У Х В А Л А

10 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Луспеника Д.Д., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення коштів; за зустрічним позовом ОСОБА_6, ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання договору недійсним, застосування наслідків недійсності правочину, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7, на рішення апеляційного суду Полтавської області від 15 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 15 жовтня 2011 року між нею та ОСОБА_5 укладено договір простого товариства, відповідно до якого вони домовились придбати у с. Кривуші Кременчуцького району Полтавської області нерухомість для подальшого зайняття готельним бізнесом. З метою виконання взятих на себе зобов'язань за вказаним договором простого товариства ОСОБА_4 передала ОСОБА_5 для придбання нерухомості та її реконструкції грошову суму, що еквівалентна 220 тис. доларам США.

29 грудня 2011 року ОСОБА_5 придбав за договором купівлі-продажу будинок АДРЕСА_1 та дві земельні ділянки: площею 0,21 га, та 0,24 га за вказаною адресою.

На момент укладення зазначених договорів ОСОБА_5 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, та нею надано згоду на укладення договору купівлі-продажу вказаного вище будинку.

ОСОБА_5 свої зобов'язання за договором не виконав до 15 жовтня 2013 року, як це передбачено п. 3.3.4 договору роботи з реконструкції будинку та прийняття його до експлуатації в повному обсязі не провів та не закінчив.

В подальшому шлюб між відповідачами розірвано та рішенням апеляційного суду Полтавської області від 21 травня 2014 року зазначене майно (будинок і дві земельні ділянки) визнано спільним сумісним майном і розділено між сторонами. Таким чином, ОСОБА_4 просила стягнути з відповідачів солідарно заборгованість у сумі 2 815 103 грн 40 коп.

У травні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду із указаним вище зустрічним позовом, посилаючись на те, що за час шлюбу ніякого договору між її колишнім чоловіком та його сестрою не існувало і гроші позивачем її чоловікові не передавалися. Зазначала, що вказаний договір був створений тільки після того, як вона подала позови про розлучення та поділ майна подружжя з метою вилучення цього майна зі спільної власності подружжя. Просила позов задовольнити.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 червня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 суму заборгованості, збитки від інфляції та 12 % річних - всього в сумі 1 407 551 грн 70 коп. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 суму заборгованості, збитки від інфляції та 12 % річних - всього в сумі 1 407 551 грн 70 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні вимог зустрічного позову ОСОБА_6 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 15 жовтня 2015 року рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 червня 2015 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_6 задоволено.

Визнано недійсним договір простого товариства від 15 жовтня 2011 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відмовлено ОСОБА_6 у задоволенні вимоги про застосування наслідків недійсності правочину шляхом зобов'язання сторін договору простого товариства від 15 жовтня 2011 року повернути один одному у натурі все, що вони одержали на виконання цього правочину.

У поданій касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_7 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги дають підстави вважати, що судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що може бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення коштів та зустрічним позовом ОСОБА_6, ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання договору недійсним, застосування наслідків недійсності правочину призначити до судового розгляду на 6 квітня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

Д.Д, Луспеник

С.П. Штелик