Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Лозко Ю.П.
Справа № 415/3453/15-ц
Провадження № 22ц/782/401/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«12» липня 2016 року м.Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого Лозко Ю.П.

суддів: Заіки В.В., Назарової М.В.

за участю секретаря Коротенка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Луганської області в м.Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 22 лютого 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

26 травня 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № Ф-427 від 18.12.2007 року у сумі 969,87 доларів США, що в еквіваленті складає - 22 741,04 грн. та 6 570,93 грн.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 22 лютого 2016 року позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № Ф-427 від 18.12.2007 року, яка станом на 07.04.2015 року складає 969,87 доларів США, що еквівалентно в національній валюті 22 741, 04 грн. з яких: прострочена заборгованість по кредиту 858,92 доларів США, прострочена заборгованість по процентам за період з 01.04.2015 року по 07.04.2015 року 2,12 доларів США, прострочена заборгованість по процентах 108,83 доларів США, а також пеню за несвоєчасне погашення кредиту за період з 11.05.2012 року до 14.04.2014 року у сумі 1 331,58 грн. та пеню за несвоєчасну сплату процентів за період з 11.05.2012 року до 14.04.2014 року у сумі 172,81 грн., а всього пені на суму 1 504, 39 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» судові витрати по сплаті судового збору у сумі 242, 45 грн.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить суд, скасувати рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 22 лютого 2016 року в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_2, дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Судова колегія вважає, що у даному випадку вказані вимоги закону судом першої інстанції виконано.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виникли договірні правовідносини, які не виконувались ОСОБА_2 належним чином, у звязку з чим, були порушенні умови договору № Ф-427 від 18.12.2007 року, а саме не здійснювалось своєчасне погашення кредиту та процентів за користування кредитом, в результаті чого, виникла заборгованість, яка підлягає стягненню у відповідності до вимог ст. ст. 526,625, 1050,1054 ЦК України.

Таких висновків, суд дійшов правильно виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк згідно умов договору та закону. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається .

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 18.12.2007 року, між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № Ф-427 від 18.12.2007 року, за умовами якого банк надав кредит у сумі 7000,00 доларів США, строком з 18.12.2007 року по 17.12.2014 року або по день визначений в п. 3.3.11. договору із сплатою процентів за користування кредитом виходячи із 11,9 % річних, комісії за відкриття позичкового рахунку 1% від суми кредиту яка становить 70,00 доларів США та комісії за аналіз ліквідності заставного майна у сумі 300,00 гривень.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором банком прийнято в іпотеку двокімнатну квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 3.1.10 кредитного договору, банк зобовязується на залишок простроченої заборгованості за кредитом нараховувати проценти виходячи із процентної ставки зазначеної у п. п. 1.1 збільшеної на 1%, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості.

Відповідно до п. 5.3. кредитного договору, за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 0,1% від суми невиконання зобовязання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прос рочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності.

Також судом встановлено, що внаслідок порушення відповідачкою ОСОБА_2 умов укладеного кредитного договору утворилась заборгованість, розмір якої станом на 07.04.2015 року складає 969,87 доларів США, що еквівалентно в національній валюті 22 741, 04 грн. з яких: прострочена заборгованість по кредиту 858,92 доларів США; прострочена заборгованість по процентам за період з 01.04.2015 року по 07.04.2015 року 2,12 доларів США; прострочена заборгованість по процентах 108,83 доларів США; пеня за несвоєчасне погашення кредиту за період з 11.05.2012 року до 14.04.2014 року у сумі 1 331,58 грн. та пеня за несвоєчасну сплату процентів за період з 11.05.2012 року до 14.04.2014 року у сумі 172,81 грн..

Вказані обставини підтверджуються дослідженими у справі доказами.

За таких обставин, суд дійшов правильного висновку щодо наявності права позивача вимагати погашення заборгованості та сплати передбачених кредитним договором сум.

Доводи апеляційної скарги за своєю суттю є запереченнями на позовну заяву, які були розглянуті судом першої інстанції та зазначені в оскаржуваному рішенні, суттєвими доводи не являються, зводяться до не згоди з висновками суду по оцінці доказів, але згідно зі ст. 212 ЦПК України право оцінки наданих доказів належить безпосередньо суду, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції процесуального та матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись, ст. ст. 303, 307,308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 22 лютого 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення але може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: