Ухвала

іменем україни

09 вересня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ КузнєцовВ.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в частині оскарження рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 02 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Жовтневої сільської ради Монастирищенського району Черкаської області про визнання заповіту нікчемним,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом до ОСОБА_3. в якому просила визнати нікчемним заповіт від 20 березня 2013 року, посвідчений секретарем сільської ради с. Жовтневе Монастирищенського району Черкаської області, виданий від імені ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на ім'я ОСОБА_3 та стягнути судові витрати з відповідача на її користь.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 08 червня 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано заповіт від 20 березня 2013 року, посвідчений секретарем сільської ради с. Жовтневе Монастирищенського району Черкаської області, виданий від імені ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на ім'я ОСОБА_3 нікчемним. Вирішено питання судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 02 серпня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі ОСОБА_2просить рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судом апеляційної інстанції, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що24 липня 2012 року ОСОБА_4 склала заповіт на позивача ОСОБА_2, заповідаючи їй земельні ділянки площею 2,5216 га та 2,522 га, які розташовані на території Шабастівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області. Даний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Монастирищенського нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_5

20 березня 2013 року ОСОБА_4 склала заповіт на ОСОБА_3, заповідаючи їй все своє майно де б воно не було і з чого воно не складалося.

Згідно заповіту від 26 березня 2013 року, ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_2 земельну ділянку (пай) площею 2,522 га згідно державного акта серія НОМЕР_2 виданий 02 червня 2001 року та земельну ділянку (пай) площею 2,5216 га, згідно державного акта серія НОМЕР_1 виданий 01 серпня 2007 року.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 22 грудня 2015 року вказаний заповіт від імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 від 26 березня 2013 року № 19 посвідчений секретарем Половинчицької сільської ради Монастирищенського району Черкаської області - визнано нікчемним, так як, відповідно до висновку експертизи, підписи від імені ОСОБА_4 виконані не ОСОБА_4, а іншою особою шляхом копіювання «на просвіт». Рішення набрало законної сили 04 січня 2016 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Монастирищенського районного управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_4 померла 02 квітня 2013 року.

Відповідно ч. 2, 3 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить, кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Згідно ч. 1 ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд вірно виходив із безпідставності заявлених позовних вимог, оскільки оспорюваний заповіт складений заповідачем у письмовій формі, особисто підписаний спадкодавцем та посвідчений секретарем Жовтневої сільської ради Монастирищенського району Черкаської областю та зареєстрований в Реєстрі за № 05.

Крім того, згідно висновку експертів № 1787/1788/16-32 від 11 травня 2016 року, рукописні записи в заповіті від 20 березня 2013 року «Мною ОСОБА_4 текст заповіту прочитано вголос та власноручно підписано» виконано однією особою - ОСОБА_4 та підпис у заповіті від 20 березня 2013 року також виконано ОСОБА_4

Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження відсутності волевиявлення заповідача, або ж нерозуміння нею значення своїх дій чи неможливість ними керувати при складенні заповіту 20 березня 2013 року.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновку суду апеляційної інстанції вони не впливають та його не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження в частині оскарження рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 02 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Жовтневої сільської ради Монастирищенського району Черкаської області про визнання заповіту нікчемним.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О.Кузнєцов

і кримінальних справ