У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В., Попович О.В., Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про поділ житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Херсонської області від 19 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 про поділ домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою.

На обґрунтування вимог ОСОБА_6 посилався на те, що він є власником 42/100 частини житлового будинку з господарськими спорудами АДРЕСА_1. Власником інших 58/100 частини будинку є ОСОБА_7 Спірний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 572 кв. м, яка знаходиться у спільному користуванні співвласників, між якими склався порядок користування земельною ділянкою наближений до належних їм часток у праві спільної часткової власності на будинок. Посилаючись на неможливість розпорядження належною йому частиною житлового будинку та земельною ділянкою, позивач просив суд поділити житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1, виділивши йому 42/100 частини відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи та ОСОБА_7 - 58/100 частини, визначити порядок користування земельною ділянкою площею 572 кв. м відповідно до порядку користування, який склався між ними, виділивши йому у користування 240 кв. м земельної ділянки разом з будівлями та спорудами з окремим виходом (входом) на АДРЕСА_2 через ворота № 7 домоволодіння АДРЕСА_1 відповідно до третього варіанта висновку судової будівельно-технічної експертизи та виділити у користування ОСОБА_7 земельну ділянку площею 332 кв. м разом з будівлями та спорудами з окремим виходом (входом) на АДРЕСА_1 через ворота № 3 домоволодіння АДРЕСА_1 відповідно до третього варіанта висновку судової будівельно-технічної експертизи.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 15 жовтня 2014 року позов ОСОБА_6 задоволено. Виділено у власність ОСОБА_6 у домоволодінні АДРЕСА_1, у житловому будинку літ. «А» з прибудовами: приміщення № 1-5 (житлова кімната) площею 7,5 кв. м, приміщення 1-6 (житлова кімната) площею 8,4 кв. м, приміщення III (кухня) площею 8,4 кв. м, приміщення IV (коридор) площею 5,6 кв. м, приміщення V (кухня) площею 13,3 кв. м, приміщення VI (ванна кімната) площею 1,9 кв. м, а також господарські будівлі та споруди: літ. «Ж» сарай, літ. «З» гараж, мостіння «II», Ѕ частини водопроводу № 1, огорожу № 5, ворота № 7, що дорівнює в ідеальній частці 42/100 частини домоволодіння. Виділено у власність ОСОБА_7 у домоволодінні АДРЕСА_1, в житловому будинку літ. «А» з прибудовами: приміщення 1-2 (коридор) площею 3,7 кв. м, приміщення 1-3 (житлова кімната) площею 16,1 кв. м, приміщення 1-4 (житлова кімната) площею 5,4 кв. м, приміщення 1-7 (житлова кімната) площею 8,6 кв. м, приміщення 1-8 (житлова кімната) площею 20,7 кв. м, прибудова І площею 5,8 кв. м, прибудова II площею 5,1 кв. м, а також господарські будівлі та споруди: ґанок до «а1», літ. «Б» літню кухню, літ. «Е» дворова вбиральня, 1/2 частиниу водопроводу № 1, огорожу № 4, ворота № 3, що дорівнює в ідеальній частці 58/100 частини домоволодіння.

Визначено порядок користування земельною ділянкою АДРЕСА_1, відповідно до третього варіанта висновку судової будівельно-технічної експертизи від 04 липня 2014 року № 43 та виділено у користування ОСОБА_6 земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 зі сторони лівої бокової межі площею 240 кв. м, з окремим виходом (входом) на АДРЕСА_2 через ворота № 7 домоволодіння АДРЕСА_1, що відповідає 42/100 частини у домоволодінні. Виділено у володіння і користування ОСОБА_7 земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 зі сторони фасадної, лівої бокової та правої бокової і задньої меж, площею 332 кв. м, з окремим виходом (входом) на АДРЕСА_1, що відповідає 58/100 частини у домоволодінні. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 19 листопада 2015 року рішення Дніпровського районного суду міста Херсона від 15 жовтня 2014 року в частині визначення порядку користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1, між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визначення порядку користування земельною ділянкою відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 порушує питання про скасування оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції із залишенням у силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1.

ОСОБА_6 набув право власності на 42/100 частини зазначеного житлового будинку за договором дарування, укладеним між ним та ОСОБА_8 16 квітня 1996 року.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 05 червня 1996 року визначено порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1, площею 482,3 кв. м, між ОСОБА_6 та ОСОБА_8

25 квітня 2003 року ОСОБА_8 подарувала відповідачу ОСОБА_7 58/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, розташованого по АДРЕСА_1

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 15 жовтня 2014 року (в цій частині набрало законної сили) житловий будинок АДРЕСА_1, розділено в натурі між власниками.

Згідно із ч. 1 ст. 30 ЗК України 1990 року (у редакції, чинній станом на 16 квітня 1996 року) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди.

Відповідно до ч. ч. 1,4 ст. 120 ЗК України (у редакції, чинній станом на 25 квітня 2003 року) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. При переході права власності на будівлю і споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди. Якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Частинами 1, 4 статті 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до кадастрових планів земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1, АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2, виконаних інженером-землевпорядником Херсонської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» ОСОБА_9, спірна земельна ділянка площею 572 кв. м (за технічним паспортом Херсонського БТІ) накладається на земельні ділянки по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2.

Документів, які б вказували про встановлення меж спірної земельної ділянки в натурі матеріали справи не містять, частина земельної ділянки накладається на суміжні земельні ділянки, межі яких також не встановлені. При цьому докази (рішення селищної ради), які б вказували на те, що за спірним домоволодінням закріплено земельну ділянку саме площею 572 кв. м у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 22 ЗК України 1990 року право користування або право власності на землю виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Статтею 125 ЗК України (в редакції, чинній станом на 25 квітня 2003 року) передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Отже, за відсутності доказів відведення сторонам у справі земельної ділянки саме розміром 572 кв. м, без встановлення її меж у встановленому порядку, висновки суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для визначення порядку користування спірною земельною ділянкою площею 572 кв. м між сторонами є правильними.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 19 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова О.В. Попович Г.І. Мостова