Справа № 521/964/16-ц
Провадження №2-о/521/84/16
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

27 січня 2016 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Гранін В.Л., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа Малиновська районна адміністрація, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту, що право безстрокового користування земельною ділянкою належить йому, як спадкоємцю його померлого батька ОСОБА_2 Також просить зобовязати Одеську міську раду (яка зовсім не притягнута до участі у справі) переоформити договір про безстрокове користування земельною ділянкою на його імя. При цьому, заява подана від імені ОСОБА_1, в якій просить заявник встановити факт для ОСОБА_3

У ч. 2 ст. 256 ЦПК України, йдеться про умови, за яких можливе встановлення інших юридичних фактів, крім тих, які перераховані у ч. 1 ст. 256 ЦПК України. До таких умов віднесено:

1.Встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права;

2.Коли законом не визначено іншого порядку їх встановлення;

3.Заявник не має іншої можливості одержати документ, що посвідчує юридичний факт;

4.Встановлення факту не посвідчується з наступним вирішенням спору про право.

Заявник указує в заяві, що встановлення цих фактів необхідно заявнику для оформлення своїх спадкових прав на будинок та земельну ділянку. Також, вказує, що просить встановити факт саме його права на користування земельною ділянкою. А також просить зобовязати Одеську міську раду переоформити договір про безстрокове користування земельною ділянкою на його імя.

Вимоги про право користування та зобовязання виконати дії розглядаються в порядку не окремого, а позовного провадження, як спір про право. Таким чином, законом, а саме ЦПК та КАСУ України, встановлено інший порядок встановлення таких фактів, а саме в порядку позовного провадження.

Частинами 1 і 2 ст. 256 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення факту, а також що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зміст цих правових норм відповідає положенням ст. 234 ЦПК України, яка визначає поняття окремого провадження, як виду непозовного цивільного судочинства.

Системне тлумачення цих статей свідчить про те, що не підлягає розгляду в судовому порядку справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо законом визначено інший порядок їх встановлення.

Також, встановлення даних фактів повязано з вирішенням спору про право, в тому числі права на користування земельною ділянкою.

В п. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року з змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» указано, що у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

На підставі ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, оскільки з заяви про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Заявник сам вказує в заяві, що органи місцевого самоврядування відмовляють йому у переоформленні договору про надання земельної ділянки (хоча будь-яких відмов цих органів суду не надав). А факт порушення прав можливо довести тільки в порядку позовного провадження.

Тому, на думку суду, фактично з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, який повинен розглядатись в порядку позовного провадження, шляхом подання цивільного чи адміністративного позову в установленому законом порядку (визнання права користування чи власності, оскарження дій субєкта владних повноважень), а не в порядку окремого провадження.

Така відмова на думку суду буде відповідати вимогам Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року з змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в якій в п.1 указано, що в порядку окремого провадження розглядаються такі справи, якщо встановлення факту не посвідчується з наступним вирішенням спору про право, а в п.2 указано, що відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена до суду.

Надалі заявник не позбавлений можливості звернутись до відповідного суду з позовними заявами про визнання свого права на земельну ділянку чи оскарження неправомірних дій органів місцевого самоврядування.

Керуючись ст. ст. 83,122, 256 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Повернути заявнику судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп., сплачену по квитанції №80086342 від 26.01.2016 року (банк отримувач ГУ ДКСУ в Одеській області).

Цю ухвалу невідкладно надіслати заявнику разом із заявою та всіма доданими до неї документами..

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5 - денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя