РІШЕННЯ

Іменем України

04.02.2016 р. м. Львів

Франківський районний суд м. Львова,

в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Буюклі В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 до Львівської міської ради про усунення перешкод у користування нерухомим майном та визнання права власності,-

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися до суду із позовом до Львівської міської ради про усунення перешкод у користування нерухомим майном та визнання права власності на реконструйовану частину балкону та підвальні приміщення.

В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що вони з 2013 року постійно проживають у квартирі №37 на вул. Глибокій, 14 у м. Львові, вирішують проблеми побутового характеру, ремонтують дане житло, оплачують усі комунальні послуги, а також технічно обслуговують і балкон, який є приєднано до вказаної квартири та частину підвальних приміщень. На вказані балкон та підвальні приміщення претендує відповідач по справі та створює їм перешкоди у користуванні ним.

Позивачі в судове засідання не зявились, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, якою позовні вимоги підтримали, просять позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечили.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні, з підстав відсутності згоди мешканців будинку на проведені роботи у місцях спільного користування. Також зазначив, що позивачі не дотримались адміністративного порядку реконструкції інженерних частин будинку.

Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи у їх відсутності, перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються мешканцями квартири № 37 в будинку № 14 на вул. Глибокій у м. Львові, яка належить на праві приватної власності неповнолітній дочці позивачів, що стверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 12202420 від 04.11.2013 року.

На момент купівлі квартири така складалась з двох житлових кімнат житловою площею 42,2 кв.м. та комунальними вигодами. Загальна площа квартири становила 59,3 кв.м., а також комора в підвалі площею 20 кв.м., що вбачається із договору купівлі-продажу квартири від 04.11.2013 року.

У період з 2013 року по даний час відповідачами проведено реконструкцію частини балкону, що примикає до їх квартири, внаслідок чого його площа збільшилась з 0,5 кв.м. до 1,0 кв.м.

Проведена позивачами реконструкція квартири № 37 житлового будинку № 14 на вулиці Глибокій у м. Львові відповідає вимогам Державних будівельних норм. Так, згідно технічних висновків про стан конструкцій житлового будинку № 14 на вул. Глибокій у м. Львові та відповідності розширеного балкону в кв. 37 вимогам надійності та безпечності експлуатації, наданих Державним науково-дослідним та проектно-вишукувальним інститутом «НДІ Проектреконструкція», у вказаній квартирі самочинно виконано розширення існуючого балкону. Роботи з самочинного розширення балкону на час обстеження закінчені. Балкон експлуатується. Житловий будинок № 14 на вулиці Глибокійй у м. Львові знаходиться в задовільному технічному стані з середньозваженим фізичним зносом 29%. Несуча здатність конструкцій будинку достатня для подальшої безпечної експлуатації. Балкон квартири № 37 монолітний залізо/бетонний, розширення балкону виконане за рахунок металевої рами із швелерів №10. Рама защемлена в стіні та опирається на існуюючі несучі металеві елементи-стійки та балки із швелера №12. Несуча здатність елементів балкону достатня для подальшої безпечної експлуатації. Міцність металевих балок використовується на 35%. Конструктивна схема балкону та січення елементів відповідають вимогам міцності та надійності. Прогинів, деформацій, інших пошкоджень не вичвлено. Розширення існуючого балкону в кв. 37 не погіршує технічного стану основних конструктивних елементів будинку/фундаменту, стін, перекриття.

Згідно акту ЛКП «Львівський ліхтар» від 01.02.2016р. встановлено, що мешканці квартири № 37 в будинку №14 на вул. Глибокій користуються нежитловими приміщеннями у даному будинку загальною площею 37,7 кв.м. (приміщення під індексом 8а-1 площею 18,50 кв.м. та під індексом 6а-3 площею 19,20 кв.м.).

Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завдання цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно з ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до розяснень, викладених у постанові № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)»: Положення статті 376 ЦК України, поширюється на випадки самочинного будівництва житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна як фізичними, так і юридичними особами ( п.1).

Відповідно до статті 376 ЦК України, суди розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема: про знесення самочинно збудованого нерухомого майна.

При розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

В силу ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В силу вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена або припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку встановлених законом.

Із змісту ст.331 ЦК України, вбачається, що право власності на нову річ, яка виготовлена особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Дана частина закріплює широке коло можливостей для узаконення самочинно побудованих об'єктів. Необхідними умовами такого узаконення є: відведення для цієї мети в установленому порядку забудовнику земельної ділянки, відсутність заперечень з боку власника (користувача) земельної ділянки, відсутність порушення в результаті самочинної забудови прав інших осіб.

Відтак, з урахуванням наведених обставин справи та законодавчих норм, суд вважає позов підставним, обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 57-61, 88, 169, 208-210, 212- 215 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 328-331, 376 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на реконструйовану квартиру №37 в будинку №14 на вул. Глибокій у м. Львові загальною площею 59,8 кв.м., житлова площа 42,2 кв.м., а також на підвальні приміщення загальною площею 37,7 кв.м. (приміщення під індексом 8а-1 площею 18,50 кв.м. та під індексом 6а-3 площею 19,20 кв.м.). Частка: 1/1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Ванівський Ю.М.