печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2016 р. Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

при секретарі - Бажан О. А.,

вирішуючи у судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, визнання недійсним договору дарування у частині, скасування державної реєстрації права власності та витребування частини квартири, -

В С Т А Н О В И В:

13.04.2016 представник позивача ОСОБА_2 подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник позивача підтримав подану ним заяву про забезпечення позову та просив задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення клопотання.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяви або клопотання не надходили.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, письмові докази, заслухавши обґрунтування представників сторін, суддя приходить до наступного висновку.

Як встановлено, відповідачем ОСОБА_3 відчужено спірну квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_4, що підтверджується відомостями Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 03.03.2016 № 54535051, яка міститься у матеріалах справи.

Представник позивача вказав, що позивачу ОСОБА_1 достовірно відомо, що відповідач ОСОБА_4 є давньою подругою відповідача ОСОБА_3 і відповідач ОСОБА_3 відчужила спірну квартиру виключно з метою перешкодити позивачу ОСОБА_1 успадкувати належну йому по закону частину спадщини його батька. На переконання позивача, відповідач ОСОБА_3, в особі своєї давньої подруги відповідача ОСОБА_4, продовжить подальше перешкоджання позивачу ОСОБА_1 успадковувати належну йому по закону частину спадщини його батька, шляхом подальшого відчуження квартири іншій особі.

На переконання позивача, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити та зробити неможливим виконання рішення суду у цій справі, тому необхідно накласти арешт на спірне нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, в заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Позов забезпечується накладенням арешту на майно, що є предметом спору із забороною вчиняти певні дії.

У поданій заяві представник позивача навів достатньо обґрунтовані підстави щодо необхідності забезпечення позову у спосіб накладення арешту на майно, з приводу якого виникає спір, зокрема, суд приходить до висновку, що існує реальна загроза порушення майнових прав позивача та уникнення від обов'язку виконання рішення суду у випадку задоволення вимог позову.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що слід застосувати такий вид забезпечення позову як накладення арешту на майно, яке є оспорюваним у суді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву про забезпечення позову у цивільній справі - задовольнити.

Накласти арешт на об'єкт нерухомого майна - однокімнатну квартиру № 26, загальною площею 41,30 кв. м., у будинку АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_4.

Заборонити ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії, направлені на відчуження однокімнатної квартири АДРЕСА_1

Дані стягувача: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Львів Львівської області, громадянин України, паспорт громадянина Російської Федерації НОМЕР_1, виданий Відділенням по району Нижньогородський РУФМС Росії по м. Москві в ПСАО 05.07.2007, код підрозділу 770-109, зареєстрований за адресою: Російська Федерація, АДРЕСА_3.

Дані боржника: ОСОБА_4, громадянка України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, паспорт громадянина України НОМЕР_3, виданий 07.09.2009 Воловецьким РВ ГУ МВС України в Закарпатській області.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала про забезпечення позову може бути пред'явлена до виконання протягом одного року.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І. В. Литвинова