Справа № 635/5227/16-ц
Провадження № 2/635/2793/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді - Караченцева І.В.,

за участю секретаря - Ус Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Покотилівка цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання ідеальних часток у праві власності та визначення порядку користування житлом, -

в С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визначити ідеальні частки у праві спільної власності та визначити порядку користування квартирою.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що спірною є двокімнатна квартира, загальною площею 46,2 кв.м., житловою площею 22,9 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначена квартира складається з двох житлових кімнат площею 12,5 кв.м. та 10,40 кв.м. та допоміжних приміщень кухні, ванної кімнати, вбиральні та коридору з коморою.

В квартирі зареєстровані позивач та відповідач.

Позивач зазначає, що незважаючи на те, що вона з відповідачем перебуває дуже довго у шлюбі, однак відносини з приводу користування вказаною квартирою у неї та відповідача погіршилися, часто почали виникати спори між ними самими та їхніми дітьми, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивач у судове засідання не зявилася, представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлений позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Представник відповідача ОСОБА_4 надав до суду нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_2, відповідно до змісту якої ОСОБА_2 не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та просить розглядати вказану цивільну справу за його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, встановив факти і відповідні їм правовідносини, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Ст.ст. 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів (ч.1 ст. 11 ЦПК України).

Так, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2 (а.с. 7-8).

Як вбачається з технічного паспорта на зазначену квартиру, вона має загальну площу 46,2 кв.м., житлову площу 22,9 кв.м., складається з двох житлових кімнат площею 12,5 кв.м. та 10,40 кв.м. та допоміжних приміщень кухні площею 9,3 кв.м, ванної кімнати площею 2,7 кв.м, вбиральні площею 1,4 кв.м, коридору 8,3 кв.м, комори площею 1,6 кв.м. (а.с. 9-11).

Судом встановлено, що між сторонами визначився певний порядок користування квартирою, зокрема, позивачка користується житловою кімнатою № 6 площею 12,5 кв.м, відповідач ОСОБА_2 займає житлову кімнату площею № 7 площею 10,4 кв.м., що на 1,05 кв.м. менше, ніж повинно припадати на його ідеальну частку в праві власності

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечується рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Зі змісту ст. 391 ЦК України вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ч. 4 ст. 355 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Так саме, відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно з ч .3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці управі спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України наданої ним у постанові від 17 лютого 2016 року у справі №6-1500цс15 «оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у звязку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників»

Враховуючи, що частки позивачки та відповідача у праві спільної власності є рівними, підстав для відступу від рівності часток у судовому засіданні не встановлено, суд вважає за можливе визначити ідеальні частки у праві спільної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по ? частині.

Зважаючи на те, що визначити порядок користування житлом у точній відповідності до ідеальних часток неможливо, а сторони погодилися на визначення порядку користування житлом з відступленням від ідеального розміру часток, суд вважає за можливе визначити наступний порядок користування квартирою: ОСОБА_2 виділити у користування житлову кімнату № 7 житловою площею 10,40кв.м., а ОСОБА_1 виділити у користування житлову кімнату № 6, площею 12,5 кв.м.

При цьому кухню 9,3 кв.м, ванну кімнату площею 2,7 кв.м, вбиральню площею 1,4 кв.м, коридор 8,3 кв.м, комору площею 1,6 кв.м в зазначеній квартирі необхідно залишити в спільному користуванні співвласників.

Таке визначення порядку користування квартирою відповідає правовій позиції, наданій Верховним Судом України в у постанові від 17 лютого 2016 року у справі №6-1500цс15 та не призводить до зменшення ідеальних часток співвласників.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 10, 11, 15, 57-60, 209-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 88, 358, 364 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

ПозовОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визначити ідеальні частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності у розмірі по ? частині квартири АДРЕСА_3.

Встановити порядок користування квартирою № 41 в буд. 162 по вул. Перемоги в смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області наступним чином:

ОСОБА_2 виділити у користування житлову кімнату № 7 житловою площею 10,40 кв.м..

ОСОБА_1 виділити у користування житлову кімнату № 6, площею 12,5 кв.м.

Залишити у спільному користуванні співвласників квартири АДРЕСА_2. допоміжні приміщення кухню площею 9,3 кв.м, ванну кімнату площею 2,7 кв.м, вбиральню площею 1,4 кв.м, коридор 8,3 кв.м, комору площею 1,6 кв.м.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 21 коп. (пятьсот пятдесят одна гривня двадцять одна копійка).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його проголошення, через Харківський районний суд Харківської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Караченцев