Справа № 214/3809/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 вересня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

при секретарі Бєліковій О.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою 11.07.2016 року, в якій просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх малолітньої дитини доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь 200 грн. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу; допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць.

В обгрунтування предявлених вимог зазначала, що в період перебування сторін в шлюбі 13.02.2014 року у них народилась донька ОСОБА_3. З березня 2016 року відповідач проживає окремо, дитина залишилась проживати разом з нею та перебуває на її утриманні. Після звільнення ОСОБА_2 з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з серпня 2015 року матеріальної допомоги на утримання дитини він в добровільному порядку не надає, чим ставить її в скрутне матеріальне становище, оскільки вона ніде не працює. Враховуючи те, що відповідач офіційно не працює, має мінливий дохід, інші аліментні зобовязання у нього відсутні, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання їх дитини, у звязку з чим за захистом майнових прав та інтересів доньки позивач вимушена звернутись до суду.

В судовому засіданні позивач предявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, вказуючи на те, що інших доходів, окрім як отримуваної нею соціальної допомоги на малолітню доньку ОСОБА_3 вона не має, а тому відсутність матеріальної допомоги з боку відповідача ставить її у скрутне матеріальне становище. Вказувала, що фактично на утримання дитини щомісячно витрачається близько 2000 грн., а тому вимогу про стягнення аліментів вона заявляє саме на таку суму.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, визнавав суму аліментів в розмірі 500 грн., суду пояснив, що він дійсно є батьком спільної з ОСОБА_1 дитини доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі, заявленому позивачем з огляду на непомірність їх розміру, оскільки він на даний час не працює.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, які вважає належними, допустимими та достатніми в їх сукупності, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що в період перебування сторін в шлюбі, зареєстрованому 14.10.2011 року Центрально-Міським відділом ДРАЦС Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 883 (а.с.4), у них народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії 1-КИ № 477496 від 25.02.2014 року (а.с.3).

Як вказувала позивач, що також підтверджується довідкою КОМ ДІС «НОВА-КОМ» №211 від 11.07.2016 року та не заперечувалось відповідачем, малолітня дитина зареєстрована та проживає разом з матірю ОСОБА_1 за адресою: вул. Генерала Радієвського 1/120, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, та знаходиться на її утриманні (а.с.11).

Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції про права дитини.

Згідно ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька.

Судом встановлено, що домовленості про добровільну сплату аліментів на утримання дитини та їх розмір між сторонами не досягнуто.

Як слідує з положень ч.2 ст.180, ч.1 ст.183, ч.1 ст.191 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред'явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про доходи від 29.08.2016 року (а.с.29-30), наданої за період з 01.01.2013 року по 31.03.2016 року, відповідач ОСОБА_2 в період з січня 2013 року по квітень 2015 року офіційно працював в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», з квітня 2015 року по січень 2016 року АТ «КОРУМ КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ГІРНИЧОГО ОБЛАДНАННЯ», де отримував середньомісячну заробітну плату в розмірі 3370 грн., з квітня 2016 року офіційно ніде не працевлаштований, доходу не має.

Згідно копії трудової книжки та довідки Криворізького міського центру зайнятості № 03-07/4658 від 03.08.2016 року позивач ОСОБА_1 ніде не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, з 04.12.2013 року виплата їй допомоги по безробіттю припинена (а.с.13,14).

Також судом встановлено, що на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач щомісячно в середньому витрачає 2000 грн., що в ході судового розгляду не заперечувалось відповідачем, а тому в розумінні ст.61 ЦПК України вказані обставини є такими, що визнані сторонами та доказуванню не підлягають.

Отже, з урахуванням викладеного, вимог ст.182 СК України, суд дійшов висновку, що відповідач є здоровою та працездатною особою, інші аліментні зобовязання у нього відсутні, тому має можливість щомісячно сплачувати аліменти на користь позивача на утримання їх малолітньої дитини доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню в твердій грошовій сумі, суд виходить з рівня доходів відповідача, відсутності у нього постійного заробітку та офіційного місця роботи, а тому вважає за необхідне стягувати з нього на користь позивача ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1000 грн., щомісячно, який не є меншим мінімального розміру, передбаченого ч.2 ст.182 СК України з урахуванням визначеного ст.7 Закону України «Про державний бюджет України» розміру прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, встановленого на момент розгляду справи. Саме вказаний розмір аліментів суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідатиме принципам розумності та співмірності, а також рівності обовязку обох батьків по утриманню їх дітей, у звязку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до ч.3 ст.79, ч.ч.1,3 ст.88 ЦПК України, ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», суд вважає за можливе стягнути з відповідача судові витрати пропорційно частці задоволених вимог (50%) - на користь позивача витрати на правову допомогу, що становить відповідно 100 грн. із заявлених та документально підтверджених витрат в розмірі 200 грн. (а.с.9,10), а також судовий збір в розмірі 275,60 грн. - в дохід держави, враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.180, 182, 183, 190 СК України ст. ст. 10, 60, 79, 88, 212 215, 223, 294, 296 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2), аліменти на утримання їх малолітньої дитини доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до 13 лютого 2032 року, починаючи стягнення з 11 липня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2), в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу 100 (сто) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1), в дохід держави судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежів за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя Євтушенко О.І.