Справа №613/598/16-ц Провадження № 2/613/346/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2016 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області в складі головуючого судді Кузіної Н.П. за участю секретаря Герасимюк Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Богодухівський мясокомбінат», Генерального директора Публічного акціонерного товариства «Богодухівський мясокомбінат» ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ПАТ «Богодухівський мясокомбінат», Генерального директора ПАТ «Богодухівський мясокомбінат» ОСОБА_2 яку згодом уточнив та в якій просить: 1) поновити його на посаді ПАТ «Богодухівський мясокомбінат»; 2) стягнути з ПАТ «Богодухівський мясокомбінат» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 21 квітня 2016 року до дня постановлення рішення суду; 3) допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної за один місяць; 4) стягнути з ПАТ «Богодухівський мясокомбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1000 грн.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що в період з 20 червня 2014 року по 20 квітня 2016 року він працював водієм в ПАТ «Богодухівський мясокомбінат». Наказом від 20 квітня 2016 року по ПАТ «Богодухівський мясокомбінат» ОСОБА_1 було звільнено з роботи за ст. 41 п. 2 КЗпП України (винні дії працівника, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довіри до нього з боку власника або уповноваженого ним органу). Підставою для звільнення була доповідна записка інженера по транспорту ОСОБА_3 про недостачу 100 літрів пального та акт про службове розслідування відносно недостачі палива.

Позивач вважає, що його незаконно було звільнено з роботи пояснив, що з лютого місяця 2016 року позивач став відчувати до себе упереджене ставлення з боку інженера по транспорту ОСОБА_4, який схиляв його до звільнення з підприємства за власним бажанням, при цьому схиляння супроводжувались погрозами звільнення за негативною статтею КЗпП України та безпідставно звинувачено в крадіжці палива з баку закріпленого за ним автомобіля, якого він не скоював.

Крім того, ОСОБА_1 вказує, що займана ним посада водія не відноситься до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, а виконання операцій з використання паливно-мастильних речовин не становить основного змісту його трудових обовязків, не носить відповідального, підзвітного характеру з обліку, розподілу, контролю за рухом і зберіганням палива.

На підставі викладеного позивач просить поновити його на роботі, стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 21 квітня 2016 року по день розгляду справи та відшкодувати моральну шкоду в сумі 1000 грн., так як незаконне звільнення з роботи привели його до моральних страждань через втрату нормальних життєвих звязків та потребували від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У звязку з чим позивач був змушений звернутися до суду для вирішення спірного питання.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягали. Просили позов задовольнити з вищевикладених підстав.

Представники відповідача ПАТ «Богодухівський мясокомбінат» та відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували. Вважають вимоги позивача безпідставними, не відповідають дійсності та не підлягають задоволенню. Пояснили, що відповідно до доповідної інженера по транспорту ОСОБА_4, 29.02.2016 року був проведений контрольний замір залишку дизельного палива в паливному баку автомобіля Мерседес-Бенц, реєстраційний номер НОМЕР_1, за результатами якого було виявлено недостачу дизельного палива в розмірі 277 літрів. За даним автомобілем були закріплені три водія ОСОБА_6, ОСОБА_7 та позивач ОСОБА_1 Водії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 добровільно визнали та відшкодували недостачу пального. Після чого нестача дизельного палива була встановлена комісією у кількості 100 літрів яку допустив ОСОБА_1 Від пояснень щодо виникнення вказаної недостачі, ОСОБА_1 відмовився. Згідно наказу по ПАТ «Богодухівський мясокомбінат» від 29.02.2016 року була створена робоча комісія для зясування обставин виникнення недостачі дизельного палива в паливному баку вищевказаного автомобіля. За результатами роботи комісії, 03.03.2016 року був складений акт, відповідно до якого фактична недостача дизельного палива, після компенсування водіями ОСОБА_6 та ОСОБА_8, склала 129 літрів. Представники відповідача зазначають, що твердження ОСОБА_1 про незаконність звільнення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України є хибними, оскільки відповідно до робочої інструкції, затвердженої генеральним директором та погодженої головою ППО ПАТ «Богодухівський мясокомбінат» від 15 квітня 2014 року, до обовязків водія входить доставка та експедирування готової продукції, сировини, основних та допоміжних матеріалів, а також заправка автомобіля паливом; під час завантаження готової продукції до автомобіля, водій підписує відповідні документи про її прийняття; факт отримання талону на заправку автомобіля паливом, водій підтверджує своїм підписом у спеціальному журналі та повертає фіскальний чек після заправки. З огляду на те, що водії фактично виконують функції експедитора, керуючись вимогами ст. 135-1 КЗпП України, при прийнятті на роботу, з ними укладають договір про повну матеріальну відповідальність, відповідно до якого працівник приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення цілості тих товарно-матеріальних цінностей й коштів, що будуть передаватись йому під звіт роботодавцем протягом усього строку дії договору. На підставі вищевикладеного, представники відповідача просили в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Суд, вислухавши сторони, їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, згідно наказу ПАТ «Богодухівський мясокомбінат» № 119 ОС від 20 червня 2014 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу з 20 червня 2014 року до транспортного відділу на посаду водія автотранспортних засобів (змінний на автомобілі: IVECO, ОСОБА_9).

Відповідно до наказу ПАТ «Богодухівський мясокомбінат» № 105 ОС від 20 квітня 2016 року ОСОБА_1 був звільнений 20 квітня 2016 року з посади водія автотранспортних засобів згідно ст. 41 п. 2 КЗпП України (винні дії працівника, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довіря до нього з боку власника або уповноваженого ним органу) на підставі: 1. Доповідної записки інженера по транспорту ОСОБА_4 від 29.02.2016 року; 2. Акту про службове розслідування відносно недостачі палива від 18.03.2016 року; 3. Повідомлення ППО «ПАТ «Богодухівський мясокомбінат» № 1 від 20.04.2016 року про надання згоди на звільнення.

Також судом встановлено, що 20 червня 2014 року між ПАТ «Богодухівський мясокомбінат» та ОСОБА_1, було укладено договір про повну матеріальну відповідальність відповідно до пп. 1, 2 якого ОСОБА_1, який обіймає посаду водія ПАТ «Богодухівський мясокомбінат», в порядку та на умовах, визначеними цим Договором, та на підставі п. 1 ст. 134 та ст. 135-1 Кодексу законів про працю України, приймає на себе повну матеріальну за незабезпечення цілості всіх переданих йому під звіт роботодавцем в установленому порядку товарно-матеріальних цінностей та коштів згідно з інвентаризаційними описами № 1 та № 2, що додаються до цього договору, а також за незабезпечення цілості тих товарно-матеріальних цінностей й коштів, що будуть передаватись йому під звіт роботодавцем протягом усього строку дії цього договору. Працівник зобовязується у встановленому порядку та в установлені строки згідно із затвердженими формами подавати звітність про рух товарно-матеріальних цінностей і коштів, переданих йому під звіт роботодавцем.

Згідно робочої інструкції водія автотранспортних засобів транспортного відділу затвердженої генеральним директором ПАТ «Богодухівський мясокомбінат» та погодженої головою ППО ПАТ «Богодухівський мясокомбінат» від 15 квітня 2014 року, до функціональних обовязків відноситься: п. 2 Транспортне забезпечення, п.п. 2.1. доставка та експедирування готової продукції, сировини, основних і допоміжних матеріалів; п.п. 2.2.3. Заправка автомобіля паливом; п. 4 Звіт; п.п. 4.1. Забезпечення документообігу первинної документації.

Під час завантаження готової продукції до автомобіля, водій підписує відповідні документи про її прийняття; Факт отримання талону на заправку автомобіля паливом, водій підтверджує своїм підписом у спеціальному журналі та повертає фіскальний чек після заправки.

Згідно наказів ПАТ «Богодухівський мясокомбінат» від 01.09.2014 року, 01.12.2014 року, 07.04.2015 року, 19.05.2015 року за водіями ОСОБА_1, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, закріплено автомобіль марки «Mersedes» держ. номер НОМЕР_2. Згідно наказу № 9 від 04.01.2016 року вищевказаний автомобіль закріплено за водіями ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Згідно доповідної інженера по транспорту ОСОБА_4 29.02.2016 року був проведений контрольний замір залишку дизельного палива в паливному баку автомобіля ОСОБА_9 держ. № НОМЕР_2, за результатами якого було виявлено недостачу дизельного палива в розмірі 277 літрів.

Наказом ПАТ «Богодухівський мясокомбінат» № 85 від 29.02.2016 року № 85 було створено робочу комісію для внутрішнього розгляду обставин недостачі дизельного палива в автомобілі ОСОБА_9 держ. № НОМЕР_2.

Згідно наданої ПАТ «Богодухівський мясокомбінат» довідки у бухгалтерському обліку АТ «Богодухівський мясокомбінат» виявлена недостача дизельного пального на автомобілі ОСОБА_9 держ. № НОМЕР_2, в кількості 129 літрів із яких 100 літрів - невідшкодована недостача палива на суму 1799 грн., та 29 літрів витрати для забезпечення автоперевезень на суму 521,71 грн.

За результатами роботи комісії, актом від 18 березня 2016 року вищевказаною комісією було виявлено факт недостачі дизельного палива в кількості 100 літрів. за подорожнім листом на імя ОСОБА_1 № 573010 від 15 листопада 2015 року.

Згідно подорожнього листа № 573010 від 15 листопада 2015 року, ОСОБА_1 працював на автомобілі марки «Мерседес Бенц» д.н. НОМЕР_2, здійснив виїзд з гаражу о 20-00 год. та повернувся в гараж о 03-30 год. 16 листопада 2016 року.

При огляді GPS навігатору автомобіль, згідно якого вказаний автомобіль не заїжджав на АЗС, факт заправлення дизельним паливом, згідно графіку датчика баку, відсутній. Роздруківки по GPS навігатору додаються.

Тобто предявлення ОСОБА_1 чеку від 16.11.2016 року на придбання 100 літрів пального спростовується вищевказаними доказами.

Відповідно до акту від 03 березня 2016 року, комісією було встановлено, що водії ОСОБА_6 та ОСОБА_8 відшкодували дизельне паливо, а саме ОСОБА_6 відшкодував 01.03.2016 року 110 літрів дизельного палива; ОСОБА_8 відшкодував 03.03.2016 року - 38 літрів дизельного палива. Фактична недостача дизельного палива складає в паливному баку автомобіль ОСОБА_9, 129 літрів.

Крім того, свідки: інженер по транспорту даного підприємства ОСОБА_4, водії ОСОБА_6 та ОСОБА_8 підтвердили факт недостачі дизельного пального, яка була виявлена за результатами роботи комісії. Також свідок ОСОБА_4 заперечив проти тверджень позивача, щодо негативного ставлення до нього з боку ОСОБА_4, оскільки це може схилити на думку про особисті не вподобання та спрямоване на відволікання від дійсних обставин подій, що сталися.

Стосовно до п. 2 ст. 41 КЗпП України, розірвання трудового договору може бути визнане обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.) вчинив умисно або з необережності такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати довіря до нього (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). При встановленні у передбаченому законом порядку факту вчинення працівником розкрадання, хабарництва і других корисних правопорушень ці працівники можуть бути звільнені з підстав втрати довіря.

Відповідно до п. 2 ст. 41 КЗпП України трудовий договір може бути розірваний тільки з працівником, який безпосередньо обслуговує грошові і товарні цінності, тобто з таким, з яким може бути укладений договір про повну матеріальну індивідуальну або колективну (бригадну) відповідальність, або які, незалежно від можливості укладання такого договору, зайняті прийманням, зберіганням, транспортуванням, відпуском або розподілом матеріальних цінностей. Приводом для звільнення може бути вчинення таким працівником умисних або необережних дій, які дали роботодавцю підстави для втрати довіря.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду України у справі №6-100цс16 від 20 квітня 2016 року, розірвання трудового договору за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України можливе за таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл тощо); 2) винна дія працівника; 3) втрата довіря до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу.

Правовий аналіз цієї норми матеріального права дає підстави для висновку про те, що вона не передбачає настання для роботодавця негативних наслідків, чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди як обовязкової умови для звільнення працівника; звільнення з підстави втрати довіря може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довіря (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).

Як розяснено в абзаці другому пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», звільнення з підстав втрати довіря суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.ін.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довіря.

Виходячи з викладеного та розуміння безпосереднього обслуговування грошових і товарних цінностей можна дійти висновку, що основне коло працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, це особи, які одержують їх під звіт.

Вирішуючи під час розгляду справи про поновлення на роботі працівника, звільненого за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України, питання щодо віднесення позивача до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, суд у кожному конкретному випадку повинен зясувати: чи становить виконання операцій, повязаних з таким обслуговуванням цінностей, основний зміст трудових обовязків позивача; чи носить виконання ним указаних дій відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей.

Таким чином, судом встановлено, що позивач отримував від відповідача талони на заправлення автомобіля паливом і повинен був надавати звіт про його використання, суд вважає, що це входить до основних трудових обовязків позивача і носить підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням палива.

Так як позивач ОСОБА_1 відповідно до робочої інструкції крім обовязків водія виконував функції експедитора, то з ним відповідно до ст. 135-1 КЗпП України був укладений договір про повну матеріальну відповідальність від 20 червня 2014 року.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що при звільненні ОСОБА_1 порушень законодавства не вбачається і в задоволенні позову необхідно відмовити.

Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись п. 2 ст. 41 КЗпП України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Богодухівський мясокомбінат», Генерального директора Публічного акціонерного товариства «Богодухівський мясокомбінат» ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Харківської області через Богодухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 11 листопада 2016 року.

СУДДЯ