Справа № 1309/4455/12
УХВАЛА

02 грудня 2016 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Колодяжного С.Ю.

при секретарі Журавльовій А.С.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5

прокурора Юрчишин Я.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи Управління природних ресурсів і регулювання земельних відносин, Львівська міська рада, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_4, ОСОБА_5, про зобовязання демонтувати самочинну прибудову та зустрічною позовною заявою ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_7 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», третя особа ОСОБА_9 про усунення перешкод у користуванні приміщенням та визнання права власності на самочинну прибудову,

встановив:

В провадженні Залізничного районного суду м.Львова перебуває вищевказана справа.

В ході судового розгляду відповідачі за первісним позовом ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_7 подали клопотання про зупинення провадження у даній справі на підставі п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України до вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову від 10.04.2008 року у справі № 2-2011/2008 та до виконання постанови Галицького районного суду м.Львова від 23.04.2016 року про зобовязання Львівської міської ради винести на розгляд сесії питання про надання у приватну власність земельної ділянки площею 56 м2 під збудовану прибудову по вул.Доробок, 22 у м.Львові, з посиланням на те, що невирішення вказаних питань унеможливлює розгляд і вирішення по суті даної справи. Зокрема, зазначають, що підставою для відхилення Львівською міською радою 21.04.2016 року і 15.09.2016 року проекту ухвали про передачу ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки площею 56 м2 під уже здійснену забудову є застереження у вигляді ухвали Залізничного районного суду м.Львова від 10.04.2008 року про заборону Львівській міській раді вчиняти будь-які дії про передачу земельної ділянки колишнього будинковолодіння вул.Доробок, 20, на якій знаходиться спірна прибудова. Поряд з цим, за заявою ОСОБА_2 Залізничним районним судом м.Львова 12.01.2016 року відкрито провадження про скасування вказаних заходів забезпечення позову.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 і представник відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_3 клопотання підтримали, покликаючись на мотиви такого, яке просять задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 і прокурор проти задоволення клопотання заперечили, посилаючись на його безпідставність, просять в задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши думку учасників процесу та перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Відповідно до абз.4 п.33 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених ст.201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обовязковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у п.4 ч.1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Разом з тим, як вбачається з поданої заяви відповідачі за первісним позовом просять зупинити провадження у справі до вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову у іншій цивільній справі і до виконання рішення суду у справі, яка розглядалась в порядку адміністративного судочинства, а тому відсутні заявлені підстави згідно п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України для зупинення провадження у справі.

Крім цього, відповідачі уже зверталися з такою ж заявою до суду про зупинення провадження у справі, в чому ухвалою від 23.02.2016 року їм було відмовлено.

В подальшому, як встановлено, Львівською міською радою двічі - 21.04.2016 року і 15.09.2016 року розглядалося питання про передачу ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки площею 56 м2 під уже здійснену забудову, проте відповідні проекти ухвал були відхилені, натомість 15.09.2016 року Львівською міською радою прийнято ухвалу № 1007 «Про відмову гр.гр. ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_8 у передачі земельної ділянки».

Таким чином, з часу постановлення попередньої ухвали суду від 23.02.2016 року, не встановлено обставин, які б давали суду законні підстави для зупинення провадження у справі, а відтак в задоволенні повторно заявленого клопотання про зупинення провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 201, 208-210 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні клопотання відповідачів за первісним позовом ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.