АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

10 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Саліхова В.В.,Семенюк Т.А.

при секретарі: П'ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на заочне рішення Печерського районного суду м.Києва від 25 травня 2016 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерграндкапітал» про стягнення грошових коштів та штрафних санкцій,-

ВСТАНОВИЛА :

Заочним рішенням Печерського районного суду м.Києва від 25.05.2016 року у задоволенні данного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду позивач подала апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про задоволення її позовних вимог у повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального права, не урахування тієї обставини,що договір укладений між сторонами є нікчемним,оскільки не посвідчений нотаріально ,відповідач не має ліцензії на надання послуг фінансового лізингу й тому вона має право на розірвання цього договору, повернення сплачених відповідачу грошових коштів за невиконаним ним договору фінансового лізингу та застосування ст.625 ЦК України у зв'язку із невиконанням відповідачем свого зобов'язання .

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала з підстав наведених в ній.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. З огляду на положення ч.5ст.74, ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів визнала його повідомлення належним,а неявку такою ,що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги,перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного .

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що оскільки позивач не сплатила комісію за передачу автомобіля, то вона не набула право на його отримання,а відтак відсутні підстави вважати,що мала місце затримка у передачі їй автомобіля та для стягнення грошових коштів.

Колегія суддів з такими висновками суду погоджується.

Відповідно до ч.1 статті 806 ЦК України та ст.1статті Закону України «Про фінансовий лізинг» за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуто ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди ( ч.1 ст.638 ЦК України).

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом 15.07.2015 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерграндкапітал»( далі ТОВ «Інтерграндкапітал») було укладено договір майнового лізингу №805257, відповідно до умов якого ТОВ «Інтерграндкапітал» взяло на себе зобов'язання придбати предмет лізингу - автомобіль марки «Geely Emgrand X7 2.0 MT Comfort» та передати предмет лізингу у користування позивача на строк та на умовах, передбачених цим договором, а позивач зобов'язалась прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі та інші платежі згідно з умовами договору.

У п.5.1 укладено між сторонами договору визначено,що предмет лізингу передається в користування Лізингоодержувача протягом строку ,який становить не більше 120 робочих днів з моменту сплати останнім на рахунок Лізингодавця Авансового платежу та Комісії за передачу предмету лізингу.

Пунктом 5.4 цього договору передбачено, що розміри Вартості Фінансування та Комісії за Передачу Предмета Лізингу встановлюється у Додатку №2.

Відповідно до Додатку № 2 до вказаного договору вартість майнового лізингу складає 229 000 грн. 00 коп., вартість фінансування (20%)- 45 800 грн.,а Комісія за передачу предмета Лізингу ( 3% ) - 6 870 грн. 00 коп.

На виконання умов вказаного Договору позивач сплатила авансовий платіж в розмірі 114 500 грн. 00 коп. та вартість фінансування в розмірі 20%, що становить 45 800 грн. 00 коп. Вказана обставина підтверджується квитанціями №0.0.409529272.1 від 15.07.2015 та №0.0.415858483.1 від 29.07.2015 та не заперечується сторонами.

Разом із цим передбачену Додатком № 2 комісію за передачу( 3%) в сумі 6 870 грн. позивач не сплатила,відповідного фінансового документу про сплату комісії матеріали справи не містять ,не подано такого і до суду апеляційної інстанції,що спростовує доводи апеляційної скарги про повне виконання позивачкою умов договору та наявність обов'язку відповідача передати їй предмет лізингу.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» Лізингоодержувач має право відмовитися від договору лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингодавця, у разі якщо прострочення передачі предмета лізингу становить більше 30 днів, за умови, що договором лізингу не передбачено іншого строку. Лізингоодержувач має право вимагати відшкодування збитків, у тому числі повернення платежів, що були сплачені лізингодавцю до такої відмови.

Пунктом 3 ч.1 ст.11 вказаного Закону передбачено, що Лізингоодержувач має право вимагати розірвання договору лізингу або відмовитися від нього у передбачених законом та договором лізингу випадках.

Умовами укладеного між сторонами договору майнового лізингу №805257 питання розірвання договору не врегульоване.

Умови договору позичкою не оспорювалися і в установленому законом порядку недійсними не визнавалися,а відтак вони є обов'язковими для виконання сторонами договору.

Оскільки позивачкою не виконані передумови для передачі їй лізингового автомобіля, погоджені сторонами при укладенні договору ,то суд вірно вважав,що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки грошових коштів за даним позовом з підстав зазначених у ньому.

Інших підстав позивачка не заявляла ,у своєму позові не обґрунтовувала та у судовому засіданні не доводила.

Доводи апеляційної скарги про нікчемність та недійсність договору лізингу укладеному між сторонами не можуть бути прийняті до уваги,оскільки таких вимог позивачкою не було заявлено і у даному позові вона на таке не посилалася,як і не ставила питання про розірвання договору.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає,що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення .

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Печерського районного суду м.Києва від 25 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення ,але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 757/7871/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 11090 /2016

Головуючий у суді першої інстанції: Москаленко К.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.