Справа № 465/1373/16 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/783/6294/16 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря Бохонко Е.Р.,

з участю представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Плахуніна В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівського філіалу Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІ проектреконструкція» на рішення Франківського районного суду м. Львова від 13 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Львівського філіалу Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІ проектреконструкція», з участю третьої особи на стороні відповідача Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту «НДІ проектреконструкція», про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні працівника та відшкодування моральної шкоди,-

встановила:

Позивач ОСОБА_5 в березні 2016 року звернулася в суд з позовом до Львівського філіалу Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІ проектреконструкція»про стягнення нарахованої, проте не виплаченої заробітної плати на день її звільнення, а також моральної шкоди, спричиненої їй внаслідок невчасної виплати заробітної плати.

В обґрунтування вимог покликається на те, що 04.01.2016 року, відповідно до наказу № 34-к, її звільнено з посади головного бухгалтера Львівської філіалу ДП «ДНД та ПВІ «НДІ проектреконструкція» на підставі ст. 38 КЗпП України. Разом з тим, при звільненні їй не виплачено заробітну плату за останні шість місяців роботи, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 47, ч. 1 ст. 116 КЗпП України.

Крім цього вважає, що відповідач заподіяв їй моральну шкоду, що полягала у докладенні нею додаткових зусиль для організації свого усталеного повсякденного життя та життя родини, пошуків додаткових джерел для існування у зв»язку з відсутністю коштів на прожиття та позичання грошей, нанесені моральні страждання оцінює у 3500 грн.

Оскаржуваним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 13 вересня 2016 року уточнені позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з Львівського філіалу Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту «НДІ проектреконструкція» розрахунковий рахунок №7, МФО 38085, в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», Інд. Под. №54 на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) заборгованість по заробітній платі не виплаченій при звільненні в сумі 6133 грн. 67 коп.

Стягнуто з Львівського філіалу Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту «НДІ проектреконструкція» розрахунковий рахунок №7, МФО 38085, в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», Інд. Под. №54 на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) моральну шкоду завдану несвоєчасною виплатою заробітної плати в розмірі 1500 грн. 00 коп.

В решті позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди відмовлено за недоведеністю таких.

Стягнуто з Львівського філіалу Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту «НДІ проектреконструкція» розрахунковий рахунок №7, МФО 38085, в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» Інд. Под. №54 на користь держави судовий збір з розгляду даної справи в розмірі 1102 грн. 40 коп.

Рішення суду оскаржив представник відповідача Львівський філіал Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІ проектреконструкція», вважає що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору між сторонами.

В апеляційній скарзі зазначає, що цивільні процесуальні правовідносини можуть виникнути тільки між носіями цивільних прав і обов'язків, цивільною правоздатністю та дієздатністю наділені юридичні особи та відповідно до закону фізичні особи.

При цьому, філія не є юридичною особою, а діє на підставі затвердженого положення з самостійним балансом у зведеному балансі інституту.

Разом з цим, Франківський районний суд м. Львова проігнорував положення відповідних норм матеріального та процесуального права та постановив ухвалу про відкриття провадження у справі незважаючи на те, що позов пред'явлений не до тієї особи, яка має відповідати за позовом.

На думку апелянта, зважаючи на те, що позивач відмовилась подавати клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, суд повинен був повністю відмовити у заявленому нею позові.

Звертає увагу на те, що вимога позивача про стягнення моральної шкоди залишилась без сплати судового збору.

Крім цього, визначаючи розмір моральної шкоди суд першої інстанції виходив лише з бездоказових доводів позивача, не перевіривши наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача та наявність причинного зв'язку між діями та наслідками.

Просить рішення Франківського районного суду м. Львова від 13 вересня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову. Судові витрати покласти на позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача Плахунан В.Ф. на підтримку доводів скарги, а також пояснення представника позивача ОСОБА_2 на заперечення таких, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи частково уточнені позовні вимоги районний суд виходив з того, що сторонами не оспорюється, що позивачу ОСОБА_5 належить до виплати нарахована заробітна плата в розмірі 6133,67 грн, яка на час розгляду справи в суді їй не виплачена.

Стосовно покликань відповідача на те, що Львівська філія не є юридичною особою та не несе відповідальність по виплаті заробітної плати, суд звернув увагу, що таке твердження суперечить Положенню про Львівський філіал ДП «ДНД та ПВІ «НДІ проектреконструкція», при цьому саме філіал здійснював виплату заробітної плати за час роботи позивачки, відтак на переконання суду Львівська філія ДП «ДНД та ПВІ «НДІ проектреконструкція» є належним відповідачем у справі.

Крім цього, суд прийшов висновку, що бездіяльністю відповідача, яка полягала у несвоєчасній виплаті заробітної плати, позивачу заподіяна моральна шкода, при цьому оцінюючи розмір моральної шкоди, суд вважав таку меншою ніж заявлено у позові, оскільки позивачем та її представником не доведено об»єму страждань, на які вони покликаються.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_5 перебувала у трудових відносинах із Львівським філіалом ДП «ДНД та ПВІ «НДІ проектреконструкція», звільнена з посади головного бухгалтера відповідно до наказу начальника філіалу № 34-к від 04.01.2016 року за власним бажанням (а.с. 6-7).

За правилами ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у день звільнення, а якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначений розрахунок проводиться не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок, відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України.

25.02.2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою провести розрахунок усіх належних їй сум на день звільнення 04.01.2016 року (а.с. 8).

З Довідки № 21 від 01.03.2016 року за підписом директора та т.в.о. головного бухгалтера Львівського філіалу Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІ проектреконструкція» вбачається що заборгованість відповідача перед позивачем ОСОБА_5 станом на 01.03.2016 року становить 10459,79 грн. (а.с. 10).

Разом з цим, уточнюючи позовні вимоги сторона позивача покликалась на довідку № 37 від 15.04.2016 року з якої вбачається, що за період з 01.03.2016 року по 06.04.2016 року, відповідачем здійснено перерахунок коштів заборгованих по заробітній платі, а саме: 29.02.2016 року, 29.03.2016 року та 31.03.2016 року на загальну суму 4326,12 грн., тому станом на день ухвалення рішення позивачу ОСОБА_5 належиться до виплати заробітна плата в розмірі 6133,67 грн, що сторонами не оскаржується (а.с. 23).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що загальна сума заборгованості по невиплаченій заробітній платі за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року з урахуванням часткових виплат у 2016 році, становить 6133,67 грн., як різниця отриманої та необхідної для виплати сум, оскільки такий розрахунок грунтується на наявних у матеріалах справи доказах та не спростований відповідачем.

В свою чергу, заперечуючи проти позову та мотивуючи апеляційну скаргу відповідач покликається на неналежний суб'єктний склад у даній справі, що має наслідком відмову у позові, тому колегія суддів звертає увагу на наступне.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» відокремлений підрозділ юридичної особи - це філія, інший підрозділ юридичної особи, що розміщений поза її місцезнаходженням та виробляє продукцію, виконує роботи або операції, надає послуги від імені юридичної особи, або представництво, що здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи.

Відповідно до ст. 9 вказаного Закону відокремлені підрозділи юридичної особи не підлягають державній реєстрації. Проте, відомості про них вносяться до їх реєстраційної справи, яка є складовою реєстраційної справи юридичної особи та включаються до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Системний аналіз норм вказаного Закону дає підстави вважати, що поняття відокремленого підрозділу нерозривно пов'язане із самою юридичною особою. В Єдиному державному реєстрі знаходиться єдина реєстраційна справа юридичної особи, в яку, зокрема, і заносяться відомості про відокремлені підрозділи.

При цьому, наявність окремого коду ЄДРПОУ не свідчить про те, що філія є окремою юридичною особою.

Відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Філії вправі здійснювати всі ті дії (або їх частину), що здійснює відповідно до статутних документів юридична особа, яка їх створила. Положення про філію регламентує правовий статус філії, цілі й предмет її діяльності, взаємовідносини між юридичною особою й філією, порядок роботи філії. Керівники філій діють на підставі виданої юридичною особою довіреності. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до Єдиного державного реєстру (ст. 95 ЦК України).

Таким чином, Львівський філіал Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІ проектреконструкція»не має статусу юридичної особи, а є структурним підрозділом ДП «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІ проектреконструкція».

В свою чергу, згідно із Положенням про філію Львівський філіал Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІ проектреконструкція»в новій редакції, яка затверджена директором 20.08.2012 року, філіал має право укладати угоди, набувати майнові та особисті немайнові права, брати обов'язки, бути позивачем і відповідачем у суді, господарському та третейському судах (п. 9.1.4).

Пунктом 10.4.3 Положення передбачено право директора філіалу приймати на роботу та звільняти з роботи працівників філіалу, що було враховано судом першої інстанції.

Філіал не несе відповідальності за зобов'язаннями Інституту. Інститут не несе відповідальності за зобов'язаннями Філіалу, крім випадків передбачених законодавством України (п. 4.6 положення).

Таким чином, місцевий суд обґрунтовано визнав філіал як уповноважений орган на вчинення дій від імені юридичної особи.

З огляду на викладене, належним відповідачем у справі є Львівський філіал Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІ проектреконструкція», оскільки саме з філіалом працівник (позивач) перебував у трудових відносинах, цей філіал забезпечує своєчасну виплату заробітної плати тощо (п. 9.2.2. положення).

Наведене свідчить про безпідставність доводів апеляційної скарги в цій частині та обґрунтованість висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів також погоджується з висновком місцевого суду про підставність вимог про відшкодування моральної шкоди, оскільки виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також з врахуванням приписів ст.ст. 23 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України, роз»яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 4 (з наступними змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», висновки місцевого суду щодо відшкодування моральної шкоди відповідають обставинам справи, оскільки внаслідок порушення трудових прав позивач зазнала моральну шкоду через порушення звичайного способу життя.

Сума моральної шкоди - 1500 грн., що визначена судом першої інстанції до відшкодування позивачу, на думку судової колегії є адекватною компенсацією страждань, що їх зазнала ОСОБА_5

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права не знайшли свого підтвердження.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ст. 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Львівського філіалу Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІ проектреконструкція» - відхилити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 13 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

Т.І. Приколота