Справа № 426/6433/16-ц
02 грудня 2016 року Сватівський районний суд Луганської області у складі: головуючого судді Попової О.М., при секретарі Крикуновій Т.В., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Сватове цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова торгова компанія «Сприяння» про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії № 190 від 26 липня 2013 року, -
В судове засідання ПАТ "Державний ощадний банк України" уповноваженого представника не направили. Надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Проти винесення по справі заочного рішення не заперечували. Витрати за розміщення оголошення в пресі в розмірі 840,00 грн. просив покласти на відповідача.
Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомляли.
У відповідності до ч.1 ст.224 ЦПК України, судом ухвалено розгляд справи в заочному порядку.
Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до змісту ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно положень ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
З матеріалів справи вбачається, що 26 липня 2013 року між публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова торгова компанія «Сприяння» був укладений договір кредитної лінії № 190 від 26 липня 2013 року. У відповідності до положень кредитного договору, банк надав кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) на поповнення обігових коштів з остаточним терміном повернення не пізніше 25 липня 2014 року. Позичальник зобовязався не пізніше останнього банківського дня періоду, в якому закінчується строк користування кредитом у межах встановленого в звітному періоді діючого ліміту кредитування, здійснити погашення частини кредитних коштів у сумі, що буде необхідною для дотримання діючого ліміту кредитування на наступний період. Максимальний ліміт кредитування становить 3000000,00 гривень (а.с. 13-19)
Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
В якості забезпечення виконання товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова торгова компанія «Сприяння» своїх зобовязань за кредитним договором було укладено договір поруки 190/31 від 26.07.2013 року з ОСОБА_1 З моменту підписання договору поруки ОСОБА_1 зобовязалась відповідати всіма власними коштами та майном по зобовязаннях, взятих на себе товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова торгова компанія «Сприяння» згідно умов кредитного договору (а.с. 20-21).
Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредитної лінії № 190 від 26 липня 2013 року у розмірі 6573702,68 грн., є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований.
Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 526, 554, 610-612, 625, 638, 1050, 1054, 1055, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -

Вирішив:
Позов Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова торгова компанія «Сприяння» про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії № 190 від 26 липня 2013 року задовольнити.
Суддя О.М. Попова