АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Таран Н.Г.
Справа №754/6373/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Немировської О.В.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 21 вересня 2016 року в справі за скаргою ОСОБА_2 на дії та бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, -

В С Т А Н О В И Л А

13 травня 2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд із скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

У мотивування вимог посилалася на те, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 31.03.2015 року стягнуто на її користь з ПАТ КБ «ПриватБанк» 202 607,61 доларів США депозитного внеску і процентів та трьох процентів річних.

14.07.2015 року дане рішення набрало законної сили, а 19.11.2015 року видано відповідний виконавчий лист.

Постановою Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 01.12.2015 року ВП №49483795 відмовлено у відкритті виконавчого провадження.

01.02.2016 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва дана постанова державного виконавця визнана протиправною та скасована, зобов'язано Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві прийняти до виконання виконавчий лист.

17.03.2016 року вона повторно подала виконавчий документ із заявою про примусове виконання, в якій просила одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження накласти арешт на майно та кошти боржника.

23.03.2016 року державний виконавець відкрив виконавче провадження, проте арешт на майно або кошти боржника не наклав.

20.04.2016 року представник стягувача вдруге подав клопотання, в якому просив державного виконавця накласти арешт на майно боржника, зібрати інформацію про наявність іншого нерухомого майна та транспортних засобів.

27.04.2016 року представник стягувача ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, після чого подав державному виконавцю інформацію з Єдиного державного реєстру судових рішень про те, що ухвала Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 11.02.2016 року, яка раніше перешкоджала Національному банку України списати кошти з рахунків боржника за вимогою державного виконавця, скасована ухвалою того ж суду від 14.03.2016 року по справі №202/324/16-ц. При цьому, представник стягувача втретє просив державного виконавця накласти арешт на майно боржника.

28.04.2016 року державний виконавець замість проведення будь-яких активних дій виніс постанову про закінчення виконавчого провадження та про направлення виконавчого документу до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для подальшого виконання.

Така постанова державного виконавця та його бездіяльність до її винесення є незаконними та такими, що порушують її права як стягувача.

Так, вона скористалася своїм правом вибору та подала виконавчий документ до державного виконавця у м. Києві, оскільки за даними реєстру отримала інформацію про наявність у власності боржника нерухомого майна за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 27А.

Крім того, державний виконавець своєчасно та у повному обсязі дій, спрямованих на виконання рішення суду, не вживав, неодноразово ігнорував клопотання про накладення арешту на майно боржника, не зібрав інформацію про наявність коштів на рахунках боржника, до НБУ подав тільки вимогу про списання 10% виконавчого збору, але не самої суми заборгованості за виконавчим документом, не подав повторно вимоги про списання коштів, навіть після одержання 27.04.2016 року інформації від стягувача про відсутність обмежень для їх списання.

З урахуванням наведеного просила суд:

- визнати незаконною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про закінчення виконавчого провадження від 28.04.2016 року ВП №49483795 та зобов'язати Відділ примусового виконанню рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві відновити виконавче провадження протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду по скарзі;

- визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві під час здійснення виконавчого провадження ВП №49483795 та зобов'язати його після відновлення цього виконавчого провадження: накласти арешт та оголосити заборону відчуження майна ПАТ КБ «ПриватБанк» у межах суми стягнення, зокрема, накласти арешт на нерухоме майно за адресо: м. Київ, пр. Перемоги, 27А; отримати інформацію про наявність у боржника ПАТ КБ «ПриватБанк» іншого майна, зокрема, нерухомого майна, земельних ділянок, транспортних засобів та накласти арешт на це майно у межах суми стягнення; отримати інформацію про наявність грошових коштів на рахунках боржника у Національному банку України та інших банківських установах згідно наявного у матеріалах виконавчого провадження переліку, одержаного від Державної фіскальної служби України, та вжити невідкладних дій щодо списання таких коштів.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 21 вересня 2016 року визнано дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №49483795 від 28.04.2016 року неправомірними.

Скасовано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про закінчення виконавчого провадження ВП №49483795 від 28.04.2016 року.

Визнано бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві під час здійснення виконавчого провадження ВП №49483795 неправомірною та зобов'язано вчинити дії, визначені Законом України «Про виконавче провадження» для своєчасного та повного виконання рішення суду.

Не погоджуючись з ухвалою, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про відмову в задоволенні скарги.

Зазначає, що у виконавчому документі визначено місцезнаходження ПАТ КБ «ПриватБанк» - м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50.

Посилаючись на статті 26, 32, 52 Закону України «Про виконавче провадження» вказує, що дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві відповідають чинному законодавству, виконавчий лист направлений за належністю до ВПВР у м. Дніпропетровську і на момент подання скарги до суду вже відкрите виконавче провадження №51082682, дії проводяться відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

ОСОБА_2 та її представник в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені.

Представник ОСОБА_2 - адвокат ТитаренкоД.С. направив суду клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що він, як представник не отримав копії апеляційної скарги і не мав можливості підготувати свої заперечення. Повідомлення про час та місце розгляду справи отримав 8.11.2016 року.

Колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, оскільки існують розумні строки для розгляду таких скарг в стадії виконання судового рішення.

Крім того, представником ОСОБА_2 не зазначено підстав поважності неявки його в судове засідання. Про час та місце розгляду справи представник був повідомлений завчасно і не зазначив поважних причин, з яких він не може 9.11.2016 року з'явитися в судове засідання, перебуваючи в місті Києві.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ПАТ КБ «ПриватБанк», вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи вимоги скарги, суд першої інстанції підставно виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 19 листопада 2015 року Деснянським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №2-2322/2015, відповідно до якого стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 202 607,61 доларів США депозитного внеску і процентів та трьох процентів річних від простроченої суми. (а.с. 52)

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречуха О.Я. від 01.12.2015 року ВП №49483795 відмовлено у відкритті виконавчого провадження. (а.с. 50)

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01.02.2016 року визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про відмову у відкритті виконавчого провадження від 01.12.2015 року ВП №49483795, зобов'язано Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві прийняти до виконання виконавчий лист №2-2322/205, виданий Деснянським районним судом м. Києва, та відкрити виконавче провадження за цим листом. (а.с. 60-61)

23.03.2016 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречухом О.Я. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-2322/205, виданого Деснянським районним судом м. Києва. (а.с. 65)

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречуха О.Я. від 28.04.2016 року на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2322/205. (а.с. 81)

У даній постанові вказано, що згідно виконавчого документа та заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» від 14.04.2016 боржник знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50. Таким чином, виконавчий документ підлягає направленню до ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області для подальшого виконання за фактичним місцем знаходження боржника.

Згідно із п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

За приписами ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна ПАТ КБ «ПриватБанк» на праві приватної власності належить нежиле приміщення, філія банку, групи приміщень №9 та №24, загальною площею 1569,9 кв.м, що знаходиться по просп. Перемоги, 27А, у м. Києві. (а.с. 55-56)

Отже, матеріалами справи підтверджено, що стягувач ОСОБА_2, користуючись своїм правом, прийняла рішення про пред'явлення виконавчого листа для примусового виконання за місцезнаходженням майна боржника, що територіально розташовано у м. Києві.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на статті 26, 32, 52 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки вказані норми визначають підстави відмови у відкритті виконавчого провадження, заходи примусового виконання рішення суду, порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника і не стосуються безпосередньо підстав подання даної скарги.

Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження»).

За ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, державний виконавець не вчиняв всіх дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», для виконання рішення суду, а тому суд першої інстанції підставно визнав бездіяльність державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження ВП №49483795 неправомірною та зобов'язав державного виконавця вчинити дії, визначені Законом України «Про виконавче провадження», для своєчасного та повного виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Отже, суд повно і всебічно з'ясував дійсні обставини справи, дав їм належну правову оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення вимог скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки ухвалу постановлено з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді О.В. Немировська

В.А. Шебуєва