У х в а л а

і м е н е м у кр а ї н и

9 листопада 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В.,

Карпенко С.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Управління освіти і науки Тернопільської міської ради про визнання протиправними та скасування наказів про застосування дисциплінарних стягнень та звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за касаційною скаргою Управління освіти і науки Тернопільської міської ради на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 5 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 8 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до Управління освіти і науки Тернопільської міської ради, уточнивши який, остаточно просила визнати протиправними та скасувати накази про застосування дисциплінарних стягнень та звільнення з роботи, поновити її на роботі і стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, поновивши строк звернення до суду з підстав його пропуску через хворобу.

Посилалась на те, що дисциплінарних проступків не вчиняла, трудової дисципліни не порушувала, а довідка комісії, складена 25 грудня 2013 року, є неналежним доказом вчинення дисциплінарного проступку, обставини якого належним чином не встановлені, тому підстав для притягнення її до дисциплінарної відповідальності за наказами від 11 січня 2014 року № 06-к та від 6 травня 2014 року № 114-к не було.

Оскільки вказані накази незаконні і систематичного невиконання обов'язків не доведено, вважає, що і звільнення, оформлене наказом від 1 липня 2014 року № 251-к, також незаконне.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 5 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 8 липня 2015 року, позов задоволено.

Поновлено ОСОБА_3 строк звернення до суду і визнано протиправними та скасовано накази Управління освіти і науки Тернопільської міської ради від 11 січня 2014 року № 06-к, від 6 травня 2014 року № 114-к про застосування дисциплінарних стягнень у вигляді оголошення доган завідуючій Тернопільським дошкільним навчальним закладом № 9 Тернопільської міської ради ОСОБА_4 та наказ від 1 липня 2014 року № 251-к про звільнення ОСОБА_4 із вказаної посади.

Поновлено ОСОБА_4 на посаді завідувача Тернопільським дошкільним навчальним закладом № 9 Тернопільської міської ради Тернопільської області з 1 липня 2014 року і стягнено із Управління освіти і науки Тернопільської міської ради на користь ОСОБА_4 37 375,60 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі Управління освіти і науки Тернопільської міської ради, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах його повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, у складі, визначеному цим Законом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

За правилами ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовані вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Судами встановлено, що ОСОБА_3 обіймала посаду завідувача Тернопільським дошкільним навчальним закладом № 9 Тернопільської міської ради.

За наказом начальника Управління освіти і науки Тернопільської міської ради від 16 грудня 2013 року № 674 з метою об'єктивного вивчення фактів, викладених на офіційному сайті Тернопільської міської ради і у письмових зверненнях батьків, проведено перевірку дотримання у Тернопільському дошкільному навчальному закладі № 9 управлінської діяльності, дотримання фінансової дисципліни, організації харчування.

25 грудня 2013 року за результатами цієї перевірки складено довідку.

Зокрема, у довідці зазначено, що керівник Тернопільського дошкільного навчального закладу № 9 ОСОБА_3 неодноразово порушувала вимоги п. 5 наказу Управління освіти і науки від 3 березня 2013 року № 143 «Про стан фінансово-бюджетної дисципліни при поступленні коштів спеціального фонду кошторису», а також допускала порушення педагогічної етики.

Наказом від 11 січня 2014 року № 06-к на підставі вказаної довідки ОСОБА_3 як завідувача Тернопільського дошкільного навчального закладу № 9 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за неналежне виконання службових обов'язків, а саме недотримання педагогічної етики та невиконання п. 5 наказу начальника Управління освіти і науки від 3 березня 2013 року № 143 «Про стан фінансово-бюджетної дисципліни при поступленні коштів спеціального фонду кошторису».

Ухвалюючи рішення в частині задоволення позову про визнання незаконним та скасування наказу від 11 січня 2014 року № 06-к, суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний суд, не врахував, що висновки довідки, складеної на виконання наказу Управління освіти і науки від 16 грудня 2013 року № 674, перевірялися за розпорядженням міського голови Тернопільської міської ради № 17 від 15 січня 2014 року та Департаментом освіти і науки Державної обласної державної адміністрації.

Так, 7 лютого 2014 року про результати перевірки, проведеної на підставі розпорядження Тернопільського міського голови № 17 від 15 січня 2014 року, відділом внутрішнього контролю Тернопільської міської ради складено довідку, зміст якої підтверджує, зокрема, порушення організації навчально-виховного процесу у закладі, порушення вимог п. 5 наказу управління і освіти від 3 березня 2013 року № 143 «Про стан фінансово-бюджетної дисципліни при поступленні коштів спеціального фонду кошторису», яким заборонено працівникам закладу збирати кошти готівкою, та відсутність при цьому належного обліку таких коштів і їх витрачання.

Дійшовши висновку про відсутність підстав для застосування дисциплінарного стягнення, суди попередніх інстанцій не дали належної оцінки як вказаним результатам перевірок, так і іншим письмовим доказам у справі та показам свідків, фактично обґрунтували свій висновок припущенням, що суперечить вимогам цивільно-процесуального законодавства.

Крім того, судам слід перевірити строк накладення цього дисциплінарного стягнення.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення у цій частині ухвалені з такими порушеннями норм процесуального права, що унеможливили встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Наказом Управління освіти і науки від 6 травня 2014 року № 114-к ОСОБА_3 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за неналежне виконання своїх службових обов'язків та порушення вимог абз. 1 п. 44 Положення про дошкільний навчальний заклад, а саме невиконання нею як керівником дошкільного навчального закладу, обов'язків з керівництва і контролю за діяльністю дошкільного навчального закладу.

За змістом ст. 147 КЗпП України підставою для застосування до працівника заходів дисциплінарного стягнення є порушення ним трудової дисципліни і для притягнення до такої відповідальності достатньо, щоб був зафіксований сам факт правопорушення.

Судами встановлено, що підставою для видання наказу від 6 травня 2014 року та притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3 стало неналежне забезпечення виконання обов'язків завідувача на час своєї відсутності у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю.

При вирішенні справи у цій частині суд першої інстанції, з яким обґрунтовано погодився і апеляційний суд, дійшов вірного висновку, що Статутом Тернопільського дошкільного навчального закладу № 9, Положенням про дошкільний навчальний заклад і Законом України «Про дошкільну освіту» не передбачено обов'язку керівника дошкільного навчального закладу призначати виконуючого обов'язки на час власної тимчасової відсутності, оскільки згідно з ч. 3 ст. 31 згаданого Закону керівника та заступника керівника державного і комунального дошкільного навчального закладу призначає на посаду та звільняє з посади відповідний орган управління освітою. Тому саме до обов'язків Управління освіти та науки належить визначення особи, яка б тимчасово виконувала обов'язок керівника дошкільного навчального закладу на час тимчасової непрацездатності ОСОБА_3

Також колегія суддів погоджується з висновками судів про скасування наказу від 1 липня 2014 року № 251-к про звільнення ОСОБА_3 з посади завідувача Тернопільського дошкільного навчального закладу № 9 на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із систематичним невиконанням службових обов'язків.

Так, підставою для звільнення працівника за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України є систематичне невиконання ним без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Такими, що систематично порушують трудову дисципліну, визнаються працівники, які мали дисциплінарне стягнення чи громадське стягнення за порушення трудової дисципліни і порушили аналогічним чином її знову протягом року з дня застосування стягнення за перше порушення.

Звільнення працівника за цією підставою передбачає наявність винних дій працівника, які виразились у невиконанні ним без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором, на укладення якого була його вільна згода, при цьому такі дії мають носити повторний аналогічний характер.

Наказом начальника Управління ОСОБА_3 звільнено з посади завідувача Тернопільського дошкільного навчального закладу № 9 з 1 липня 2014 року у зв'язку із систематичним невиконанням без поважних причин службових обов'язків згідно з п.3 ст. 40 КЗпП України. Підставами для звільнення у наказі від 1 липня 2014 року № 251-к вказано звернення працівників Тернопільського дошкільного навчального закладу № 9, наказ від 11 січня 2014 року № 06-к «Про дисциплінарне стягнення» і наказ від 6 травня 2014 року №114-к «Про дисциплінарне стягнення».

Ухвалюючи рішення про задоволення позову у цій частині, суд першої інстанції, з яким обґрунтовано погодився і апеляційний суд, дійшов вірного висновку про скасування наказу № 251-к від 1 липня 2014 року, оскільки відповідачем не було доведено, що ОСОБА_3 допустила систематичне порушення чи винне невиконання службових обов'язків.

Отже, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості у частині вирішення позову про скасування наказу від 11 січня 2014 року № 06-к щодо оголошення ОСОБА_3 догани; зазначені порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухвалених судових рішень у цій частині з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, у процесі якого суду слід урахувати наведене та залежно від установленого вирішити справу.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління освіти і науки Тернопільської міської ради задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 5 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 8 липня 2015 року в частині вирішення позову про скасування наказу від 11 січня 2014 року № 06-к щодо оголошення ОСОБА_3 догани скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

У іншій частині рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 5 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 8 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О.Кузнєцов
Судді: Т.Л.Ізмайлова О.В.Кадєтова С.О.Карпенко Г.І.Мостова