Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/134/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Запорожець О. М.
Доповідач Кривохижа В. І.
УХВАЛА

Іменем України

09.02.2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючої: Кривохижі В.І.

Суддів: Бубличенко В.П. Мурашка С.І.

при секретарі Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державного агентства земельних ресурсів в Кіровоградській області, яке реорганізоване в ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, ОСОБА_4 про визнання договору оренди землі недійсним та стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 29 жовтня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Головного управління Державного агентства земельних ресурсів в Кіровоградській області, яке реорганізоване в ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, ОСОБА_4 про визнання договору оренди землі недійсним та стягнення моральної шкоди.

Зазначав, що між ним та Новоархангельською районною державною адміністрацією в Кіровоградській області 21 листопада 2008 року укладено договір оренди землі, зареєстрований 12 грудня 2008 року за № 16, загальною площею 30,16 га строком на 5 років, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Копенкуватської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області. У поновлені вказаного договору оренди землі ОСОБА_3 управлінням Державного агентства земельних ресурсів в Кіровоградській області йому було відмовлено.

17 квітня 2013 року ним одержано лист №4425/05/1813 від Головного управління Державного агентства земельних ресурсів в Кіровоградській області про те, що термін дії договору від 21 листопада 2008 року спливає 27 жовтня 2013 року, повідомлено про можливість відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

26 червня 2013 року він у відповідності до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» звернувся до відповідача з листом-повідомленням, який було зареєстровано відповідачем 04 липня 2013 року, до якого було додано копію договору оренди землі, копію паспорту та ідентифікаційного коду, проект додаткової угоди, копію витягу про присвоєння кадастрового номеру, копію витягу про грошову оцінку землі, оригінал довідки про відсутність заборгованості зі сплати податків, зборів, інших загальнообов»язкових платежів.

Однак 05 серпня 2013 року було одержано лист від 31 липня 2013 року за №9472/05/05-07 про відмову в поновленні договору оренди землі.

Вказані дії відповідача були оскаржені до Кіровоградського окружного адміністративного суду та постановою від 24 вересня 2013 року по справі №811/2680/13-а визнано протиправними дії Головного управління Державного агентства земельних ресурсів у Кіровоградській області щодо направлення листа - повідомлення від 31 липня 2013 року про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки з огляду на неподання агрохімічного паспорту поля та технічної документації з нормативної грошової оцінки земель; зобов'язано ОСОБА_3 управління Державного агентства земельних ресурсів у Кіровоградській області повторно розглянути лист-повідомлення від 26 червня 2013 року щодо поновлення договору оренди землі від 21 листопада 2008 року та вчинити дії, передбачені статтею 33 Закону України «Про оренду землі».

09 вересня 2013 року листом за №1472/02/1813 ОСОБА_3 управління Державного агентства земельних ресурсів в Кіровоградській області повідомило його про заперечення у поновленні договору оренди землі.

Вказану відмову також було оскаржено до Кіровоградського окружного адміністративного суду та постановою від 13 листопада 2013 року по справі №811/3287/13-а, яка набрала законної сили, визнано протиправною відмову Головного управління Державного агентства земельних ресурсів в Кіровоградській області у поновлені договору оренди земельної ділянки від 21 листопада 2008 року, надану листом від 09 вересня 2013 року.

ОСОБА_3 управлінням Державного агентства земельних ресурсів в Кіровоградській області видано наказ від 27 травня 2014 року № 11-228/14-14-СГ про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду спірної земельної ділянки, на підставі якого було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 управлінням Державного агентства земельних ресурсів у Кіровоградській області.

Зазначений наказ було оскаржено до Кіровоградського окружного адміністративного суду (справа № П/811/3937/14), який постановою від 22 січня 2015 року було скасовано.

Тому і просив визнати недійсним договір оренди землі, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 управлінням Державного агентства земельних ресурсів у Кіровоградській області, а також стягнути на його користь заподіяну моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 29 жовтня 2015 року позов задоволений частково. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між відповідачами, а в частині стягнення моральної шкоди відмовлено.

Суд дійшов висновку про те, що оспорюваний договір оренди землі укладено між відповідачами з порушенням вимог ч. 5 ст. 116 та ст. 124 ЗК України та ст.ст.15, 16, 33 Закону України «Про оренду землі», а тому підлягає визнанню недійсним, як такий, що порушує права позивача.

Відмовляючи у стягненні моральної шкоди, суд виходив з того, що в цій частині заявлені вимоги не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами, які б беззаперечно підтверджували обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, та за яких в особи настає відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставиться питання про скасування рішення суду через невідповідність обставинам справи та недоведеність обставин, які суд вважав встановленими. Зазначається, зокрема, що суд прийняв до справи неналежні докази, вважаючи, що судовими рішеннями встановлено неправомірність дій управління з приводу видачі наказу від 27 травня 2014 року щодо спірної ділянки, які оскаржені до суду касаційної інстанції.

В частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення моральної шкоди рішення суду фактично не оскаржувалося.

Відповідач ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засідання представник не з»явився, просив розглядати справу без його участі, що відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

У письмових запереченнях проти доводів апеляційної скарги позивач посилався, зокрема, на те, що доводи скарги щодо відсутності у нього переважного права на поновлення договору оренди землі спростовуються належними доказами - судовими рішеннями адміністративних судів, які набрали законної сили.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_4, його представника, які підтримували доводи скарги, позивача, який заперечував проти її доводів, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Обгрунтовуючи позовні вимоги щодо недійсності укладеного між відповідачами договору оренди спірної земельної ділянки, позивач виходив з того, що він як орендар, який належно виконував обов»язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Заперечуючи проти заявлених вимог, відповідач та його представник посилались на те, що договір оренди спірної земельної ділянки між відповідачами укладений відповідно до вимог чинного законодавства.

За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою ч.1 ст.777 ЦК України та ст.33 Закону України «Про оренду землі».

Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов»язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором,- в розумний строк (ч.1 ст.777 ЦК України).

Так, у частинах першій, п»ятій статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов»язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Тобто, за приписами статей 319, 626 ЦК України реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч.1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Таким чином, згідно з частинами першою, п»ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, які передбачені ст.15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

У правовій позиції, що була висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 лютого 2015 року у справі за № 6-10 цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів, зазначено, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити наступні юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, що 21 листопада 2008 року між позивачем та Новоархангельською районною державною адміністрацією в Кіровоградській області 21 листопада 2008 року укладено договір оренди землі, зареєстрований 12 грудня 2008 року за № 16, загальною площею 30,16 га строком на 5 років за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Копенкуватської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області (а.с.97-99).

Також встановлено, що 17 квітня 2013 року позивачем одержано лист № 4425/05/1813 від Головного управління Державного агентства земельних ресурсів в Кіровоградській області щодо спливу терміну дії договору 27 жовтня 2013 року та його можливості відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, повідомивши про це орендодавця не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Матеріалами справи підтверджується, що у відповідності до ст.33 Закону України «Про оренду землі» позивач звернувся до відповідача з таким листом-повідомленням від 26 червня 2013 року, який було зареєстровано 04 липня 2013 року, до якого було додано копію договору оренди землі, копію паспорту та ідентифікаційного коду, проект додаткової угоди, копію витягу про присвоєння кадастрового номеру, копію витягу про грошову оцінку землі, оригінал довідки про відсутність заборгованості зі сплати податків, зборів, інших загальнообов»язкових платежів.

5 серпня 2013 року позивачем одержано лист-повідомлення від 31 липня 2013 року про відмову у поновленні договору оренди землі та дії Головного управління Державного агентства земельних ресурсів у Кіровоградській області оскаржено до Кіровоградського окружного адміністративного суду (а.с.78-86).

Постановою цього суду від 24 вересня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2015 року, визнано протиправними дії Головного управління Державного агентства земельних ресурсів у Кіровоградській області щодо направлення позивачу листа-повідомлення від 31 липня 2013 року про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки з огляду на неподання ним агрохімічного паспорту поля та технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, та зобов'язано управління повторно розглянути лист-повідомлення від 26 червня 2013 року щодо поновлення договору оренди землі та вчинити дії, передбачені ст.33 Закону України «Про оренду землі» (а.с.51, 78).

В той же час під час розгляду справи ще до ухвалення судового рішення позивачем було одержано лист від 9 вересня 2013 року щодо відмови у поновленні договору оренди землі та дії цього управління також оскаржено позивачем до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Постановою цього суду від 13 листопада 2013 року, яка набрала законної сили, визнано протиправною відмову у поновлені договору оренди, надану позивачу листом від 09 вересня 2013 року, який не містить підстав, що перешкоджають поновленню договору (а.с. 81,82).

Таким чином, після прийняття постанови суду від 13 листопада 2013 року обставини щодо прийняття рішення про поновлення або відмови укладення договору оренди земельної ділянки з позивачем фактично повернуті до розгляду листа-повідомлення позивача від 26 червня 2013 року.

Однак сторони не заперечують та матеріали справи не містять доказів розгляду зазначеного листа-повідомлення від 26 червня 2013 року відповідно до вимог ст.33 Закону України «Про оренду землі».

Тобто, можна стверджувати, що орендодавець у місячний термін не направив позивачу лист-повідомлення з запереченнями щодо поновлення договору оренди та своє рішення.

Натомість 27 травня 2014 року управлінням видано наказ про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки загальною площею 30,16 га земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Копенкуватської сільської ради, на підставі якого між відповідачами було укладено спірний договір оренди земельної ділянки без зазначення номера та дати (а.с.20-23).

За зверненням позивача до Кіровоградського окружного адміністративного суду постановою від 22 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2015 року, визнано протиправними дії Головного управління Державного агентства земельних ресурсів в Кіровоградській області щодо видачі зазначеного наказу від 27 травня 2014 року та скасовано його, зазначивши, що судами не встановлена наявність між сторонами недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору, орендодавцем спірним розпорядженням було порушене переважне право орендаря на укладення договору оренди земельної ділянки на новий термін (а.с.55,57,83).

Судовими рішеннями встановлено, що доказів неналежного виконання орендарем обов'язків, передбачених договором, відповідачем до суду не надано.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини.

Таким чином, судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що позивач належно виконує свої обов»язки за договором; до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

З огляду на викладене, позивач довів факт порушення передбаченого ст. 33 Закону України «Про оренду землі» його переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки.

Будь-яких переконливих і безспірних доказів на спростування доводів позивача та підтвердження своїх заперечень відповідач ОСОБА_4 не надав, а обставини, на які посилався, не можуть бути достатніми для висновку про відсутність підстав для визнання укладеного ним з ОСОБА_3 управлінням Державного агентства земельних ресурсів договору оренди недійсним.

Тому правильним є висновок суду першої інстанції про те, що зазначені судові рішення підтверджують факт порушення передбаченого ст. 33 Закону України «Про оренду землі» переважного права позивача на поновлення договору оренди земельної ділянки у зв»язку з укладенням орендодавцем договору оренди з іншим орендарем - ОСОБА_4

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Стреч проти Сполученого Королівства» (Stretch v. The United Kingdom) рішення від 24 червня 2003 року установив порушення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції. Як зазначено у рішення заявнику у справі не було продовжено договір оренди земельної ділянки після закінчення строку його дії, не дивлячись на те, що договір таке право передбачав, порушень зобов'язань з боку заявника допущено не було. Національні суди не захистили право заявника. У рішенні наголошується, що «наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила». Виходячи зі змісту пунктів 32-35 цього рішення, майном у значенні статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади. Оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце «непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції».

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції (ч.1 ст.303 ЦПК України).

Суд першої інстанції належним чином встановив обставини справи, дав правильну оцінку наданим доказам і відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 203, 215, 216 ЦК України, 116, 124 ЗК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» дійшов обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний правочин порушує права позивача, суперечить закону, а тому підлягає визнанню недійсним.

Висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у справі за №6-4цс15 від 18 березня 2015 року.

З огляду на те, що позовні вимоги позивача в частини відшкодування моральної шкоди не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами, судом обґрунтовано відмовлено в цій частині вимог.

Рішення суду в цій частині фактично не оскаржується.

Тому не грунтуються на законі та є безпідставними доводи скарги, які не є істотними та не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції, вони були предметом розгляду в судовому засіданні і їм дана належна оцінка. Інші її доводи також не дають підстав для висновку про порушення або неправильне застосування судом норм матеріального або процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Надані сторонами докази оцінені судом відповідно до вимог ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, вимоги матеріального і процесуального права при розгляді справи додержано. В межах доводів апеляційної скарги підстав для його скасування або зміни не встановлено (стаття 308 ЦПК).

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу відхилити, а рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 29 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча:

Судді: