У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Гримич М.К., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду

м. Полтави від 31 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 22 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про притягнення осіб до відповідальності та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із указаним позовом до видавництва «Полтавський літератор» у особі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, у якому просив визнати показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на засіданні суду від

29 березня 2016 року «завідомо неправдивими повідомленнями» та «завідомо неправдивими показаннями», здійсненими з корисливою метою групою осіб за попередньою змовою, про що вказує абсолютна ідентичність їх «показань», наклепом та призначити їм покарання відповідно до вимог ст. 115-1, 125, 126, 371, 372, 383, 384 КК України.

Також, просив притягнути до відповідальності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за залучення до справи лже-свідків для надання ними «завідомо неправдивих показань суду», що потягло за собою цинічну образу його честі, гідності та ділової репутації та неправомірне рішення суду, як ініціаторів і організаторів цього «дійства», здійсненого з корисливою метою групою осіб за попередньою змовою та лже-свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на його користь по 25 тис. грн з кожної на відшкодування моральної шкоди, з ОСОБА_5, ОСОБА_6 моральну шкоду у сумі 50 тис. грн з кожного.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 31 серпня

2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 22 листопада 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального та порушенням норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що позивач не надав достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем не доведено порушення його особистого немайнового права, а вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від вимог про захист честі та гідності.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду

м. Полтави від 31 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 22 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про притягнення осіб до відповідальності та відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.К.Гримич