У х в а л а

іменем україни

20 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Парінової І.К.,Леванчука А.О.,Маляренка А.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Державної служби зайнятості (центральний апарат) про визнання незаконним та скасування наказу про оголошення догани, за касаційною скаргою Державної служби зайнятості (центральний апарат) рішення апеляційного суду Запорізької області від 10 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Державної служби зайнятості (центральний апарат), обґрунтовуючи вимоги тим, що на підставі наказу від 22 березня 2010 року № 84-к вона працює на посаді заступника директора Запорізького обласного центру зайнятості. З 02 березня 2015 року посада заступника директора не належить до категорії посад державних службовців. Відповідно до п. 1 наказу Державної служби зайнятості від 09 листопада 2015 року № 357-к їй оголошено догану в порядку ст. ст. 147-149 КЗпП України за відсутність належного контролю за надходженням та використанням коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, неналежну координацію роботи підпорядкованих підрозділів Запорізького обласного центру зайнятості за напрямками роботи яких виявлено порушення та недоліки у роботі. Із зазначеним пунктом наказу вона не згодна, вважає його незаконним та таким, що порушує її трудові права. Зазначає, що у відповідача відсутні будь-які дані, які б свідчили про порушення нею обов'язків працівника, визначених ст. 139 КЗпП України, а застосування стягнення у вигляді догани здійснено без дотримання вимог не чинного трудового законодавства. Посилаючись на викладене, позивач просила визнати незаконним та скасувати п. 1 наказу Державної служби зайнятості (центрального апарату) від 09 листопада 2015 року № 357-к «Про оголошення догани ОСОБА_4.».

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 10 березня 2016 року рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2015 року скасовано й ухвалено нове рішення про задоволення позову. Визнано незаконним та скасовано п. 1 наказу Державної служби зайнятості (центрального апарату) від 09 листопада 2015 року № 357-к «Про оголошення догани ОСОБА_4.». Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі Державна служба зайнятості (центральний апарат) просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 147 КЗпП України встановлено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення.

Відповідно до ст. 150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством.

Судами встановлено, що в ході перевірки фінансово-господарської діяльності було виявлено, що посадовими особами Запорізького обласного центру зайнятості на порушення п. 1.3 наказу Державного центра зайнятості від 06 грудня 2011 року № 204 «Про затвердження порядку складання, розгляду, затвердження та внесення змін до кошторису видатків за бюджетом Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття органів державної служби зайнятості, інститут підготовки кадрів державної служби зайнятості України», в частині надання розпорядникам коштів права брати зобов'язання та здійснювати платежі тільки в межах, установлених затвердженими кошторисами, за відсутності кошторисних призначень на 2015 рік, 29 січня 2015 року безпідставно здійснено оплату за виконані роботи з капітального ремонту санвузлів Запорізького обласного центру зайнятості у розмірі 18 193 грн 23 коп.

Під час розгляду питання обсягів дебіторської заборгованості було встановлено, що станом на 01 січня 2013 року дебіторська заборгованість складала 3 490 410 грн.; на 01 січня 2014 року - 3 436 580 грн 97 коп.; на 01 липня 2015 року - 3 419 688 грн 14 коп. Зазначене свідчить про недостатню якість роботи щодо погашення та списання дебіторської заборгованості до Фонду, що в свою чергу, безпосередньо впливає на рівень надходжень коштів до Фонду, адже протягом двох з половиною років дебіторська заборгованість знизилася лише на 0,08 млн грн, що складає 2,29 % від суми, яка існувала станом на 01 січня 2013 року.

Також в ході перевірки було виявлено випадки невідповідності переліку матеріальних цінностей в специфікації, яка є додатком до договору та фактичною покупкою матеріальних цінностей.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідачем безпідставно застосовано дисциплінарне стягнення, оскільки описова частина наказу про оголошення догани ОСОБА_4 від 09 листопада 2015 року № 357-к не містить визначення, який саме дисциплінарний проступок вчинила позивач, та не зазначено, у чому саме полягає порушення, що стало приводом до застосування догани, чи могло воно бути підставою для застосування стягнення у вигляді догани згідно з вимогами КЗпП України.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги є безпідставними, були предметом дослідження судів попередніх інстанції та не знайшли свого підтвердження.

Оскільки наведені в касаційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів, викладених в оскаржуваному рішенні, що не належить до компетенції суду касаційної інстанції й висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, зі змісту касаційної скарги та матеріалів справи не вбачається неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної служби зайнятості (центральний апарат) відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 10 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.К. Парінова

А.О.Леванчук

А.В. Маляренко