РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Лях М.Ю.,

при секретарі - Хомінської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та встановлення опіки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м. Харкова з вимогою позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь опікуна ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона є бабусею ОСОБА_4, яка народжена її донькою ОСОБА_2 під час перебування у шлюбі з ОСОБА_3 Зазначає, що на теперішній час батьки дитини не виконують батьківські обов'язки, з жовтня 2015 року ОСОБА_2 перестала спілкуватися з дитиною, матеріально дитині не допомагає, участі в її вихованні не приймає, не цікавиться її здоров'ям та розвитком. Відповідач ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями, приводила до додому незнайомих чоловіків, як стало відомо їй від відносно онуки ОСОБА_4 здійснювалось психологічне та сексуальне насильство, у зв'язку з чим позивач в грудні 2015 року зверталась з цього приводу до правоохоронних органів з відповідною заявою, за результатами якої було порушено кримінальну справу. Зазначає, що в 2016 році на відповідача ОСОБА_2 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за невиконання батьками батьківських обов'язків щодо виховання дітей. За інформацією Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_2 постійно вживала алкогольні напої та припускала порушення громадського порядку. Зазначає, що батько дитини, відповідач ОСОБА_3 починаючи з 2006 року проживає окремо за адресою: АДРЕСА_1 та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не приймає матеріальної або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Батько не спілкується з дитиною з березня 2014 року, після її переїзду до матері у м. Харків. На даний час він надав особисту заяву про небажання турбуватися за своєю дитиною та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки відповідачі не надавали і не надають по цей час, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, не спілкуються з дитиною взагалі, тобто не дбають про її нормальне самоусвідомлення, не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі, так як це встановлено ч.1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства». Мирослава ніколи не отримує від батьків жодного подарунку на день народження. Відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, навіть не цікавляться життям, на даний час не відвідують її вдома, не проявляють ніякого інтересу до здоров'я дитини, не відвідують дитячу поліклініку, не відвідують загальноосвітній заклад, що підтверджується відповідними письмовими доказами, а саме лист КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №23» від 07.10.2016 року № 1183 та лист Управління освіти Адміністрації Київського району м. Харкова за № 411 від 23.02.2016 року. За вказаних обставин, позивач вимушено звернулась до суду в інтересах дитини за захистом прав та законних інтересів останньої з відповідною позовною заявою.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі на підставах, викладених в позовній заяві.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, клопотання про відкладення судового розгляду до суду не направляв, враховуючи наявність в матеріалах справи копії заяви відповідача адресовану Люботинському міському голові від 09.03.2016 року, в якій він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2не з'явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надходило, у зв'язку з чим суд вважає за можливим розглянути справу за їх відсутністю, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

В судове засідання представник Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, представник третьої особи надіслала до суду заяву про розгляд без їх участі через службову зайнятість, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, надали до суду висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач з відповідачем перебували у шлюбі з 09.06.2003 року, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Харкова, про що було вчинено актовий запис за № 622 (арк. справи 6). 16 березня 2003 року у сторін по справі народилась донька - ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_3, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 1879, вказано батько дитини - ОСОБА_3, мати дитини - ОСОБА_2 (арк. справи 7).

Відповідно до ч. статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов»язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини, готувати п до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною.Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно копії листа ст. інспектора Київського ВП ГУНП в Харківській області від 25.06.2016 року вбачається, що ОСОБА_2 за час проживання за адресою: АДРЕСА_2 допускала зловживання алкогольними напоями та припускала порушення громадського порядку, місцезнаходження вказаної особа на теперішній час невідоме (арк. справи 8).

За відомостями начальника сектору Київського відділу поліції ГУНП в Харківській області від 29.02.2016 року вбачається, що відносно відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачений ч.1 статті 184 КУпАП (невиконання батьками обов'язків щодо виховання батьків) (арк. справи 9).

Зі змісту заяви ОСОБА_3 від 09.03.2016 року вбачається, що останній повідомляє органи опіки та піклування, що не має можливості матеріально утримувати доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та не бажає турбуватися про її фізичний, духовний розвиток, цікавитися підготовкою до самостійного життя. Просить проводити розгляд спарви про позбавлення його батьківських прав без його участі, проти позовних вимог не заперечує, просить задовольнити в повному обсязі (арк. справи 10).

Згідно копії довідки КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 23» від 07.10.2016 року № 1183 вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 та перебуває під наглядом фахівців лікувального закладу з січня 2016 року, за період спостереження догляд та вихованням малолітньої ОСОБА_4 займається бабуся ОСОБА_1, медичні огляди дівчинка відвідує також у супроводі бабусі ( арк. справи 11).

Зі змісту довідки Управління освіти виконавчого комітету адміністрації Київського району Харківської міської ради від 23.02.2016 року № 411 вбачається, що ОСОБА_4, є ученицею 7-Б класу Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 37 Харківської міської ради Харківської області (арк. справи 12).

Відповідно до письмової заяви від 17.0.32016 року вбачається, що ОСОБА_4 відомо, що її батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 будуть позбавляти батьківських прав, вона не заперечує, щоб її опікуном була його її бабуся ОСОБА_1 (арк. справи 14).

Згідно висновку заступника начальника Управління служб - начальника служби у спарвах дітей Київського району від 17.08.2016 року № 02-42/1236/16 вбачається, що служба у справах дітей Київського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради вважає, що ОСОБА_1 може бути опікуном дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування. Встановлено, що за даними Управління інформаційного забезпечення МВС України в Харківській області на території України ОСОБА_1 станом на 04.01.2016 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Згідно з висновком про стан здоров'я від 11.12.2015 року ОСОБА_1 протипоказань для призначення її опікуном не має. ОСОБА_1 разом зі своїм чоловіком, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, та сином, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешкають за адресою: АДРЕСА_2. Будинок обладнаний необхідною побутовою технікою, меблями та речами особистого вжитку. З правовими аспектами щодо встановлення опіки кандидат ознайомлений.

Згідно подання заступника директора Департаменту - начальника Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради № 713 від 13.12.2016 року вбачається, що питання щодо доцільності встановлення опіки над малолітньою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та призначення ОСОБА_1 її опікуном, було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради, за результатами якого в інтересах дитини, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, у разі позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вважає за доцільне встановити опіку над малолітньою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та призначити ОСОБА_1 її опікуном.

Згідно висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради № 712 від 13.12.2016 року вбачається, що на підставі статей 19, 164 Сімейного кодексу України, та рекомендацією Комісії, в інтересах дитини, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно малолітньої, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що відповідачі дійсно ухиляються від виконання своїх обов'язків як батьків, не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, не допомагають в навчанні, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, а також безпечного середовища, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. Відповідачі тривалий час не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі та взагалі не виявляють інтересу до її внутрішнього світу та не створюють будь-яких умов для отримання нею освіти. За таких обставин, враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що вищенаведені фактори у сукупності можна розцінювати як ухилення батьків від виховання дитини через свідоме нехтування ними своїми обов'язками. У зв'язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, мотивованими та таким, що знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

На підставі наведеного, керуючись статтями 150, 164 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», статтями 10, 11, 60, 88,114, 209, 212, 213 - 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та встановлення опіки - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 опікуном ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м. Харкова, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь опікуна ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця м. Харкова, ідентифікаційний, номер НОМЕР_2, на користь опікуна ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Київського районного суду

м. Харкова М.Ю. Лях