№ производства 2/646/252/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.16 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді Журавель В.А.

При секретарі Писаренко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поновлення порушеного права та вселення

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду, посилаючись на те, що житловий будинок з надвірними будівлями № 9 по вул. Кіквідзде в м. Харкові належав на праві власності її батькові ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 26 липня 1988 року Першою ХДНК. Вказаний будинок було придбано під час шлюбу ОСОБА_3 з матір»ю позивачки ОСОБА_4, яка померла 12 листопада 1998 року. Після її смерті ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з відповідачкою ОСОБА_2 , який заповів все своє майно, в тому числі і вищезазначений будинок. 30 березня 2014 року ОСОБА_3 помер. Після його смерті позивач звернулася до суду і рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 червня 2015 року за нею було визнано право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірним будівлями № 9 по вул. Кіквідзе в м. Харкові в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 Після набрання рішенням законної сили позивач звернулася до КП «Харківське бюро технічної інвентаризації» щодо складання технічного паспорту та визначення порядку користування будинком. 17 вересня 2015 року позивач разом із техніком БТІ прийшла в домоволодіння, однак зайти до житлового будинку не змогла, оскільки замки в будинку були змінені і новий ключ відповідач їй не надала. Після цього позивач неодноразово намагалася поспілкуватися з відповідачкою щодо вселення в будинок, однак остання їй не відповідає. Позивач не має можливості користуватися своєю власністю та проживати в спірному будинку, хоча за час не проживання в будинку вона сплачувала комунальні послуги. Тому позивач просила поновити її порушене право користування житловим будинком та вселити її в будинок № 9 по вул. Кіквідзе в м. Харкові та покласти на відповідачку судові витрати по справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримала заявлені позовні вимоги та додатково пояснила судові, що після набрання законної сили рішенням суду вона звернулася до реєстраційної служби Харківської області, де дізналася, що для реєстрації права власності потрібний технічний паспорт на будинок, якого в неї нема. Тому вона звернулася до БТІ з цим питанням, однак технік БТІ не зміг зайти до будинку, оскільки відповідачка змінила замки в будинку та не пускає її. Також позивач пояснила, що неодноразово приходила до будинку, однак відповідач двері будинку не відчиняє, на телефонні дзвінки не відповідає, ніякого звязку з нею нема. Крім того, позивач пояснила, що спірний будинок є єдиним постійним місцем її проживання і вона бажає проживати в будинку, на теперішній час вона вимушена орендувати житло.

Представник відповідача ОСОБА_5 позовні вимоги не визнав та пояснив, що на теперішній час позивач не є співвласником житлового будинку № 9 по вул. Кіквідзе в м. Харкові, оскільки право власності на частину цього будинку не зареєстровано у встановленому законом порядку. Крім того, між сторонами не визначено порядок користування житловим будинком, тому позивач не може бути вселена в будинок без визначення цього порядку. Також представник відповідача підтвердив, що в будинку було замінено замки від вхідних дверей, однак це було зроблено кілька років тому, а позивач в будинку багато років не проживала. Також представник відповідача ОСОБА_5 пояснив, що відповідач ОСОБА_2 згодна з рішенням суду про визнання за позивачкою права власності на частину спірного будинку, однак до реєстрації цього рішення в реєстраційній службі Харківського міського управління юстиції вона не є власником будинку, тому не може бути до нього вселена.

Суд вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні та не оспорюється сторонами житловий будинок з надвірними будівлями № 9 по вул. Кіквідзе в м. Харкова за правом власності належав ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 26 липня 1988 року Першою ХДНК.

ОСОБА_3 батько позивачки - помер 30 березня 2014 року.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 червня 2015 року за ОСОБА_1 було визнано право власності на 1/ 4 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в м. Харкові по вул. Кіквідзе № 9 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 12 листопада 1998 року / а. с. 5-6/. Вказане рішення набуло законної сили.

Маючи бажання користуватися належною їй власністю, позивач ОСОБА_1 намагалася вселитися в вищезазначений будинок, однак здійснити цього не змогла, у звязку із чим зверталася письмово до відповідача ОСОБА_2 з відповідними заявами / а. с.12-14/.

Крім того, 22 вересня 2015 року позивач звернулася до Червонозаводського РВ із заявою про неможливість вселення її до будинку № 9 по вул. Кіквідзе в м. Харкові та порушенням її прав відповідачем ОСОБА_2 / а. с. 9-11/.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З липня 2015 року позивач ОСОБА_1 не має можливості користуватися належною їй частиною будинку, оскільки відповідач ОСОБА_2 порушує таке право позивача, обмежила доступ позивачці до будинку, не пускає її в будинок та на теперішній час не бажає її проживання в будинку, у зв'язку із чим позивачка позбавлена можливості проживати в спірному будинку, який є місцем її реєстрації.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суд за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав можуть бути, в тому числі припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обовязку в натурі тощо.

При розгляді цього спору судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, яка за рішенням суду набула право власності на 1/ 4 частину спірного житлового будинку, не може в повній мірі здійснювати свої права власника, оскільки відповідач порушує її право користування та не пускає до будинку.

У зв'язку чим суд вважає за необхідне поновити порушене право ОСОБА_1 на користування житловим будинком з надвірними будівлями № 9 по вул. Кіквідзе в м. Харкова та вселити її до цього будинку, оскільки судом достовірно встановлено, що вона не має доступу до спірного будинку.

При цьому суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що позивачка не є співвласником будинку у звязку з відсутністю реєстрації права власності у встановленому законом порядку.

Дійсно діючим законодавством передбачено, що право власності на нерухоме майно, яке відповідно до закону підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Однак позивач набула право власності за рішенням суду, яке набрало законної сили, відповідач вказане рішення суду не оскаржувала, в судовому засіданні представник відповідача пояснив, що вона згодна з ним. На теперішній час позивач не має можливості здійснити реєстрацію права власності на частину будинку, тому що не має технічної документації на будинок. Тому суд вважає, що обмеження права позивачки на користування будинком є порушенням її права власності.

Також суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на неможливість вселення позивачки у звязку із відсутністю порядку користування між сторонами, оскільки суд вважає, що після вселення сторони можуть самостійно визначити порядок користування будинком, а у разі наявності спору звернутися з цим питанням до суду.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею ї документально підтверджені судові витрати.

Тому з відповідач ОСОБА_2 на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 10, 60, 212, 214-215 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 316-321, 391 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити порушене право ОСОБА_1 користування житловим будинком з надвірними будівлями № 9 по вул. Кіквідзе в м. Харкова та вселити ОСОБА_1 до житлового будинку № 9 по вул. Кіквідзе в м. Харкові.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя В.А.Журавель