УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі :

Колодійчука В.М., Ткачука О.С., Фаловської І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення кредитної заборгованості, за касаційною скаргою, поданою представником ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_6, на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 липня 2015 року та рішення апеляційного суду Київської області від 22 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 і ОСОБА_5, у якому просило суд стягнути з відповідачів на користь банку кредитну заборгованість за кредитним договором від 21 вересня 2007 року в розмірі 16 011,73 доларів США та 93 677 грн 13 коп.

Позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» обґрунтувало тим, що 27 вересня 2007 року між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, згідно умов якого банк надав позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в розмірі 30 тис. доларів США під 14,49 % річних. 21 вересня 2007 року між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_5, було укладено договір поруки, за умовами якого ОСОБА_5 взяла на себе зобов'язання відповідати перед банком за належне виконання ОСОБА_4 зобов'язань, що витікають з вказаного кредитного договору. Через неналежне виконання відповідачами кредитних зобов'язань утворилася заборгованість, яка в добровільному порядку позичальником та поручителем не погашена, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом, який просив задовольнити у обраний ним спосіб.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 липня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 27 вересня 2007 року, станом на 06 січня 2015 року, в розмірі 16 011,73 доларів США та 93 677 грн 13 коп.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 22 вересня 2015 року рішенняФастівського міськрайонного суду Київської області від 08 липня 2015 року змінено шляхом викладення резолютивної частини рішення у новій редакції:

Позов ПАТ «КБ «Надра» задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 27 вересня 2007 року, станом на 06 січня 2015 року, в сумі 16 011,73 доларів США та 93 677 грн 13 коп.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_6 просить скасувати рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 липня 2015 року та рішення апеляційного суду Київської області від 22 вересня 2015 року і ухвалити у справі нове рішення про відмову в позові, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального та матеріального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Частиною 2 ст. 337 ЦПК України передбачено, що не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи у справі судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, виходив з того, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачами кредитних зобов'язань внаслідок чого виникла кредитна заборгованість у розмірі, вказаному позивачем, доведено правомірність вимоги про погашення кредитної заборгованості як до основного боржника так і до поручителя, що з урахуванням ст. ст. 526, 610, 1054 ЦК України та умов укладених між сторонами у справі договорів, свідчить на переконання суду першої інстанції про обґрунтованість даного позову.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції про доведеність та обґрунтованість позову, разом з тим, дійшов висновків, що резолютивна частині рішення у даній справі повинна містити вказівку про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів на користь позивача.

Такі висновки апеляційного суду є обґрунтованими оскільки у позовній заяві міститься посилання на ст. 543 ЦК України та умови укладених між сторонами договорів, які передбачають солідарний обов'язок позичальника та поручителя по погашенню кредитного боргу перед позивачем.

Оскільки в касаційному порядку не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань і доводи касаційної скарги та наявні в матеріалах справи документи не свідчать про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 22 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.М. Колодійчук

О.С. Ткачук

І.М. Фаловська