Придніпровський районний суд м.Черкаси

Справа № 711/48/16-ц
Номер провадження2/711/563/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2016 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Семиволос І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом (в подальшому уточнений) до ОСОБА_2, ПрАТ «СГ «ТАС» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Ухвалою суду від 13.05.2016р. позовні вимоги в частині позовних вимог до ПрАТ «СГ «ТАС» залишені без розгляду на підставі ст. 207 ч.1 п.5 ЦПК України.

Крім того, під час розгляду справи в якості третьої особи залучено ПрАТ «СГ «ТАС».

Свої позовні вимоги в остаточній редакції від 13.05.2016р. позивач мотивує тим, що 28 серпня 2015 року близько 09 год. 10 хв. водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Хюндай Акцент» н. з. СА 3240 ВЕ та, рухаючись по вул. Гагаріна, від вул. Замковий узвіз у напрямку вул. Сержанта Смірнова в м. Черкаси, грубо порушив вимоги п.п. 10.1., 16.3. Правил дорожнього руху України, перед початком виконання маневру повороту ліворуч не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого під час виконання маневру повороту в напрямку проїзду до будинку №21, не надав дорогу мотоциклу «Хонда» н.з. СА 1919 АА під керуванням ОСОБА_1, який рухався в зустрічному напрямку, та допустив зіткнення транспортних засобів.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому човноподібної кістки лівого променево-запястного суглобу та пятої пясної кістки лівої кисті зі зміщенням, травму голови зі струсом головного мозку, крововиливи передньої поверхні грудної клітки та правої кисті, забою з набряком та крововиливом другого пальця лівої ступні, садна лівого передпліччя та обох колінних суглобів, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1945 від 19.10.2015 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоровя.

В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Власником автомобіля «Хюндай Акцент» н.з. СА 3240, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САК №272972, являється відповідач ОСОБА_2

Власником мотоцикла «Хонда» н.з. СА 1919 АА, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САК № 024738, являється позивач ОСОБА_1

Вина відповідача ОСОБА_2 підтверджена ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 грудня 2015 року, якою його визнано винним та звільнено від кримінальної відповідальності у звязку із взяттям на поруки. Вину у скоєнні ДТП він визнав в повному обсязі.

Цивільна відповідальність відповідача ОСОБА_2 перед третіми особами застрахована ПАТ «СГ «TAC» поліс АІ/4187072. Відомості про ДТП та наявність потерпілого маються в реєстраційному журналі страхової компанії.

Внаслідок ДТП з вини водія ОСОБА_2 позивачу через пошкодження транспортного засобу заподіяна матеріальна шкода, а саме:

мотоцикл «Хонда» н.з. СА 1919 АА отримав значні механічні ушкодження, за висновком експерта №107/15 судової товарознавчої експертизи про визначення матеріального збитку власнику мотоцикла «Хонда» н.з. СА 1919 АА, що належить ОСОБА_1, складеного 16.10.2015 року судовим експертом авто-товарознавцем ОСОБА_3, вартість матеріального збитку після ДТП склала 52 441,40 гривень; вартість проведення експертизи мотоцикла «Хонда» н.з. СА 1919 АА згідно квитанції від 06.10.2015 року складає 1300,00 гривень.

З метою уникнення затягування виплати страхового відшкодування позивач ОСОБА_1 погодився на суму, запропоновану страховою компанією 21416грн. 84коп., хоча дана сума не відповідає вартості збитку, визначеного судовим експертом, як і не відповідає фактичним витратам, які ОСОБА_1, як власник мотоцикла «Хонда» н.з. СА 1919 АА, був вимушений понести на відновлення транспортного засобу.

Позивач зазначив, що сума фактичних збитків, завданих йому, як власнику мотоцикла «Хонда» н.з. СА 1919 АА, становить 114 370,40грн. та складається з наступних витрат:

згідно рахунку на вартість деталей мотоцикла «Хонда» н.з. СА 1919 АА від 23 грудня 2015 року, обрахованого ЧП ОСОБА_4 вартість запчастин складає 96 735, 40 грн.; (згідно виписки з ЕДР - ФОП ОСОБА_4, дата реєстрації 22.02.2010 року, вид діяльності: торгівля мотоциклами, деталями та приладдям до них, технічне обслуговування і ремонт мотоциклів); вартість запчастин на суму 96 735,40 грн. сплачена ОСОБА_1 23.12.2015 року згідно квитанції до прибуткового ордеру від 23.12.2015;

згідно акту виконаних робіт від 30.03.2016 року, виданого ПП ОСОБА_5, СТО «Автолюкс» вартість робіт виконаних по ремонту мотоцикла «Хонда» н.з. СА 1919 АА склала 16 335,00 грн; (згідно виписки з ЕДР - ФОП ОСОБА_5 дата реєстрації 16.05.2001 року, вид діяльності: технічне обслуговування та ремонт автомобілів); вартість виконаних робіт на суму 16 335,00грн. сплачена ОСОБА_1 30.03.2016 року згідно квитанції до прибуткового ордеру від 30.03.2016р.;

За вирахуванням суми, сплаченої страховою компанією, сума фактичних витрат, понесених ОСОБА_1 складає: 114 370,40 - 21 416, 84 = 92 953,56 грн.

Крім того, позивач вказує, що внаслідок ДТП через ушкодження здоровя йому завдана моральна шкода. З-за травми позивач був змушений прикладати додаткові зусилля для організації свого життя; ним перенесені фізичні і душевні страждання, а тому завдану моральну шкоду оцінює в 20 000грн.

Таким чином, позивач просить суд, - стягнути із ОСОБА_2 на свою користь в якості відшкодування моральної шкоди, завданої заподіянням тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоровя - 20 000грн., а також в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої власнику мотоцикла Хонда» п.з. CA 1919 АА - 92 953, 56грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_6 та його представник за довіреністю ОСОБА_7 повністю підтримали позовні вимоги в ред. від 13.05.2016р. та просили їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник за довіреністю ОСОБА_8 позовні вимоги визнали частково, а саме, - відповідач згоден відшкодувати позивачеві: моральну шкоду в розмірі 1000грн.00коп., матеріальну шкоду 1300грн. 00коп. за проведення експертизи від 16.10.2015р. та 250грн. франшиза. В іншій частині вимоги не визнає.

В судовому засіданні представник третьої особи ПрАТ «СГ «ТАС» за довіреністю ОСОБА_9 зазначив, що страхова компанія повністю виконала свої зобов»язання перед ОСОБА_1 і він письмово підтвердив, що не має жодних претензій. Надані письмові заперечення проти позову.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, в т.ч. судового експерта ОСОБА_10, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за таких підстав:

встановлено, що 28 серпня 2015 року близько 09 год. 10 хв. водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Хюндай Акцент» н. з. СА 3240 ВЕ та, рухаючись по вул. Гагаріна, від вул. Замковий узвіз у напрямку вул. Сержанта Смірнова в м. Черкаси, грубо порушив вимоги п.п. 10.1., 16.3. Правил дорожнього руху України, перед початком виконання маневру повороту ліворуч не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого під час виконання маневру повороту в напрямку проїзду до будинку №21, не надав дорогу мотоциклу «Хонда» н.з. СА 1919 АА під керуванням ОСОБА_1, який рухався в зустрічному напрямку, та допустив зіткнення транспортних засобів.

В результаті ДТП ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому човноподібної кістки лівого променево-запястного суглобу та пятої пясної кістки лівої кисті зі зміщенням, травму голови зі струсом головного мозку, крововиливи передньої поверхні грудної клітки та правої кисті, забою з набряком та крововиливом другого пальця лівої ступні, садна лівого передпліччя та обох колінних суглобів, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1945 від 19.10.2015 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоровя.

В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Власником автомобіля «Хюндай Акцент» н.з. СА 3240, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САК №272972, являється відповідач ОСОБА_2

Власником мотоцикла «Хонда» н.з. СА 1919 АА, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САК № 024738, являється позивач ОСОБА_1

Вина відповідача ОСОБА_2 підтверджена ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 грудня 2015 року, якою його визнано винним та звільнено від кримінальної відповідальності у звязку із взяттям на поруки. Ухвала суду набрала законної сили.

Цивільна відповідальність відповідача ОСОБА_2 перед третіми особами застрахована ПАТ «СГ «TAC» поліс АІ/4187072 від 09.12.2014р. Ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров»ю становить 100000грн., а за шкоду, заподіяну майну - 50000грн. Розмір франшизи становить 250грн. 00коп.

Із повідомленням про ДТП до ПрАТ звернулися: ОСОБА_1 24.09.2015р. та 10.05.2016р., а також ОСОБА_2 31.08.2015р. Крім того, ОСОБА_1 24.03.2016р. подав до ПрАТ заяву про страхове відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП пошкодженому транспортному засобу.

Відповідно до звіту №41-R/18/7 від 10.02.2016р., здійсненого оцінювачем ОСОБА_11, ринкова вартість пошкодженого КТЗ мотоцикла СА 1919АА на дату оцінки становить 26951грн. 00коп.

За даними страхового акту №52178/34/2016 від 28.03.2016р. сума страхового відшкодування, що підлягаю виплаті ОСОБА_1, становить 21416грн. 84коп.

Відповідно до листа №1833 від 28.03.2016р. ПрАТ «СГ «ТАС» повідомило ОСОБА_1 про визначений розмір страхового відшкодування, з яким останній погодився.

Крім того, ОСОБА_1 03.06.2016р. подав до ПрАТ заяву про страхове відшкодування шкоді, завданій здоров»ю потерпілого внаслідок ДТП. За даними страхового акта №8661Р/34/2016 від 03.06.2016р. визначено розмір страхового відшкодування 2500грн. Листом від 03.06.2016р. №3086, ОСОБА_1 повідомлено про прийняте рішення. При цьому, потерпілий погодився з таким розміром, про що зазначив у заяві від 03.06.2016р.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 отримав страхове відшкодування в повному розмірі, письмово зазначивши, що претензій до ПрАТ «СГ «ТАС» не має.

Судом встановлено, що за висновком експерта №107/15 судової авто-товарознавчої експертизи про визначення матеріального збитку власнику мотоцикла «Хонда» н.з. СА 1919 АА, що належить ОСОБА_1, складеного 16.10.2015 року судовим експертом авто-товарознавцем ОСОБА_3, вартість матеріального збитку власнику мотоцикла після ДТП склала 52 441,40 гривень; залишкова (ринкова вартість) мотоцикла на дату ДТП 28.08.2015р. складає 52441грн. 40коп.

Вартість проведення даної експертизи згідно квитанції до прибуткового касового ордера №107/15 від 06.10.2015 року складає 1300,00 грн.

Відповідно до даних висновку експерта за результатами проведення судової авто-товарознавчої експертизи №448/16-23 від 12.09.2016р., вартість матеріального збитку власнику мотоцикла внаслідок ДТП складає 55420грн.00коп.; вартість мотоцикла станом на 28.08.2015р. складає 52420грн. 00коп.

Як передбачено ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України.

Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України).

За положеннями ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Оскільки під час розгляду справи встановлено, що позивачем було витрачено грошові кошти в розмірі 1300грн. 00коп. за проведення експертизи, висновок якої складений 16.10.2015р., то ці кошти слід стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідач проти відшкодування таких витрат не заперечує.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом механізмом, іншим обєктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ст. 1187 ч.ч.1, 2, 5 ЦК України).

Як зазначено у статті 999 ЦК, законом може бути встановлений обовязок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоровя, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обовязкове страхування).

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Законом України «Про страхування» визначено, що страховик зобов»язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Закон України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

За положеннями статті 22 ЗУ Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.07.2004р. (в редакції, що діяла на час виниклик правовідносин), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 9 згаданого Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту (ст. 12 ЗУ).

Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування (ст.36 п.36.6 Закону).

Таким чином, франшиза в розмірі 250грн. 00коп. підлягає до відшкодування відповідачем позивачеві.

Відповідно до ст. 28 згаданого Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, в т.ч. з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Стаття 33 ЗУ передбачає перелік дій осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати).

За встановленими обставинами справи, такі дії були вчинені особами, причетними до ДТП.

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (ст. 30 згаданого ЗУ).

Відповідно до ст. 36.2 ст. 36 згаданого Закону, страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, в т.ч. шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Отже, в даному випадку, страховою компанією було визначено розмір страхового відшкодування таким чином: 52441,40грн. (вартість ТЗ до ДТП за висновком експерта від 16.10.2015р.) 26951,00грн. (ринкова вартість пошкодженого КТЗ за звітом від 10.02.2016р.) 250грн. 00коп. (франшиза) = 25240грн. 40коп.

При цьому, ПрАТ та ОСОБА_1 добровільно визначили розмір страхового відшкодування 21416,84грн., який останнім отримано, що він підтвердив в судовому засіданні.

Таким чином, при ліміті, встановленому полісом за шкоду, заподіяну майну у розмірі 50000грн., сторони дійшли згоди про відшкодування шкоди в розмірі 21416грн. 84коп. Отже, позивач визнав розмір заподіяної йому в результаті пошкодження автомобіля шкоду саме в такому розмірі і погодився з цим, тобто фактично погодився з повною виплатою страховою компанією за визначеним лімітом.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки судом встановлено, що страховою компанією фактично в повному обсязі в межах ліміту відповідальності відшкодовано потерпілому ОСОБА_1 шкоду, завдану внаслідок ДТП пошкодженням ТЗ, а за висновком експерта №448/16-23 від 12.09.2016р., експертиза якої проведена по даній цивільній справі, - визначена вартість матеріального збитку власнику мотоцикла і становить 55420грн. 00коп., то відповідно відповідач ОСОБА_2 повинен відшкодувати матеріальну шкоду ОСОБА_1 в розмірі 5420грн. 00коп. (55420грн. (матер. збиток по експертизі) 50000грн. (ліміт відповідальності) = 5420грн.).

На думку суду, відповідачем та його представником не надано до суду жодних належних, допустимих та переконливих доказів в обґрунтування його заперечень проти позову в частині відшкодування матеріальних збитків, в т.ч. розміру.

Крім того, слід зазначити, що доводи позивача про необхідність відшкодування йому відповідачем матеріальних збитків, визначених рахунком на вартість деталей (запчастин) від 23.12.2015р. та актом виконаних робіт від 30.03.2016р., за виключенням розміру шкоди, що задоволена судом 5420грн. 00коп., - є безпідставними.

Як передбачено ст. 23 ЦК, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вони є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Що стосується відшкодування позивачеві відповідачем моральної шкоди, то враховуючивимоги ст. 23 ЦК України, роз»яснення п.3, п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. зі змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», - під моральною шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров»я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому, слід виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, норми права дають підстави вважати, що під моральною шкодою фізичної особи слід розуміти наявність такого негативного емоційного сприйняття особою вчинених стосовно неї протиправних дій, що досягло певного психологічного стану фізичних чи душевних страждань (відчуття неспокою, хвилювання, образи, дискомфорту тощо).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті (ст. 1167ЦК).

В судовому засіданні встановлено факт порушення прав та інтересів позивача ОСОБА_1 від протиправних дій відповідача ОСОБА_2, що підлягає захисту у способи, визначені законом.

Враховуючи, що внаслідок ДТП, яка мала місце 28.08.2015р. з вини відповідача завдано шкоди здоров»ю позивача та шкоди його майну, суд вважає, що від протиправних дій відповідача останній зазнав значних моральних страждань, переніс психологічні переживання, фізичний біль, змушений був прикладати додаткових зусиль для організації свого життя, не міг користуватися тривалий час транспортним засобом, як засобом пересування, був обмежений реалізовувати свої звички та потреби з використанням транспортного засобу. Також суд враховує глибину, характер, обсяги та тривалість душевних страждань, яких зазнав позивач. Крім того, ОСОБА_2 в судовому засіданні частково визнав завдану ним моральну шкоду на 1000грн.

Визначаючи розмір стягнення в рахунок відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що розмір у 20000грн.00коп., що вказаний позивачем, - є завищеним, а тому слід стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 10000грн. 00коп.При цьому, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, за результатами розгляду справи суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, а саме, - стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди - 10 000грн. 00коп., а також в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 6 970грн. 00коп. (1300грн. 00коп. + 250грн. 00коп. + 5420грн. 00коп.), а всього 16 970грн. 00коп. В іншій частині позову слід відмовити.

На підставі ст. 88 ЦПК України, необхідно з відповідача стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 551грн. 20коп.

На підставі викладеного та, керуючись ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 15, 16, 999, 979, 22, 23, 1166, 1167, 1194 ЦК України, ст.ст. 3,4, 10-11, 15, 174, 79, 88, 209-223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди - 10000грн. 00коп., а також в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 6970грн. 00коп., а всього 16970 (шістнадцять тисяч дев»ятсот сімдесят)грн. 00коп.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 551грн. 20коп.

В іншій частині позову відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: ОСОБА_12