Справа № 489/7556/15-ц
Номер провадження 2/489/476/16
РІШЕННЯ

Іменем України

03 лютого 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (далі-відповідач або Ленінський ВДВС) про визнання права власності та виключення майна з акту опису і арешту,

встановив

В грудні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 04.07.2015 було складено Акт опису арешту майна. Проте деякі речі, на які було накладено арешт належать на праві власності позивачу, а не боржнику ОСОБА_2.

Просив суд визнати за позивачем право власності на пральну машинку, телефон, обігрівач, станок прядильний та виключити це майно з акту опису і арешту від 04.06.2015.

14.01.2016 від відповідача до суду надійшло заперечення, в якому вказують, що необхідно замінити первісного відповідача належним та відмовити в задоволенні позову, адже позивач не надав належних та допустимих доказів, що підтверджують його право власності на спірні предмети.

Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. Надав суду письмові заперечення.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

На виконанні у Ленінського ВДВС знаходиться зведене виконавче провадження №38378636 про стягнення коштів з боржника ОСОБА_3.

04.06.2015 за адресою: пров. 5 Інгульський, 4 в м. Миколаєві було складено акт опису та арешту рухомого майна. Майно на зберігання передано господарському адміністратору МФ "Держінформ'юст" ОСОБА_4

Відповідно до вище вказаного Акту опису й арешту, серед предметів є пральна машинка Indesit MOD iwsc 4085, мобільний телефон Samsung CT-S5660, обігрівач Quantum EC 20, станок прядильний дерев'яний щодо яких позивач вказує, що останні належать йому на праві власності.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження придбання мобільного телефону Samsung CT-S5660 позивач надав товарний чек від 30-07-2012 (а. с. 10).

Вказує, що пральну машинку Indesit MOD iwsc 4085 придбано позивачем за допомогою Інтернет-сайту "Slando.ua" (а. с. 11).

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Зазначений принцип непорушності права власності реалізовано в правилі ст. 321 ЦК України, відповідно до якого право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з роз'ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.1976 року, з наступними змінами, "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" передбачено, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Способом захисту цивільного права є припинення дії, яка порушує права відповідно до ст. 16 ЦК України.

В судовому засіданні позивачу запропоновано змінити відповідача на належного або заявити клопотання про залучення співвідповідачем, а саме: на боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно чи на особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Проте позивач відмовився від такого права, тому суд виходячи з принципу диспозитивності продовжив розгляд вимог в редакції первісної позовної заяви.

Позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що вказані речі дійсно належать йому на праві власності.

На підтвердження права власності позивач має надати документи в яких речі індивідуально визначені, тобто мають такі ознаки як серійний номер, назва моделі, розміри тощо.

Як вбачається з акту вилучено телефон Самсунг СТ-S 5660, а в товарному чеку зазначено мобільний телефон Самсунг G, тому суд не може на підставі цього документу однозначно визнати, що він належить позивачу. Експрес-накладна взагалі не містить назви речі, яка пересилалася. Листування за допомогою електронної пошти також не може однозначно свідчити про укладення договору купівлі-продажу речі, оскільки право власності виникає після оплати покупки покупцем і передачі її продавцем покупцю (ч. 1 ст. 334 ЦК України). Надані позивачем документи не свідчать про оплату та отримання ним речей, визначених індивідуальними ознаками (тобто які можна ідентифікувати серед інших).

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позову необхідно відмовити у зв'язку з необґрунтованістю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 57, 60, 88, 174, 212-214 ЦПК, суд

вирішив

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про визнання права власності та виключення майна з акту опису і арешту - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв