Справа № 2-5906/2008
Номер провадження 4-с/489/4/16
Ухвала

Іменем України

12 лютого 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 (далі-заявник) на постанову начальника Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (далі-Центральний ВДВС),

встановив

В грудні 2015 року від заявника до суду надійшла вказана скарга. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що станом на 01.08.2015 заявником погашено всю суму заборгованості за виконавчим провадженням. В ході перевірки вказаного виконавчого провадження була виявлена помилка, за результатами якої начальник Центрального ВДВС зобов'язав державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості заявника станом на 01.11.2015.

Заявник вважає таку постанову та розрахунки не чинними та просив суд їх скасувати.

В судовому засіданні представник заявника вимоги підтримав, просив задовольнити скаргу.

Державний виконавець Центрального ВДВС заперечувала проти задоволення скарги, надала письмові заперечення.

Дослідивши докази, долучені до справи, судом встановлено такі обставини.

У Центральному ВДВС ММУЮ на виконанні перебувало виконавче провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частки заробітку (доходів). Окремо перебувало виконавче провадження про стягнення 200 грн. щомісячно додаткових витрат на утримання дитини.

19.11.2015 Начальником Центрального ВДВС ММУЮ винесено постанову про перевірку виконавчого провадження, в якій встановлено, що державним виконавцем була допущена помилка в розрахунку заборгованості ОСОБА_1 станом на 01.12.2013 та зобов'язано державного виконавця Шамрай Т. І. здійснити новий розрахунок за виконавчим листом 2-5906 від 27.11.2008 станом на 01.11.2015.

23.11.2015 державним виконавцем Шамрай Т. І. було здійснено розрахунок заборгованості по аліментам боржника ОСОБА_1 Встановлено, що станом на 01.11.2015 заборгованість за виконавчим листом про стягнення аліментів у частці від доходу відсутня, а заборгованість боржника по виконавчому листу про стягнення 200 грн. щомісячно додаткових витрат на утримання дитини становить 2145,94 грн.

Статтею 17 Закону визначено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. А відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі листи, що видаються судами.

За правилами ст. 84 Закону України «Про виконавче провадження», здійснювати перевірку законності виконавчого провадження мають право, зокрема начальники управління державної виконавчої служби.

Згідно з ст. 83 ЗУ "Про виконавче провадження" контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Постанови, зазначені в частинах другій - четвертій цієї статті, можуть, бути оскаржені в десятиденний строк з дня їх винесення у порядку, встановленому цим Законом.

Cутністю контролю за діяльністю державних виконавців полягає у спостереженні та перевірці діяльності державних виконавців відповідно до законодавчо визначених вимог, а також у запобіганні та виправленні можливих помилок і неправомірних дій, що перешкоджають такій діяльності. Об'єктом контролю відділів державної виконавчої служби є діяльність кожного конкретного державного виконавця щодо виконання відповідних рішень. Предметом контролю за діяльністю державних виконавців є законність, повнота і своєчасність виконання рішень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, начальник Центрального ВДВС ММУЮ мав повноваження на перевірку виконавчого провадження. Постановою від 19.11.2015 начальник Центрального ВДВС ММУЮ зобов'язав державного виконавця провести новий розрахунок заборгованості за виконавчими листами по стягненню аліментів.

Представник заявника вказує на те, що на момент винесення постанови виконавче провадження по стягненню аліментів в розмірі 1/4 частки було закінчено і начальник не мав права зобов'язувати державного виконавця робити перерахунок заборгованості за цим виконавчим листом.

Враховуючи те, що за виконавчим листом про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки від доходів боржника, в результаті перевірки встановлено, що заборгованість відсутня, суд приходить до висновку, що права скаржника порушені не були.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем Шамрай Т. І. було виконано постанову від 19.11.2015 та здійснено розрахунок заборгованості заявника та встановлено, що за виконавчим листом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини в сумі 200 грн. щомісячно заборгованість станом на 01.11.2015 складає 2145,94 грн.

Частиною 9 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Статтею 195 СК України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Пунктом 26 Постанови пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 за № 6 роз'яснено, що спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, або у позовному провадженні.

З аналізу зазначених положень можна зробити висновок, що у випадку коли спір щодо заборгованості по сплаті аліментів виник в результаті неправомірних (таких, що не відповідають закону україни "Про виконавче провадження") дій державного виконавця його слід розглядати в межах скарги на дії державного виконавця, в інших випадках - в позовному провадженні.

У скарзі заявник не зазначає підстав виникнення спору щодо розміру заборгованості, а лише посилається на те, що ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 вересня 2015 року при вирішенні питання про скасування арешту встановлено, що заборгованість відсутня.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги необхідно відмовити у зв'язку з її необґрунтованістю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 383, 386, 387 ЦПК України суд

ухвалив

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову начальника Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про перевірку виконавчого провадження від 19.11.2015 та скасування розрахунку заборгованості в повному обсязі.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня при проголошенні ухвали - з дня її отримання.

Суддя В. В. Кокорєв