ОСОБА_5 по другому варіанту висновку експерта №306/15-16, а саме виділено:

- співвласнику ОСОБА_5 земельну ділянку, площа якої складає 0,0560 га - діл.№1+діл.№2 (червоний колір) + діл.№5 (жовтий колір, спільний двір), тобто : 0,0344га + 0,0173га + 0,0043га = 0,0560 га з урахуванням площі під будівлями.

Ділянка №1 - 0,0344 га

Лінія розподілу ділянки проходить по точках:

1-2-3-4-51-50-49-48-47-46-45-44-43-41-42-1 = 0,0344 га і на плані ділянку позначено червоним кольором

5,43м - 21,58м - 6,25м - 5,34м - 3,93м - 2,15м - 6,89м - по стіні будівлі - (48-47-46-45-44)-2,22м -8,44м-1,32м-12,15м.

Ділянка №2 - 0,0173 га

Лінія розподілу ділянки проходить по точках:

52-57-94-93-92-91-90-88-89-64а-64-63-62-61-60-59-58-52 = 0,0173 га і на плані ділянку позначено червоним кольором

11,23м-6,71м-2,41м-4,19м-5,12м-1,48м - по стіні будівлі - (90-88-89-64а-64) -2,85м - по стіні будівлі - (63-62)-2,18м - 3,01м -3,24м -1,28м -3,60м.

- співвласнику ОСОБА_4 - земельну ділянку, площа якої складає -1,0340 га - діл.№3+діл.№4 (синій колір) + діл.№5 (жовтий колір, спільний двір) тобто: 0,0128га+0,0169га+0,0043га=0,0340 га з урахуванням площі під будівлями.

Ділянка №3 - 0,0128 га

Лінія розподілу ділянки проходить по точках:

65-64-64а-89-88-73-72-71-38-39-40-70-69-68-67-66-65 = 0,0128 га і на плані ділянку позначено синім кольором

По стіні будівлі - (65-64-64а-89-88-73-72-71)-0,91м- 5,98м- 1,32м- 2,14м- 5,11м- 0,74м- 1,52м- 0,38м- 0,66м.

Ділянка №4 - 0,0169 га

Лінія розподілу ділянки проходить по точках:

6-7-55-54-53-52-51-4-5-6 = 0,0169 га і на плані ділянку позначено синім кольором

3,43м-17,10м-4,57м-10,82м-3,16м-1,16м-5,34м-16,53м-13,80м.

- співвласнику ОСОБА_3 - земельну ділянку, площа якої складає

0,0280 га - діл.№6 + діл.№7+діл.№8 (зелений колір) + діл.№10 (помаранчевий колір, спільний двір) тобто: 0,0100га+0,0047га+0,0096га+0,0037га=0,0280 га з урахуванням площі під будівлями.

Ділянка №6 - 0,0100 га

Лінія розподілу ділянки проходить по точках:

71-72-73-74-75-97-96-95-31-38-71 = 0,0100 га і на плані ділянку позначено зеленим кольором

По стіні будівлі - (71-72-73-74-75-97-96-95) - 1,46м-7,62м-0,91м.

Ділянка №7 - 0,0047 га

Лінія розподілу ділянки проходить по точках:

36-100-99-98-31-32-33-34-35-36 = 0,0047 га і на плані ділянку позначено зеленим кольором

3,29м-по стіні будівлі -'(100-99-98)-0,87м-6,69м-0,23м-3,36м-1,83м-2,90м.

Ділянка №8 - 0,0096 га

Лінія розподілу ділянки проходить по точках:

13-14-15-16-17-18-19-20-21-22-23-24-25-26-27-81-80-82-83-84-85-86-87-13 = 0,0096 га і на плані ділянку позначено зеленим кольором

0,96м-5,07м-6,41м-1,58м-2,81м-0,22м-2,80м-0,70м-0,99м-0,70м-0,56м-2,25м-3,10м-1,33м-1,44м-2,26м-4,21 м-3,33м-1,80м-2,95м-3,06м-1,90м-1,47м.

- співвласнику ОСОБА_2 - земельну ділянку, площа якої складає -0,0820 га - діл.№9 (фіолетовий колір) + діл.№10 (помаранчевий колір, спільний двір) тобто: 0,0783га+0,0037га=0,0820 га з урахуванням площі під будівлями.

Ділянка №9 - 0,0783 га

Лінія розподілу ділянки проходить по точках:

7-8-9-10-11-12-13-87-86-85-84-83-82-80-79-78-77-76-75-74-73-88-90-91-92-93-94-57-52-53-54-55-7 = 0,0783 га і на плані ділянку позначено фіолетовим кольором

20,75м-11,17м-9,85м-0,65м-7,77м-2,22м-1,47м-1,90м-3,06м-2,95м-1,80м-3,33м-4,21м-2,10м-0,84м-3,68м- по стіні будівлі - (77-76-75-74-73-88-90) 1,48м -5,12м- 4,19м- 2,41м- 6,71м- 11,23м- 3,16м- 10,82м-4,57м-17,10 м.

Спільний двір на 2 квартири по 1/2 ( співвласники ОСОБА_5 та ОСОБА_4П.) - площа земельної ділянки складає - 0,0086 га - діл.№5 (жовтий колір) (по 0,0043га та 0,0043га на кожну квартиру).

Ділянка №5 - 0,0086 га

Лінія розподілу ділянки проходить по точках:

41-43-44-45-46-47-48-49-50-51-52-58-59-60-61-62-63-64-65-66-67-68-69-70-40-41 = 0,0086 га і на плані ділянку позначено жовтим кольором

8,44м-2,22м- по стіні будівлі - (44-45-46-47-48)-6,89м-2,15м-3,93м-1,16м-3,60м-

1,28м-3,24м-3,01м-2,18м - по стіні будівлі - (62-63) - 2,85м - по стіні будівлі -(64-65) -0,66м- 0,38м- 1,52м-0,74м-5,11м-2,14м-4,56 м.

Спільний двір на 2 квартири по 1/2 ( співвласники ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ) - площа земельної ділянки складає - 0,0074 га - діл.№10 (помаранчевий колір) (по 0,0037га та 0,0037га на кожну квартиру).

Ділянка №10 - 0,0074 га

Лінія розподілу ділянки проходить по точках:

37-95-96-97-75-76-77-78-79-80-81-27-28-29-30-31-98-99-100-36-37= 0,0074 га і на плані ділянку позначено помаранчевим кольором

1,46м - по стіні будівлі (95-96-97-75-76-77) - 3,68м - 0,84м- 2,10м -2,26м -1,44м -2,08м -2,12м- 8,47м- 0,70м-0,87м-по стіні будівлі -(98 - 99-100)-3,29м-1,56 м.

У задоволенні решти позовних вимог по первісному і зустрічному позовам відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, де просить його скасувати та ухвалити нове рішення про встановлення порядку користування земельною ділянкою по варіанту №4 висновку судової земельно-технічної експертизи та усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення самочинно збудованих ОСОБА_3 літньої кухні «И» з погребом; сараю «Л»; прибудов: «А5», «А6», «І», «а»; гаража «В» за адресою м. Житомир вул. Корольова, 107.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд фактично не вирішив справу по суті, не врахував його інтереси, а надав перевагу ОСОБА_3 при вирішенні цього спору.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню із таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Згідно положень ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом установлено, що сторони по справі є співвласниками домоволодіння № 107 по вул. Корольова у м. Житомирі.

Згідно рішення Житомирської міської ради від 20 серпня 2015 року № 972 за вказаним житловим будинком закріплена земельна ділянка площею 0,2000 га ( т.4 а.с.1).

Відповідно до правовстановлюючих документів співвласникам належить: ОСОБА_2 - 41/100 ідеальних частин будинку (земельна ділянка для користування повинна становити 0,0820 га); ОСОБА_5 28/100 ідеальних частин будинку (земельна ділянка відповідно - 0,0560 га); ОСОБА_4 17/100 ідеальних частин будинку (земельна ділянка відповідно - 0,0340 га); ОСОБА_3 14/100 ідеальних частин будинку (земельна ділянка відповідно - 0,0280 га). Сторонами не заперечується наявність у кожного такого права часткової власності на вказаний будинок.

Як убачається із матеріалів справи у фактичному користуванні співвласників будинковолодіння перебувають земельні ділянки, які не відповідають ідеальним часткам сторін.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не досягнуто згоди щодо користування земельною ділянкою, яка призначена для обслуговування жилого будинку.

Частиною 4 ст. 120 ЗК України визначено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Згідно розяснень частини 3 пункту 21 Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Відповідно до копії технічного паспорта на 41/100 ідеальних частин житлового будинку № 107 по вул. Корольова у м. Житомирі, виданого ОСОБА_2, складеного 11.12.1989 року (т.1 а.с. 62-67) та копії технічного паспорта на 14/100 ідеальних частин цього житлового будинку, виданого ОСОБА_3, складеного 15.02.1995 року (т.1 а.с. 118-121) гараж «В», який належить ОСОБА_3, рахується, як самовільна забудова.

У той же час, згідно договору купівлі-продажу від 11 жовтня 1984 року, ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_6 14/100 ідеальних частин вказаного жилого будинку (т.1 а.с. 4-5) і вони складаються з приміщень житлової кімнати 1-5, площею 14,1 кв.м. та сараю літ. «В», як зазначено у довідці-характеристиці від 03 вересня 1984 року (т.1 а.с. 113).

Як пояснив у судовому засіданні представник ОСОБА_3, останній користується вказаним сараєм, як гаражем і належить він йому на законних підставах.

ОСОБА_2 стверджує, що даний гараж побудований самовільно і підлягає знесенню.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_3 самовільно побудовано літню кухню «И», погріб, сарай «Л», здійснено прибудови «А-5», «А-6», «І-а» (т.1 а.с. 113, т.3 а.с. 55). ОСОБА_4 здійснено самовільно забудову сараїв «Р» та «К», а ОСОБА_2 самовільно забудовано веранду до житлового будинку з мансардним поверхом (т.3 а.с. 55).

Згідно висновку експерта № 306/16 від 25 лютого 2016 року запропоновано чотири варіанти встановлення порядку користування співвласниками спірною земельною ділянкою. При цьому зазначено, що при фактичному розміщенні будівель та споруд, розташованих на спірній земельній ділянці неможливо надати варіанти без врахування спільного двору, сервітуту чи обмежень на дану земельну ділянку.

Як вказує експерт у своєму висновку у даному будинковолодінні склалося таке користування між його співвласниками, яке не дозволяє навіть при знесенні самовільно збудованих будівель та прибудов влаштування окремого двору для ОСОБА_2 та ОСОБА_3К.(т.4 а.с. 86).

Встановлюючи порядок користування земельною ділянкою запропонований експертом згідно другого варіанту висновку додаткової судової земельно-технічної експертизи та відмовляючи сторонам у знесенні самовільно забудованих приміщень, суд першої інстанції правильно дійшов такого висновку, з яким погоджується і колегія суддів, з огляду на наступне.

Вказаний варіант є найбільш сприятливим для сторін, оскільки враховує конфігурацію спірної земельної ділянки, фактичне користування співвласниками, наявність розташованих на ній будівель і споруд, а також вимоги ДБН360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» та ДБН В.2.-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення. Додаток Б (обовязковий).

Крім того, співвласники земельної ділянки, за виключенням ОСОБА_2, не заперечили проти встановлення саме такого порядку користування спірною земельною ділянкою.

Представник Житомирської міської ради при розгляді судом першої інстанції справи свою думку щодо варіантів встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою не висловлював, так як був відсутній в судовому засіданні. Проте, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ухвалене судове рішення не порушує права та охоронювані законом інтереси Житомирської міської ради, оскільки остання не є співвласником житлового будинку.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо неможливості його виходу (виїзду) на вул. Корольова при такому варіанті користування земельною ділянкою є безпідставними, оскільки вказаний варіант передбачає користування як ОСОБА_3, так і ОСОБА_2 спільним двором, по 1/2 частині кожний, площею 0,0074 га з виходом (виїздом) на вул. Корольова м. Житомира.

Згідно третього варіанту встановлення порядку користування земельною ділянкою належний ОСОБА_3 сарай (гараж) літ. «В» буде знаходитися на земельній ділянці, яка передається у користування ОСОБА_2, що є неможливим.

Четвертим варіантом експертизи, на який погоджується особа, яка подала апеляційну скаргу, передбачено також спільний двір для користування ОСОБА_7 та ОСОБА_3, при цьому на ньому розміщений сарай(гараж) останнього, який згідно правовстановлюючих документів був придбаний ОСОБА_3 разом з частиною житлового будинку.

Відтак, запропонований ОСОБА_2 варіант встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою порушує право ОСОБА_3 на користування належним йому на праві власності нерухомим майном.

Також необґрунтованими є доводи апеляційної скарги щодо не вирішення судом питання відносно існування на спільній земельній ділянці вигрібної ями, побудованої ОСОБА_3, оскільки в матеріалах справи відсутні докази її наявності. Крім того, у позовній заяві ОСОБА_2 від 17 травня 2010 року про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самовільно збудованих приміщень вимоги відносно вигрібної ями не ставилися (т.2 а.с. 3-4).

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду та не впливають на правильність прийнятого рішення, оскільки суду не було надано інших доказів, на які ОСОБА_2 посилається на підтвердження обставин, крім тих, на які суд послався в своєму рішенні.

Суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

У відповідності до положень ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд визнає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування та ухвалення нового рішення не вбачається, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія судів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 14 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий Судді: