Справа № 591/3695/16-ц
Провадження № 6/591/220/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 року Зарічний районний суд м. Суми в складі :

головуючого судді Кривцової Г.В.

при секретарі Кальченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми подання державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції в Сумській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець звернулася до суду з поданням, яке мотивує тим, що в його провадженні знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №591/9610/14-ц виданого Зарічним районним судом м. Суми 01 квітня 2015 року про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 123460,53 грн.

Посилаючись на те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, державний виконавець просить тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України до повного виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженого з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В судове засідання державний виконавець не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином через Зарічний ВДВС м. Суми.

Оскільки вказане подання надійшло до суду 21 липня 2016 року о 16-51 год., суд, з метою виконання вимог ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України негайного розгляду подання, вважає за можливе розглянути дане подання за відсутності державного виконавця.

Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання державного виконавця не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно виконавчого листа №591/9610/14-ц виданого Зарічним районним судом м. Суми 01 квітня 2016 року ОСОБА_2 є боржником і з нього стягнуто на користь ОСОБА_3 борг у сумі 123460 грн. (а.с. 9).

Постановою державного виконавця ВДВС СМУЮ від 17 квітня 2015 року відкрито виконавче провадження про примусове виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 123460,53 грн. (а.с.10).

Листом №24/15 від 17 квітня 2015 року направлено боржнику копію постанови для виконання (а.с.10), однак відомості про те, чи отримував боржник вказану постанову, відсутні.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звернутись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Під ухиленням від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, розуміються такі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов'язків, у зв'язку з чим і здійснюється примусове виконання.

Постановою державного виконавця від 17 квітня 2015 року було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника та оголошено заборону на його відчуження (а.с.11), копію якої направлено до ВДАІ УМВС України в Сумській області, боржнику та стягувачу.

В ході проведених виконавчих дій державним виконавцем 09 червня 2015 року встановлено, що боржник ОСОБА_2 працює за трудовими та цивільно-правовими договорами з ТОВ «Інженерно-технічний центр «Сумитехно», що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Металургів, 30 (а.с.13).

Однак лише через рік, 10 червня 2016 року, державний виконавець вийшов за місцем знаходження підприємства, де було зясовано, що за адресою: м. Суми, вул. Металургів, 30 знаходиться орендар ФОП Мовчан, зі слів якого встановлено, що підприємство ТОВ «Сумитехно» фактично знаходиться за адресою м. Суми, Білопільський шлях, 7 (а.с.30).

Інших доказів щодо зясування місця роботи боржника чи інших джерел його доходу суду не надано.

До матеріалів подання додано копію акту державного виконавця Зарічного ВДВС м. Суми ОСОБА_1, з якого вбачається, що 13 квітня 2016 року було здійснено вихід за місцем проживання боржника АДРЕСА_1 (а.с. 21), однак мешканка квартири ОСОБА_4 пояснила, що власник квартири ОСОБА_2 в ній не проживає, і місце його проживання їй невідомо.

В цей же день державний виконавець залишив за вказаною адресою боржнику виклик до державного виконавця (а.с.22).

26 квітня 2016 року державний виконавець на свій запит отримав відомості з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Сумській області, з якого вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 28 серпня 2015 року був зеняий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 та вибув за адресою АДРЕСА_2 (а.с.24).

Однак, маючи наявну інформацію про інше місце проживання боржника станом на 26 квітня 2016 року та інформацію про те, що боржник не проживає за тою адресою, що мається у виконавчих документах, державний виконавець 27 квітня 2016 року, повторно, направляє боржнику ОСОБА_2 ухвалу про відкриття виконавчого провадження за старою адресою: АДРЕСА_1 (а.с.25 зворот).

Крім того, як вбачається з доданої до матеріалів копії постанови державного виконавця Лютого М.В. про примусовий привід боржника від 23 травня 2016 року, до боржника ОСОБА_2 застосовано привід через органи Національної поліції (а.с.27), який виконано не було з тих підстав, що дільничному ніхто не відкрив двері за адресою АДРЕСА_3. Копія рапорту від 30 травня 2016 року додається. (а.с.28).

Враховуючи, що державному виконавцю було достовірно відомо, що боржник вже знятий з реєстрації за старою адресою і проживає за іншою адресою, ніж вказано у постанові про привід, то це не можна вважати доказом того, що боржник добровільно не зявляється на виклики до ВДВС.

До матеріалів подання додано копії інформаційних листів наданих Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України датовані 07 вересня 2015 року та 29 червня 2016 року з яких вбачається, що боржник ОСОБА_2 починаючи з травня 2011 року регулярно перетинає державний кордон України (а.с.17-18, 34).

Як вбачається з вказаної інформації 29 квітня 2016 року ОСОБА_2 виїхав за межі України і станом на 13 липня 2016 року на її територію не повернувся.

Дану інформацію державним виконавцем було отримано 19 липня 2016 року (а.с.34).

Суду не надано достатніх доказів того, що боржник ОСОБА_2 обізнаний про те, що у Зарічному ВДВС м. Суми перебуває на виконанні виконавче провадження, де він є боржником, а постійні виїзди за межі України не дозволяють зробити висновки, що боржник ухиляється від виконання судового рішення.

Тобто, суд не може розцінювати вказані обставини як свідоме діяння (бездіяльність) боржника, що спрямоване на невиконання обовязку сплати заборгованості у виконавчому провадженні, оскільки жодних доказів цьому не здобуто.

Крім того, при наявності даних про місце роботи боржника та отримання ним заробітної плати державним виконавцем взагалі не було вжито заходів щодо виконання рішення суду шляхом накладення стягнення на заробітну плату чи майно боржника.

Всупереч вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р., державним виконавцем не надано суду доказів повідомлення боржника про направлення до суду подання про встановлення щодо нього тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

За вказаних обставин суд вважає, що подання не підлягає задоволенню в звязку з відсутністю доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов'язань.

На підставі ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України», ст.ст. 3, 5 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 209-210, ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції в Сумській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Г.В.Кривцова