Справа № 303/7257/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

12 лютого 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої Кожух О.А.,

суддів Кондора Р.Ю., Леска В.В.,

при секретарі Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 28 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а :

Позивачка 01 грудня 2015 року звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання двох доньок у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину. Позовні вимоги мотивувала тим, що з 05.06.2004 вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 16.10.2012. Від цього шлюбу в них народилося двоє дітей: донька Крістіна, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька Аліна, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з матірю.

Вказувала, що відповідач проживає окремо від дітей та коштів на їх утримання не надає.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 28 грудня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньок Крістіни, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Аліни, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 800 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 01.12.2015 до досягнення ними повноліття.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду в частині визначеного розміру аліментів змінити та стягувати з нього аліменти на утримання двох доньок в сумі 500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. У надісланій на адресу апеляційного суду заяві просить справу розглянути за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебували з 05.06.2004 у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 16.10.2012 (а.с.4). Від цього шлюбу в них народилося двоє дітей: донька Крістіна, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька Аліна, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5,6), які проживають разом з матірю. З червня 2015 року була зареєстрована як безробітна і її дохід з 11 червня по 31 жовтня 2015 року склав 4829,80 грн. (а.с.7). В суді апеляційної інстанції позивач вказала, що з 19 грудня 2015 року працює у ТОВ «Квартал-5», отримує заробітну плату в сумі 1450 грн.

ОСОБА_1 проживає окремо від дітей та коштів на їх утримання не надає. Відповідач у суді першої інстанції визнав факт окремого проживання від дітей; погоджується на сплату аліментів у розмірі 500 грн. щомісячно на кожну дитину.

Статтею 180 СК України встановлено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може проводитися судом за наявності заяви платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). В інших випадках аліменти визначаються у частці від заробітку платника (ч. 1 ст. 183 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Вимога про сплату аліментів в твердій грошовій сумі відповідачем не оспорюється. При цьому, як вбачається із його заперечень проти позову та апеляційної скарги, ОСОБА_1 визнає ту обставину, що не має постійного місця роботи та регулярного доходу.

Оскільки доходи відповідача не є регулярними, носять мінливий характер, на думку колегії суддів, висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі є правильним.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідач є молодою, працездатною особою ІНФОРМАЦІЯ_3 Доказів того, що за станом здоров'я він не здатний до активної трудової діяльності матеріали справи не містять.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції врахував той факт, що відповідач проживає разом з іншою жінкою без реєстрації шлюбу та є батьком народженої нею дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ № 290595 від 22.05.2014 (а.с.23), тому доводи апеляційної скарги щодо неврахування місцевим судом цієї обставини є необґрунтованими.

Апелянт не надав належних і допустимих доказів того, що на утриманні відповідача перебуває його мати ОСОБА_4, як і того, що вона ніде не працює, не отримує доходу, а тому такі твердження до уваги судовою колегією взятими бути не можуть.

Голослівним є посилання скаржника щодо наявності у нього онука ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, котрий, як слідує з довідки ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» № 3-015163 від 22.12.2015, є онуком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6

Враховуючи вимоги ст. 182 СК України, відсутність постійного місця роботи у відповідача, його стан здоровя, розмір доходу позивача, а утримання двох малолітніх дітей потребує від позивачки значних зусиль та матеріальних витрат, беручи до уваги зростання цін на споживчі товари і послуги, колегія суддів вважає, що визначений місцевим судом розмір аліментів з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості є правильним.

Зважаючи на викладене судова колегія вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, і підстав для його зміни чи скасування немає. Доводи апеляції висновків суду не спростовують. Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313, п.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 28 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча:

Судді: