У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

"19" грудня 2016 р. м. Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова Мигаль Г.П., розглянувши матеріали заяви позивача ОСОБА_1про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення безпідставно набутих коштів,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовними вимогами до відповідача ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення безпідставно набутих коштів.

Позивач ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно громадянки ОСОБА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в сумі грошових коштів, вартість яких рівна витратам, на будівельні матеріали та обладнання, понесених у процесі будівництва садового будинку за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н., с. Солонка, буд. 24, громадянином ОСОБА_1, а саме 2 700 000 (два мільйони сімсот тисяч) гривень.

Відповідно до позовної заяви позивач просить ухвалити рішення, яким просить стягнути з ОСОБА_2 (79026, АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1) на користь ( Львівська обл., м. Сколе, вул. Івасюка, 1/1) 2 700 000 (два мільйони сімсот тисяч) грн.

Заяву про забезпечення позову мотивує тим, що між сторонами виник майновий спір у зв'язку з позбавленням позивача майна. Відтак, позивач вважає, що відповідач і надалі може вчиняти правочини з метою недопущення відновлення цивільних майнових прав позивача. Порушення майнових прав та інтересів громадянина ОСОБА_1 відбулося шляхом набуття права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (будівництво якого проводилось за кошти позивача), не у встановлений законом спосіб та подальша реалізація даного об'єкта нерухомості третім особам, внаслідок чого позивач ОСОБА_1 поніс матеріальну шкоду.

Відповідач - ОСОБА_2 на час розгляду справи судом може вільно розпоряджатися своїм майном, рухомим та нерухомим, що може в подальшому затруднити виконання позовних вимог, або взагалі унеможливить виконання рішення суду у випадку його задоволення на користь позивача.

Відтак, позивач просимо суд вжити заходи забезпечення позову, відповідно до статті 151 ЦПК України, шляхом накладення арешту на все майно громадянки ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в сумі грошових коштів, вартість яких рівна витратам, на будівельні матеріали та обладнання, понесених у процесі будівництва садового будинку за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н., с. Солонка, буд. 24, громадянином ОСОБА_1, а саме 2 700 000 (два мільйони сімсот тисяч) гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення відповідачів та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, виходячи із нижченаведеного.

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно зі ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи для забезпечення позову.

Відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; заборони вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.2 ст.152 ЦПК України у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною третьою статті 151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії процесу, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається із позовної заяви позивач звернувся до суду з позовними вимогами до відповідача про стягнення грошових коштів.

Розглянувши матеріали позовної заяви, в яких міститься заява про забезпечення позову, та докази, долучені до позовної заяви, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, оскільки, на думку суду, позивач не надав докази та не довів, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, -

у х в а л и в:

в задоволенні заяви ОСОБА_1про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Мигаль Г.П.