У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Нагорняк В.А., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 грудня 2015 року та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 січня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк», третя особа - ОСОБА_5, про визнання кредитного договору частково недійсним,

встановив:

У травні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі») та ОСОБА_2 14 квітня 2008 року був укладений кредитний договір, згідно якого банк надав відповідачу кредит на споживчі потреби в розмірі 15 тис. доларів США, з кінцевим терміном повернення 13 квітня 2018 року, з умовою сплати 14 % річних за користування кредитом.

07 листопада 2008 року Банк надіслав ОСОБА_2 повідомлення про підвищення відсоткової ставки до 17 % річних в зв'язку з підвищенням Національним Банком України розміру облікової ставки НБУ.

Враховуючи, що ОСОБА_2 не підписала додатковий договір та не повернула банку існуючу заборгованість протягом 10 банківських днів з дати направлення, новий розмір процентної ставки вважається таким, що погоджений із нею.

Відповідачем ОСОБА_2 систематично порушувалися умови договору щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів. У зв'язку із зазначеними порушеннями загальна заборгованість по сплаті кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, згідно розрахунку заборгованості станом на 04 травня 2015 року становить 5 300 доларів США.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_5 був укладений договір поруки № 17 від 14 квітня 2008 року, згідно якого ОСОБА_5 взяв на себе зобов'язання відповідати за виконання ОСОБА_2 її основного зобов'язання .

При невиконанні чи неналежному виконанні зобов'язання по кредитному договору відповідачі відповідають солідарно.

Згідно Постанови Національного банку України від 19 березня 2015 року №188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Ві Ей Бі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 березня 2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Ві Ей Бі Банк» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку».

У зустрічному позові ОСОБА_7 зазначала, що банком не дотримано процедуру підвищення відсоткової ставки, що передбачена кредитним договором, зокрема жодних повідомлень про збільшення відсоткової ставки позивач не отримувала, що є підставою для визнання зміни процентної ставки недійсною.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 грудня 2015 року первісний позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 солідарно на користь ПАТ «ВіЕйБі банк» заборгованість за кредитним договором та додатковими угодами до нього в сумі 5 300,59 доларів США, 364 грн комісії та неустойки.

В решті позову відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 січня 2016 року рішення суду першої інстанції змінено в частині судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити зустрічний позов.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, керуючись ст. ст. 526, 1054, 553, 554 ЦК України, виходив із того, що відповідачем за первісним позовом систематично порушувались умови договору, що призвело до виникнення заборгованості за кредитним договором, тому сума заборгованості разом із комісією і неустойкою підлягає солідарному стягненню із боржника і поручителя.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, керуючись ст. 642 ЦК України, послався на те, що позивачкою не доведено порушення банком процедури зміни відсоткової ставки. Крім того, після підвищення ставки, вона продовжувала сплачувати кредит із підвищеними відсотками.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк», третя особа - ОСОБА_5, про визнання кредитного договору частково недійсним.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.А.Нагорняк