Номер провадження: 22-ц/785/7650/16
Головуючий у першій інстанції Погрібний С. О.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

Кравця Ю.І.,

за участю секретаря Цихиселі Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2016 року про відмову у закритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, визнання права власності на квартиру, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла» Одеської міської ради про визнання частково недійсними розпорядження органу приватизації житла й свідоцтва про право власності на житло, визнання частково недійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності на частину квартири, за участю третьої особи - Одеської товарної біржі,

встановила:

28 вересня 2014 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом, який в подальшому неодноразово уточнювала та в кінцевій редакції (т.2, а.с.90-96) просила:

Визнати законним набуття ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка складається із наступних приміщень: житлової кімнати площею 15,8 кв.м., житлової кімнати площею 17,0 кв.м.; кухні площею 6,4 кв.м.; кухні площею 13,6 кв.м.; вбиральні (туалету) площею 1,4 кв.м.; вбиральні (туалету) площею 1,1 кв.м.; коридору площею 3,4 кв.м.; вбудованої шафи площею 2,3 кв.м.; балкону площею 0,5 кв.м., загальною площею 61,5 кв.м., що графічно відображено на плані 2-го поверху 1964р., наданого КП «ЖКС Фонтанський», та в технічному паспорті, виданому 21.01.1994р. ОМБТІ та РОН на ім'я ОСОБА_5, на підставі укладеного на Одеській товарній біржі 02.02.1994р. договору купівлі-продажу квартири №1551 та реєстрації 7 лютого 1994 року в реєстровій книзі №410, стор. 181, кн.21 пр.;

усунути не пов'язані із позбавленням володіння та триваючі у часі фактичні і юридичні перешкоди у здійсненні ОСОБА_3 права користування і розпоряджання квартирою АДРЕСА_1, що належить їй за договором купівлі-продажу від 2 лютого 1994 року, шляхом:

визнання незаконними дії житлово-експлуатаційної дільниці №74 КП «ЖЕО Іллічівського району», правонаступником якого є КП «ЖКС «Фонтанський», щодо складання та видання 29.04.2002р. «Довідки про склад сім'ї наймача ізольованої квартири та займані нею приміщення», передбаченої Додатком 4 до Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, на ім'я ОСОБА_6 та членів її сім'ї, в частині включення займаних приміщень: №1 площею 3,4 кв.м., №2 площею 5,4 кв.м., та №2-6 площею 1,0 кв.м., що відображені на плані 2-го поверху будинку станом на 1964 рік, наданого КП «ЖКС Фонтанський» та віднесені до квартири АДРЕСА_1;

визнання незаконними дії КП «Агентство з приватизації житла» щодо виготовлення 17.04.2002 року технічного паспорту на приватизовану квартиру АДРЕСА_2, в частині включення до складу об'єкта приватизації приміщень: №1 площею 3,4 кв.м., №2 площею 5,4 кв.м., та №2-6 площею 1,0 кв.м., що відображені на плані 2-го поверху будинку станом на 1964 рік, наданого КП «ЖКС Фонтанський», та віднесені до квартири АДРЕСА_1;

визнання незаконним розпорядження від 29.04.2002р. №170156, виданого управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради, як органом приватизації (далі - УЖКГ ОМР), на підставі заяви ОСОБА_6 та членів її сім'ї, в частині включення до складу об'єкта приватизації приміщень: №1 площею 3,4 кв.м., №2 площею 5,4 кв.м. та №2-6 площею 1,0 кв.м., що відображені на плані 2-го поверху будинку станом на 1964 рік, наданого КП «ЖКС Фонтанський» та віднесені до квартири АДРЕСА_1;

визнання незаконним свідоцтва про право власності на житло №6-12157, виданого УЖКГ ОМР від 29.04.2002р. на ім'я ОСОБА_6 та членів її сім'ї, зареєстрованого в ОМБТІ та РОН 13.05.2002р. в книзі №386пр, на стор.№17, за реєстровим №410, в частині-включення до складу об'єкта приватизації приміщень: №1 площею 3,4 кв.м., №2 площею 5,4 кв.м. та №2-6 площею 1,0 кв.м., що відображені на плані 2-го поверху будинку станом на 1964 рік, наданого КП «ЖКС Фонтанський» та віднесені до квартири АДРЕСА_1;

визнання недійсним договору купівлі-продажу 523/1000 частини квартири АДРЕСА_2, укладеного 06.06.2002р. між ОСОБА_6, що діяла від свого імені та від своєї сім'ї, та ОСОБА_7, посвідченого та зареєстрованого в реєстрі №3589 приватним нотаріусом Сімоновою О.Ю., в частині включення до складу квартири приміщення: №1 площею 3,4 кв.м., №2 площею 5,4 кв.м. та №2-6 площею 1,0 кв.м., що відображені на плані 2-го поверху будинку станом на 1964 рік наданого КП «ЖКС Фонтанський» та віднесені до квартири АДРЕСА_1;

визнання недійсним договору дарування 523/1000 частини квартири АДРЕСА_2, укладеного 03.09.2002р. між ОСОБА_7 та ОСОБА_4, посвідченого та зареєстрованого в реєстрі №8-3340 приватним нотаріусом Драло Г.Л., в частині включення до складу квартири приміщення: №1 площею 3,4 кв.м., №2 площею 5,4 кв.м. та №2-6 площею 1,0 кв.м., що відображені на плані 2-го поверху будинку станом на 1964 рік, наданого КП «ЖКС Фонтанський» та віднесені до квартири АДРЕСА_1;

визнання недійсним договору купівлі-продажу 477/1000 частин квартири АДРЕСА_2, укладеного 06.06.2002р. між ОСОБА_6, що діяла від свого імені та від своєї сім'ї, та ОСОБА_10 та ОСОБА_11, посвідченого та зареєстрованого в реєстрі №3586 приватним нотаріусом Сімоновою О.Ю., в частині включення до складу квартири приміщення: №1 площею 3,4 кв.м., №2 площею 5,4 кв.м. та №2-6 площею 1,0 кв.м., що відображені на плані 2-го поверху будинку станом на 1964 рік, наданого КП «ЖКС Фонтанський» та віднесені до квартири АДРЕСА_1;

визнання недійсним договору дарування 477/1000 частин квартири АДРЕСА_2, укладеного 05.03.2004р. між ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, посвідченого та зареєстрованого в реєстрі №2237 приватним нотаріусом Іллічовою H.A., в частині включення до складу квартири приміщення: №1 площею 3,4 кв.м., №2 площею 5,4 кв.м. та №2-6 площею 1,0 кв.м., що відображені на плані 2-го поверху будинку станом на 1964 рік наданого КП «ЖКС Фонтанський» та віднесені до квартири АДРЕСА_1;

зобов'язання ОСОБА_4 та членів її сім'ї, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2, звільнити безпідставно зайняті приміщення: №1 площею 3,4 кв.м., №2 площею 5,4 кв.м. та №2-6 площею 1,0 кв.м., що відображені на плані 2-го поверху будинку станом на 1964 рік наданого КП «ЖКС Фонтанський» та віднесені до квартири АДРЕСА_1.

Відповідачка ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала та звернулась до суду із зустрічним позовом, який також уточнила та просила визнати недійсними розпорядження органу приватизації №33534 та Свідоцтво про право власності на житло НОМЕР_1, що видані 01 лютого 1994 року УЖКГ ОМР народних депутатів на ім'я ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1, в частині включення до складу квартири №13 та приватизації приміщень кухні площею 5,4кв.м, туалету площею 1,4кв.м, коридору площею 3,4кв.м., що відображені на технічному паспорті, виданому 21 січня 1994 року ОМБТІ; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 02 лютого 1994 року на Одеській товарній біржі, реєстраційний номер 1551, між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, в частині відчуження приміщень квартири №13, а саме: кухні площею 5,4кв.м, туалету площею 1,4 кв.м. (т.1, а.с.42-43, 83-87).

В ході розгляду справи, 19.07.2016 року представник позивача - ОСОБА_14 звернувся до суду із клопотанням про закриття провадження за зустрічним позовом ОСОБА_4, посилаючись на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2013 року вже було вирішено спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (т.2, а.с.111-113).

Представник позивача в судовому засіданні заявлене клопотання підтримав, просив суд задовольнити його у повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення вказаного клопотання, вважав його необґрунтованим, та таким, у задоволенні якого слід відмовити, з огляду на те, що предмет вказаних позовів є різним.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2016 року було відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача - ОСОБА_14 про закриття провадження у справі, в частині розгляду зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, КП «Міське агентство з приватизації житла» Одеської міської ради про визнання частково недійсними розпорядження органу приватизації житла й Свідоцтва про право власності на житло, визнання частково недійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності на частину квартири (т.2, а.с. 132).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування даної ухвали суду від 15 вересня 2016 року про відмову в закритті провадження у справі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Так, у відповідності до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Разом з тим, як вбачається з позовних вимог зустрічної позовної заяви, предметом позову ОСОБА_4 є розпорядження органу приватизації №33534 та свідоцтво про право власності на житло НОМЕР_1, що видані 01 лютого 1994 року УЖКГ ОМР народних депутатів на ім'я ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1, в частині включення до складу квартири №13, та приватизації приміщень кухні площею 5,4 кв.м., туалету площею 1,4 кв.м., коридору площею 3,4 кв.м.

Звертаючись до суду із заявою про закриття провадження у справі за зустрічним позовом, представник позивача посилався на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25.04.2013 року по справі №2-3268/11, згідно якого, на думку заявника, спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав уже розглянутий.

Однак, із даними доводами суд першої інстанції обґрунтовано не погодився, оскільки як вбачається із вказаного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25.04.2013 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 стосувалися лише правового статусу двох кімнат квартири №12, площею 13,6 кв.м. та 10,0 кв.м.

Суд першої інстанції також обґрунтовано відхилив доводи представника позивача щодо того, що предметом позову є річ, в даному випадку - квартира, у зв'язку з чим суд мав розглядати спір щодо всіх її складових частин, з огляду на що предметами обох позовів ОСОБА_4 є квартира в цілому, з урахуванням всіх її складових частин, а не окремі її складові частини.

Так, як встановлено вищевказаним судовим рішенням, розгляд позову ОСОБА_4 до ОСОБА_15 (головуюча суддя Приморського районного суду м. Одеси Шенцева О.П.) стосувався лише правового статусу двох кімнат, а питання про дійсність розпорядження органу приватизації №33534 та свідоцтва про право власності на житло, в частині включення до складу квартири №13 та приватизації приміщень кухні площею 5,4 кв.м., туалету площею 1,4 кв.м., коридору площею 3,4 кв.м., - вказаним судом не вирішувалось.

З підстав викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного і обґрунтованого висновку про те, що спір щодо вказаних приміщень між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 судом не розглядався, у зв'язку з чим ОСОБА_4 звернулась до суду за захистом порушеного її права.

Крім того, із зустрічного позову ОСОБА_4 вбачається, що учасниками за цим позовом є: позивач ОСОБА_4, відповідачі: ОСОБА_3, ОСОБА_5, Департамент міського господарства Одеської міської ради та КП «Міське агентство з приватизації житла», третя особа - Одеська товарна біржа, у той час, коли сторонами у цивільній справі №2-3268/11 за позовом ОСОБА_4 були: позивач ОСОБА_4, відповідачі: ОСОБА_3, ОСОБА_5, УЖКГ ОМР, Міське агентство з приватизації державного житлового фонду, Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради та Одеська товарна біржа.

Таким чином, дослідивши склад учасників та предмети спорів по вказаним двом цивільним справам, суд дійшов правильного і обґрунтованого висновку про відсутність повної тотожності у складі сторін та предметів спорів по названим справам, у зв'язку з чим закриття провадження у цій цивільній справі є неможливим, а у задоволенні клопотання представника позивача необхідно відмовити.

Також не підлягає задоволенню клопотання представника апелянта про встановлення судом апеляційної інстанції підстав звільнення від доказування встановлених судовим рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2013 року обставин, оскільки зазначені обставини можуть бути встановлені лише в ході розгляду справи по суті в суді першої інстанції та не є предметом апеляційного розгляду.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надала суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, ухвалу постановлено у відповідності до вимог процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст. 307, ст.ст. 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2016 року про відмову у закритті провадження у цивільній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

С.П. Гайворонський

Ю.І. Кравець