Справа № 367/7426/16-ц
Провадження №2-з/367/187/2016
УХВАЛА

Іменем України

13 грудня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Карабаза Н.Ф.,

при секретарі Когут К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

03.10.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, Головного територіального управління юстиції у Київській області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на квартиру та звільнення майна з під арешту.

В порядку забезпечення позову позивачка просить накласти арешт на квартиру № 18 загальною площею 149,12 кв.м., розташовану за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Українська, буд. 48; заборонити Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Київській області та будь-яким особам будь-яким чином вчиняти дії, направлені на зміну права власності на квартиру № 18 загальною площею 149,12 кв.м., розташовану за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Українська, буд. 48.

В судове засідання сторони не викликалися.

Оглянувши заяву про забезпечення позову та матеріали цивільної справи №367/7426/16-ц суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. Разом з тим, відповідно до вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України в заяві про забезпечення позову, повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову "розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову та документів, доданих до неї, позивачем не надано доказів щодо наявності підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 152 ч. 1 п. 2, 153, 197 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.Ф. Карабаза