Справа № 415/5093/16-ц
Провадження № 22ц/782/882/16
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11 листопада 2016 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області Луганська В.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1, яка діє через представника ОСОБА_2 на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 19 жовтня 2016 року у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до Лисичанської територіальної громади в особі управління по здійсненню політики Лисичанської міської ради в області житлово-комунального господарства про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності на майно,

в с т а н о в и л а:

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 19 жовтня 2016 рокупозов ОСОБА_3 до Лисичанської територіальної громади в особі управління по здійсненню політики Лисичанської міської ради в області житлово-комунального господарства про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності на майно задоволено. Встановлено факт що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 16 грудня 2015 року проживали однією сім'єю по день його смерті без шлюбу. Визнано за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку №34 а по вулиці Рилєєва,міста Лисичанська Луганської області.

Вказане рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 19 жовтня 2016 рокусторонами в апеляційному порядку не оскаржувалося.

До Апеляційного суду Луганської області надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1, яка не приймала участі у справі в суді першої інстанції, але просить вищезазначене рішення скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. У апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначила, що оскаржуваною ухвалою порушуються її права, оскільки за спірним майном існував спір між позивачем та апелянтом на момент подачі позовної заяви. Крім того, апелянтом надано заяву про звільнення її від сплати судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 292 ЦПК України особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Розглянувши клопотання, суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до ч1 ст. 8 Закону України Про судовий збір, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч.2 ст.8 Закону України Про судовий збір, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати. Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати цивільних справах» роз'яснено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Проаналізувавши вищевикладені норми права, зміст клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, суд не вбачає обґрунтованих та переконливих підстав для звільнення апелянта від сплати судового збору, оскільки апелянтом не надано суду належних доказів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні, та на підтвердження свого тяжкого майнового стану.

При цьому, із заявою про відстрочку або розстрочення сплати судового збору апелянт до суду не звертався.

За таких обставин, клопотання ОСОБА_1, яка діє через представника ОСОБА_2 про звільнення апелянта від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 19 жовтня 2016 року задоволенню не підлягає, клопотання про відстрочку або розстрочення сплати судового збору апелянтом суду не заявлялося.

З огляду на викладене, апеляційна скарга апелянта не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

В апеляційній скарзі апелянтом заявлені вимоги про скасування рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 19 жовтня 2016 року в частині як майнового, так і немайнового характеру.

01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким внесено зміни до Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір (в редакції, чинній на момент подачі позовної заяви) судовий збір із позовної заяви майнового характеру поданого фізичною особою, сплачується у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати та судовий збір із позовної заяви немайнового характеру подано фізичною особою, сплачується у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

В ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно ст. 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2016 рік мінімальна заробітна плата становить 1378 грн.

Відповідно ч.3 ст. 6 Закону України Про судовий збір за подання позовної заяви , що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Апелянту необхідно сплатити судовий збір в сумі 1 212,64 грн., (551,20 грн. - із позову майнового характеру * 110 відсотків за подання апеляційної скарги на рішення суду = 606,32 грн. та 551,20 грн. із позову немайнового характеру*110 відсотків за подання апеляційної скарги на рішення суду = 606,32 грн) 606,32 + 606,32 = 1 212,64 грн.)) для приєднання до матеріалів справи надати до Апеляційного суду Луганської області документ про оплату вказаних витрат, які перерахувати за наступними банківськими реквізитами:

Отримувач коштів: УК у м.Сєвєродонецьку/Апеляційний суд Луганської області/22030001

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37944909

Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Луганській області

Код банку отримувача (МФО): 804013

Рахунок отримувача: 0080

Код класифікації доходів бюджету: Судовий збір

Призначення платежу: Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Апеляційний суд Луганської області (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 297 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 ЦПК України, а також у разі несплати суми судового збору, застосовуються положення статті 121 ЦПК України, тобто скарга залишається без руху, про що повідомляється апелянт і йому надається строк для усунення недоліків.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_1, яка діє через представника ОСОБА_2 на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 19 жовтня 2016 року залишається без руху із наданням строку для усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 79, 80 ЦПК України, ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір»,а також ст. ст. 121, ч. 2 ст. 297 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1, яка діє через представника ОСОБА_2 про звільнення апелянта від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 19 жовтня 2016 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє через представника ОСОБА_2 на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 19 жовтня 2016 року залишити без руху, запропонувавши апелянту усунути недоліки апеляційної скарги, зазначені в тексті цієї ухвали, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити апелянту, якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суддею-доповідачем буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя