Справа № 489/113/16-ц
Номер провадження 2-о/489/27/16
РІШЕННЯ

Іменем України

15 лютого 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 (далі-заявник), зацікавлені особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

встановив

В січні 2016 року заявник звернувся до суду із вказаною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у свідоцтві про право на спадщину за законом, свідоцтві про шлюб, трудовій книжці мають місце розбіжності в написанні прізвища заявника. При переоформленні документів, було неправильно переведено прізвище "Вовчек" з російської на українську мову, записано неправильно - "Вовчок"

В зв'язку із тим, що єдиним правовим способом поновлення її порушеного права є звернення до суду, вона змушена звернутися до суду із даною заявою.

Заявник подала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала вимоги посилаючись на обставини викладені у заяві, просила задовольнити заяву.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги визнав.

Заінтересована особа - ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги визнала.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1, народилася 16.02.1960. Відповідно до паспорта громадянина України серії ЕР 543145 прізвище заявника записано як "Вовчок" (а. с. 4). В перекладі на російську мову : "Вовчек Вера Николаевна".

Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_4 одружилась з (мовою оригіналу): "Вовчек Владимиром Николаевичем", після чого заявнику присвоєно прізвище "Вовчек" (а. с. 7).

Відповідно до записів трудової книжки серії БТ-1 №2892961 заявник записана як "Вовчек Вера Николаевна" (а. с. 8)

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом ОСОБА_5 отримала право на 1/2 частку у спадщині після померлої ОСОБА_6.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. З зазначеного вище свідоцтва про право на спадщину слідує, що ОСОБА_5 зареєстрована за тією ж адресою: пров. Морський, 5 в м. Миколаєві.

В червні 2015 року заявник отримала новий паспорт у якому її прізвище вказано як ОСОБА_1. Тому просила встановити факт належності свідоцтва про право на спадщину, трудової книжки та свідоцтва про шлюб їй, а саме ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 12 цієї Постанови роз'яснено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ.

З аналізу вище зазначених норм слідує, що суд відмовляє у задоволенні заяв в частині вимог щодо встановлення факту належності особам свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів цивільного стану, оскільки свідоцтво про укладення шлюбу заповнюються на підставі паспортних даних особи.

За таких обставин вимоги заявника в частині встановлення факту належності ОСОБА_1 свідоцтва про шлюб не підлягають задоволенню. У випадку необхідності заявник може встановити факт родинних відносин.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник надала суду достатні та необхідні докази того, що правовстановлюючі документи (свідоцтво про право на спадщину та трудова книжка) належать їй. З трудової книжки вбачається, що Богдан змінила прізвище на ОСОБА_5, та зазначено номер свідоцтва. Також співпадає дата народження, місце народження та місце проживання, що підтверджує належність документів заявнику.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про приналежність свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.11.2014 та трудової книжки серії БТ-1 №2892961 заявнику.

Дослідивши докази, долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 212-214, 256-259 ЦПК України, суд

вирішив

Заяву ОСОБА_1, зацікавлені особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2:

- свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 23.11.2014 приватним нотаріусом Доманівського районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_7, реєстровий номер 1253.

- трудової книжки серії БТ-1 №2892961.

В задоволенні вимог про встановлення факту належності свідоцтва про шлюб відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв