Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1064/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.06.2016 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Надопта А.А.,

при секретарі - Онисько С.С.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради про встановлення права власності на 2/5 частини спадкового майна,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до Виноградівської міської ради про встановлення права власності на 2/5 частини спадкового майна.

Вимоги позову мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько ОСОБА_2, а ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачки- ОСОБА_1.

Після смерті батька позивачки залишилось спадкове майно: 1/5 частина квартири за № АДРЕСА_1. Після смерті матері також залишилась спадкове майно: 1/5 частина квартири за № АДРЕСА_1.

Загальна корисна площа трьохкімнатної житлової квартири становить 71.4 кв.м., в тому числі житлова 42.1 кв.м.

Спадкоємцями першої черги після смерті батька, який помер в 2011 року є мати позивачки та позивачка ОСОБА_1 В 6-ти місячний строк після смерті батька ніхто із спадкоємців не звертались із заявами на прийняття спадщини в нотаріальну контору. На підставі п. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В квартирі на час смерті батька проживала мати, яка і прийняла спадщину за ним в порядку ст.. 1268 ЦК України, що стверджується будинковою книгою.

Після смерті матері спадкова маса становила 2/5 частини квартири: 1/5 частина матері та 1/5 частина , яку мати позивача успадкувала після смерті батька позивача.

Єдиним спадкоємцем після смерті матері відповідно до ст..1261 ЦК України є дочка померлої-позивачка ОСОБА_1 Інших дітей у батьків не було. В 6-ти місячний строк, 22 січня 2016 року, подала заяву до приватного нотаріуса ОСОБА_4 на прийняття спадщини , що стверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22 січня 2016 року. Крім того, прийняла спадщину в порядку ст.1268 ЦК України , так як з 24 жовтня 2015 постійно проживаю та зареєстрована в спадковому будинку, що стверджується штампом в паспорті про реєстрацію .

Звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_4 щоб видали свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої матері ОСОБА_5 Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по тій причині, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на квартиру.

Позивачка ОСОБА_1, про день, час і місце розгляду справи будучи належним чином повідомлений в судове засідання не з"явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити.

Відповідач-представник Виноградівської міської ради, про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлений належним чином своєчасно, в судове засідання не з'явився, однак до суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві, відповідачкою позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом.

Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов»язків.

Частиною 1 ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів.

При здійсненні правосуддя (ст.4 ЦПК) у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Завданнями цивільного судочинства (ст.1 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст.10,11,59,60,61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько ОСОБА_2, а ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачки- ОСОБА_5.

Після смерті батька позивачки залишилось спадкове майно: 1/5 частина квартири за № АДРЕСА_1. Після смерті матері також залишилась спадкове майно: 1/5 частина квартири за № АДРЕСА_1.

Вартість 2/5 частини спадкового квартири становить суму 69436 гривень. Загальна корисна площа трьохкімнатної житлової квартири становить 71.4 кв.м., в тому числі житлова 42.1 кв.м.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги після смерті батька, який помер в 2011 року є мати позивачки та позивачка ОСОБА_1 В 6-ти місячний строк після смерті батька ніхто із спадкоємців не звертались із заявами на прийняття спадщини в нотаріальну контору. На підставі п. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В квартирі на час смерті батька проживала мати, яка і прийняла спадщину за ним в порядку ст.. 1268 ЦК України, що стверджується будинковою книгою.

Після смерті матері спадкова маса становила 2/5 частини квартири: 1/5 частина матері та 1/5 частина , яку мати позивача успадкувала після смерті батька позивача.

Єдиним спадкоємцем після смерті матері відповідно до ст..1261 ЦК України є дочка померлої-позивачка ОСОБА_1 Інших дітей у батьків не було. В 6-ти місячний строк, 22 січня 2016 року, подала заяву до приватного нотаріуса ОСОБА_4 на прийняття спадщини , що стверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22 січня 2016 року. Крім того, прийняла спадщину в порядку ст.1268 ЦК України , так як з 24 жовтня 2015 постійно проживаю та зареєстрована в спадковому будинку, що стверджується штампом в паспорті про реєстрацію .

Звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_4 щоб видали свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої матері ОСОБА_5 Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по тій причині, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на квартиру.

При таких обставинах, у відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як п ередбачено ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Таким чином, враховуючи те, що позивачка прийняла спадщину, в порядку передбаченому законом, оскільки подала заяву в 6-ти місячний строк на прийняття спадщини і не має можливості оформити в установленому актами цивільного законодавства порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, яким є 2/5 частини квартири, оскільки відсутній оригінал свідоцтва про право власності на нерухоме майно , тому змушена звернутись до суду .

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 60, 61, 169, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.16, 392 ЦК України, ст. 124 Конституції України,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1 право власності на спадкове майно: на 2/5 частини трьохкімнатної квартири за № 30 загальною корисною площею 71.4 кв.м., в тому числі житловою 42.1 кв.м. , розташованої в АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийА. А. Надопта