АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1654/16 Справа № 183/6687/15 Головуючий у 1 й інстанції - Майна Г. Є. Доповідач - Петешенкова М.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Черненкової Л.А., Пономарь З.М.

при секретарі - Сахарову Д.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2015 року про забезпечення позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2015 року частково задоволено заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову та накладено заборону на відчуження належного ОСОБА_2 автомобіля «CHEVROLET AVEO», 2008 року випуску, шасі НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1.

Не погодившись з ухвалою суду відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яка не є стороною у справі, але вважає, що даним судовим рішенням вирішено питання про її права та обов'язки, звернулися до суду з апеляційними скаргами, в яких посилаючись на порушення норм процесуального права, просять скасувати ухвалу суду першої інстанції, залучив ОСОБА_3 до участі у справі в якості третьої особи (а.с.30-31, а.с.35-36).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно відхилити, а ухвалу суду залишити без змін з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідна заява позивача обґрунтована, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлені вимоги до відповідача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме 242 373,50 грн.

З огляду на те, що між сторонами існує спір, претензії позивача можуть бути обґрунтовані підставою ухилення відповідача від добровільного відшкодування шкоди в сукупності з вільним доступом до наявного в натурі майна, на яке можливо звернути стягнення у випадку задоволення позову, утворює наявність ризику відчуження даного майна чи переоформлення за фіктивним правочином, що може істотно утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України - суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову.

Частина 2 ст.151 ЦПК України передбачає, що повинно бути зазначено у заяві про забезпечення позову.

В силу ч. 3 ст. 151 ЦПК України - забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а згідно ч. 5 ст. 153 ЦПК України - про вжиття забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених в п.1 постанови Пленуму від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», - єдиною підставою для забезпечення позову є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду відповідає обставинам справи та ст.ст.151-153 ЦПК України і роз'ясненням Верховного Суду України, викладених в постанові Пленуму від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Таким чином, доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2, не спростовують висновки суду і не можуть бути підставою для її скасування.

Не заслуговують на увагу суду доводи ОСОБА_3 про те, що ухвалою суду вирішено питання про її права та обов'язки, оскількиособи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку лише ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють або припиняють права або обов'язки цих осіб.

Слід зазначити, що межі апеляційного провадження не передбачають повноваження суду залучати осіб до участі у справі, а тому клопотання ОСОБА_3 про залучення її до участі у справі з наведених підстав, не ґрунтується на вимогах процесуального закону.

Виходячи з вищенаведеного, доводи апеляційних скарг є надуманими та необґрунтованими, а ухвала суду відповідає вимогам процесуального закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: М.Ю. Петешенкова

Л.А. Черненкова

З.М. Пономарь