"14" березня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого - судді Астахової О.О.,
при секретарі: Рудь Р.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -
Позивач - ОСОБА_1 звернулась із позовною заявою, в якій просить поділити спільне майно подружжя - квартиру АДРЕСА_1 та легковий автомобіль марки HYUNDAI, модель MATRIX 1.6, тип легковий універсал, номер шасі НОМЕР_2, НОМЕР_3, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2008, в рівних частках, визнавши за нею та відповідачем право власності по 1/2 частині на вказане майно.
Мотивуючи свої вимоги тим, що 02.02.2001 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис за № 146.
Також, у червні 2008 року подружжям придбаний легковий автомобіль марки HYUNDAI, модель MATRIX 1.6, тип легковий універсал, номер шасі НОМЕР_2, НОМЕР_3, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1, право власності на який зареєстроване за відповідачем.
Рішенням Дніпровського районного суду у м. Києві від 23.07.2015 року шлюб між сторонами був розірваний.

Посилаючись на п. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України, та враховуючи, що досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач звертається з даним позовом до суду.

У судове засідання позивач не з»явилась, направила до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутність. Зі змісту заяви вбачається, що позивач позов підтримує та виходячи із доводів, якими обґрунтовується позовна заява просить суд її задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.

Відповідач у судові засідання повторно не з'явився, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином у розумінні положень ст. 74 -77 ЦПК України.

Згідно зі ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає можливим розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.02.2001 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис за № 146 та підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с. 4).

Зочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23.07.2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 57).

Станом на момент розгляду даної справи вказане рішення суду набрало законної сили.

За час перебування у зареєстрованому шлюбі сторонами була придбана 2- кімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 31,5 кв.м.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 26.01.2004 року виданого Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за відповідачем та вчинено реєстраційний напис КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна за реєстровим № 43647 від 28.01.2004 року. (а.с.5).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 03.06.2008 року легковий автомобіль марки HYUNDAI, модель MATRIX 1.6, тип легковий універсал, номер шасі НОМЕР_2, НОМЕР_3, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску, зареєстрований на ім'я ОСОБА_2 (а.с. 8).

Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно із ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 Сімейного кодексу України майно, до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки.

Оскільки, якщо майно придбане під час шлюбу, то реєстрація прав на нього, в даному випадку квартири та автомобіля, лише на ім»я одного з подружжя, не спростовує презумпції належності вищевказаного майна до спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, сторони по справі мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно набуте за час шлюбу.

Згідно із ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Доказів того, що між сторонами укладено шлюбний договір або наявні інші домовленості щодо поділу спірного майна, суду не надано.

При поділі спірного майна суд не вбачає підстав для відступлення від засад рівності часток сторін і вважає за можливе поділити квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль марки HYUNDAI, модель MATRIX 1.6, тип легковий універсал, номер шасі НОМЕР_2, НОМЕР_3, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску визнавши право власності за ОСОБА_1 на ? частки і за ОСОБА_2 на ? частки вказаного спірного майна.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд також присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 6 090, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 60, 70 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 208-209, 212-215, 218, 222, 223, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Поділити квартиру АДРЕСА_1 визнавши за ОСОБА_1, право власності на 1/2 частки, за ОСОБА_2 на ? частки цієї квартири.

Поділити легковий автомобіль марки HYUNDAI, модель MATRIX 1.6, тип легковий універсал, номер шасі НОМЕР_2, НОМЕР_3, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2008, визнавши за ОСОБА_1, право власності на 1/2 частки, за ОСОБА_2 на ? частки даного транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 6 090 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Дніпровський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ:

Повний текст рішення виготовлено 19 березня 2016 року