Справа № 439/353/16 Головуючий у 1 інстанції: Бунда А.О.
Провадження № 22-ц/783/3200/16 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 23 березня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Старший державний виконавець ВДВС Бродівського РУЮ Львівської області звернувся в суд із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, до виконання ним боргових зобов'язань.

Оскаржуваною ухвалою подання старшого державного виконавця ВДВС Бродівського РУЮ Львівської області про тимчасове обмеження боржника - ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України задоволено, тимчасово обмежено громадянина України, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідн. код НОМЕР_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання у повному обсязі вимог за виконавчими листами по справі № 04-13/7368/2012, 2/0413/3439/2012 виданих Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу від 24.01.2013 року; виконавчого листа по справі № 2-1701 виданого Бродівським районним судом Львівської області від 22.04.2002 року; дублікату виконавчого листа по справі № 2-5690/2010 виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу від 05.01.2015 року.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2, який в апеляційній скарзі, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні подання відмовити. Апелянт зазначає про те, що матеріалами справи підтверджується заборгованість по сплаті аліментів, яка склалася внаслідок того, що на виконанні у ВДВС Бродівського РУЮ Львівської області є три виконавчі провадження, які через неправомірні дії державного виконавця не були об"єднані в одне виконавче провадження. Також апелянт вважає безпідставним та необґрунтованим висновок суду про те, що він ухиляється від виконання зобов"язань, покладених на нього судовим рішенням, оскільки він добровільно з"явився на виклик до відділу ДВС та пропонував державному виконавцю звернути стягнення на належне йому майно, а саме, на частку квартири за адресою АДРЕСА_2. Крім цього, боржник вважає, що задовольняючи подання державного виконавця, суд невірно керувався нормами Закону України "Про порядок виїзду з України та в"їзд в Україну", оскільки цим законом не передбачено санкції у виді тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон боржника до виконання ним зобов"язань за рішенням суду. З наведених підстав просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні подання.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Стаття 33 Конституції України передбачає, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ч.1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

За змістом п.18 ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звернутись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязання за рішенням.

Задовольняючи подання та тимчасово обмежуючи ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції, проаналізувавши обставини справи, докази у їх сукупності дійшов висновку, що заборона виїзду за кордон буде процесуальним заходом, який надасть змогу забезпечити виконання рішення суду, оскільки ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання зобов»язань, покладених на нього рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу та Бродівського районного суду Львівської області.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Ухилення від виконання зобов»язань, покладених судовим рішенням, означає такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов»язків, у зв»язку з чим здійснюється примусове виконання.

У зв»язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обов»язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов»язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває у заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні відділу державної виконавчої служби Бродівського районного управління юстиції знаходяться виконавчі листи, по яких відкрито виконавчі провадження, а саме, ВП № 36300138, згідно виконавчого листа по справі № 04-13/7368/2012. 2/0413/3439/2012, виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу від 24.01.2013 року про стягнення щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів в розмірі 1/6 частини заробітку на користь ОСОБА_3 на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, починаючи стягнення з 05.07.2012 року на час навчання дитини до 30.06.2015 року, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років; ВП № 37816251, згідно виконавчого листа по справі № 2-1701, виданого Бродівським районним судом Львівської області від 22.04.2002 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_6, дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/2 частини із всіх видів заробітку, але не менше 30% 1/2 неоподаткованого доходу громадян на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 10.04.2002 року і до їх повноліття; ВП № 46162368, згідно дублікату виконавчого листа по справі № 2-5690/2010, виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу від 05.01.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, на утримання повнолітньої дочки, ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_6 аліментів у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 27.07.2010 року, щомісячно, на час навчання доньки ОСОБА_5 до закінчення нею навчання, або до досягнення нею 23-х років.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.01.2013 року, 30.04.2013 року, 21.01.2015 року державними виконавцями ВДВС Бродівського районного управління юстиції винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень ВП № 36300138, № 37816251, № 46162368 по примусовому виконанню виконавчих листів, які направлялися до відома боржнику, що підтверджується супровідними листами ВДВС Бродівського РУЮ Львівської області і спростовує доводи апелянта про те, що йому не направлялися постанови про відкриття виконавчих проваджень.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у ВДВС Бродівського РУЮ Львівської області знаходиться ВП № 37816251, згідно виконавчого листа по справі № 2-1701, виданого Бродівським районним судом Львівської області від 22.04.2002 року, по якому стягнення аліментів проводиться в сумі 543.43 грн., а виконавчі провадження №36300138 та № 46162368 не закінчені у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», оскільки ОСОБА_2 не погашено існуючу заборгованість.

Заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на момент подання становить 25800.65 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунками заборгованості, наданими державним виконавцем, наявність заборгованості у зазначеному розмірі боржник не заперечував, не надав доказів на спростування такого розміру заборгованості. Наявність заборгованості у такому розмірі є доказом ухилення боржника від сплати аліментів.

З метою виконання рішень суду державним виконавцем перевірено майновий стан боржника, та згідно відповідей реєструючих органів встановлено, що боржник являється безробітним та не має інших видів доходів; описано та арештовано квартиру за адресою: АДРЕСА_2, - 1/6 частини якої належить боржнику, про що свідчить акт опису й арешту майна боржника від 27.01.2016 року; накладено арешт на все майно боржника, що вбачається з Витягу з Державного реєстру речових правна нерухоме майно про реєстрацію обтяження №49477327 від 09.12.2015 року, що підтверджує вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на виконання рішень судів щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів.

З акту державного виконавця від 20.01.2016 року, складеного при примусовому виконанні виконавчих листів про стягнення аліментів з ОСОБА_2, вбачається, що боржник з»явився на виклик державного виконавця, надав документи про право власності на майно, повідомив, що перебуває на лікуванні, та відмовився сплачувати аліменти, оскільки ніде не працює, доходів немає.

Тобто, акт державного виконавця від 20.01.2016 року, підтверджує відмову ОСОБА_2 в подальшому виконувати рішення судів про стягнення аліментів, а також сплатити існуючу заборгованість по аліментах, і є доказом ухилення від виконання зобов»язань по сплаті аліментів.

Відмова ОСОБА_2 від сплати аліментів з посиланням на те, що він хворіє, перебуває на лікуванні, є голослівною, всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України такі твердження боржника не підтверджені належними та допустимими доказами.

А відтак, відмова ОСОБА_2 від сплати аліментів в подальшому, зафіксована державним виконавцем в акті від 20.01.2016 року, підписаному, в тому числі, і самим ОСОБА_2, свідчить про ухилення його від виконання зобов»язань по сплаті аліментів та їх заборгованості, яка на час звернення державного виконавця з поданням становить 25800.65 грн.

Доводи апелянта про те, що він з»явився на виклик до державного виконавця, а відтак не ухиляється від виконання зобов»язань, не спростовує висновок суду про те, що боржник ухиляється від виконання зобов»язань по сплаті аліментів, що є підставою для задоволення подання про обмеження боржника у праві виїзду за межі України, який, як вбачається з відомостей Державної прикордонної служби України № 0.64-3741/0/15-16 від 03.03.2016 року, часто виїзджає за кордон і як вбачається з відповіді Державної прикордонної служби у період з 01.01.2014 до 01.03.2016 року, маючи невиконані зобов»язання по сплаті аліментів, виїзджав за межі території України 11 разів.

Вищенаведене спростовує твердження апелянта про те, що йому не було відомо про необхідність сплачувати аліменти, про наявність виконавчих проваджень та підтверджує факт ухилення боржника від виконання зобов»язань, що є підставою для задоволення подання державного виконавця про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Враховуючи те, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону, така є законною, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312, п.4 ч. 1 ст. 314, ст.. ст.. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 23 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Зверхановська Л.Д.

Цяцяк Р.П.