У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 грудня 2016 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Лемак О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання недійсним договору, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною позовною заявою до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання недійсним договору.

Нормами статті 119 ЦПК України регламентовано вимоги до форми і змісту позовної заяви.

В порушення вимог п.5 ч.2ст.119 ЦПК України в позовній заяві не викладено обставини, якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги щодо порушення його права, як споживача, та в чому саме полягає дане порушення (із зазначенням відповідних дат, характеру дій, спосіб порушення відповідачем прав позивача як споживача).

Згідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Відповідно до ч.3 ст. 11 даного Закону надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач отримав кредит в розмірі 25360 дол. США, для придбання квартири за адресою: м. Ужгород, вул. Оноківська, 18/75.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров'я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

У вказаному законі прописана процедура укладання договору, яка включає питання щодо надання інформації кредитодавцеві та споживачеві один про одного та щодо умов кредитування: мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений, форма його забезпечення, тип відсоткової ставки, сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту, строк, на який кредит може бути одержаний, та варіанти його повернення. А у разі ненадання зазначеної інформації субєкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону.

При цьому, права особи, як споживача, випливають і охоплюються юридичним змістом даного поняття і закріплені у вказаному вище Законі, зокрема, ст.11 визначає права споживача в разі придбання ним продукції у кредит, які мають місце перед укладенням даного договору, а в частині 5 цієї ж норми права вказано, що до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в цих договорах.

Тобто, права особи, як споживача, охоплюються і мають місце на стадії придбання, замовлення, використання або реалізації наміру придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, а коли така продукція вже придбана, замовлена або використовується, то діють правила і норми відповідних договірних правовідносин.

Після укладання договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору цей закон не може застосовуватись, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі кредитування.

Таким чином, позивачу слід обґрунтувати висновок про те, що він є споживачем даної послуги та має право звернення до суду на цій підставі. Зазначаючи про незаконність укладання додаткового договору не конкретизує в чому вона полягала під час підписання сторонами такої угоди.

Крім того, при зверненні до суду позивач одночасно керується нормами ЦК України та Законом України «Про захист прав споживачів» кожен з яких передбачає різні підстави визнання недійсності договорів, а тому позивачу необхідно визначитися чим він керується при зверненні до суду, а саме: чи нормами ЦК України чи Законом України «Про захист прав споживачів».

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» зі змінами і доповненнями, судовий збір за подачу позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн.).

Таким чином, позивачу слід сплатити судовий збір за вимоги немайнового характеру у розмірі 551,20 гривень.

Реквізитами для сплати судового збору за подачу позовної заяви є отримувач коштів ГУДКСУ у м. Ужгород, МФО 812016, , банк отримувача ГУДКСУ в Закарпатській області, р/р №0002, код бюджетної класифікації 22030001, призначення платежу: судовий збір, (суду, де розглядається справа).

Крім того, позивачем до матеріалів заяви не додано кредитного договору №ML-800/041/2006 від 27.04.2006 року та договору іпотеки на які він посилається в позовній заяві.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне заяву залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків заяви з врахуванням вимог ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Розяснити, що в разі усунення недоліків у зазначений строк заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 121, 210 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання недійсним договору - залишити без руху.

Розяснити позивачу про необхідність усунення вказаних недоліків до 30 грудня 2016 року, але не пізніше пяти днів з моменту отримання ухвали та попередити, що в противному разі позовна заява буде рахуватись неподаною та повернута.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2