АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 184/2253/13-ц Головуючий в І інстанції
Категорія 24 (1) ОСОБА_1
№22ц/774/308/к/16 Доповідач Соколан Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3, ОСОБА_4

За участю: секретаря Петренко К. І.,

позивача ОСОБА_5,

представника позивача ОСОБА_6,

представника відповідач ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_6 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2015 року про забезпечення позову ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди за невиконання обов?язків за договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_8 про про відшкодування матеріальної шкоди за невиконання обов?язків за договором.

19 жовтня 2015 року позивач подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне майно відповідача та заборонити відповідачу здійснювати відповідні дії по відношенню до свого майна: здавати в оренду, реконструювати, а також заборонити виїзд за межі України.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2015 року заяву ОСОБА_5 задоволено частково, вжито заходи забезпечення позову шляхом арешту і заборони вчинення відповідних дій по відношенню до свого майна: здавати в оренду, реконструювати. В задоволенні інших вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_6 ставить питання про скасування ухвали суду та відмову в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, оскільки суд, на його думку, безпідставно та необґрунтовано застосував заходи забезпечення позову, не зясувавши усіх обставин справи. Вважає, що суд першої інстанції не зясував, що позивачем не надано доказів існування реальної загрози невиконання рішення суду про задоволення позову; судом не перевірено співмірність між вартістю майна та ціною позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.10.2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_8 на його користь матеріальної шкоди за невиконання умов договору в розмірі 298303 грн.

Задовольняючи клопотання позивача, суд першої інстанції виходив із наявності підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача 1/75 2/171 та 4/171 частин будівлі АПК, що розташована за адресою: м. Орджонікідзе, вул.. Зонова, 3. Колегія суддів погоджується з таким висновком з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, згідно із п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб.

Згідно із п.4 цієї ж Постанови розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи питання щодо забезпечення позову та постановляючи 20.10.2015 року ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції визначив підстави обрання такого виду забезпечення позову, вказав обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.3 ст. 152 ЦПК України - види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи те, що у своєму позові ОСОБА_5 просить стягнути значні кошти 298303 грн., а сукупна вартість частин будівлі АПК, що належить відповідачу, згідно договорів купівлі продажу (а.с. 26, 28,30) складає 165545 грн., колегія суддів вважає співмірними суму позову та заходи по його забезпеченню. Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо не встановлення судом співмірності між вартістю майна та ціною позову колегія суддів вважає безпідставними.

Також відповідачем, в порушення вимог ст.. 10, 60 ЦПК України, не надано доказів на підтвердження того, що майно, на яке накладено арешт, перебуває у неналежному стані, і йому може знадобитись проведення ремонту.

Отже, приведені в апеляційній скарзі доводи відповідача є безпідставними, зводяться до незгоди з висновками суду та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального права.

Порушень норм процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни ухвали суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необгрунтовані, а ухвала суду відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 303,307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/