АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Лужецька О.Р.
№ 22-ц/796/1624/2016 Доповідач - Борисова О.В.
справа № 753/9603/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Соколової В.В., Гаращенка Д.Р.

при секретарі: Мовчан О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2015 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» про приведення приміщення в попередній стан,-

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачав якому просив: зобов'язати ОСОБА_1 демонтувати самовільно встановлені двері в загальному коридорі тринадцятого поверху житлового будинку АДРЕСА_2, а також самовільно збудовані стіни та привести приміщення у попередній стан відповідно до проектної документації.

В мотивування вимог, посилався на те, що у вересні 2014 року мешканець квартири АДРЕСА_1 провів будівельні роботи по будівництву та встановленню дверей з перегородкою в приміщенні загального коридору на 13-му поверсі ліфтового холу без відповідних дозвільних документів. Адміністрація ЖЕД-206 звернулась до відповідача з попередженням від 01.10.2014 року про знесення незаконної прибудови або надання дозвільної документації для її встановлення.

12.12.2014 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол за ст.150 КУпАП про адміністративне правопорушення. 09.02.2015 року адміністративною комісією при виконавчому органі Київської міської ради (КМДА) відносно ОСОБА_1 винесено постанову № 257 про накладення адміністративного стягнення. Здійснене відповідачем самовільне переобладнання приміщення загального коридору до цього часу не усунуте, що порушує права позивача як співвласника на користування приміщенням загального користування.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30.10.2015 року позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_1 демонтувати самовільно встановлені двері в загальному коридорі тринадцятого поверху житлового будинку АДРЕСА_1, а також самовільно збудовані стіни та привести приміщення у попередній стан відповідно до проектної документації. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з даним рішенням суду першої інстанції відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Зазначає, що відповідно до довідки форми №3, яка містить помітки «викуплена, власник» відповідач не є власником жилого приміщення, що припустив самовільне переобладнання. Позов подано не до тієї особи, на яку законодавством покладено обов'язок не припускати самовільне переобладнання, або якщо таке сталося, зобов'язана за свій рахунок привести приміщення до попереднього стану.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та його представник апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити з вищевказаних підстав.

Позивач ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду залишити без змін, зазначав, що він як співвласник будинку своєї згоди на самовільне переобладнання житлового приміщення коридору на 13-му поверсі ліфтового холу не надавав, встановлення відповідачем дверей в загальному коридорі перешкоджає йому в доступі до електролічильника на його квартиру.

Третя особа: КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та надала до суду заперечення на апеляційну скаргу, в яких просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів вважає можливим розглядати справу у її відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив з його доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.303 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2 зареєстрований та мешкає у квартирі АДРЕСА_3

У вересні 2014 року мешканець квартири № 60 відповідач по справі ОСОБА_1 самовільно встановив на передліфтовому майданчику перегородку і двері, створивши окреме ізольоване приміщення.

01.10.2014 року КП «Дирекція замовника з Управління житлового господарства» Житлово-експлуатаційна дільниця ЖЕД-206 звернулась до ОСОБА_4 з попередженням, відповідно до якого вбачається порушення відповідачем п.19 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572 - без належних дозвільних документів на будівництво комор в місцях загального використання. Зобов'язано надати копію дозвільних документів на побудову даного приміщення, погоджені з пожежною охороною, санепідемстанцією, архітектурою. В разі їх відсутності розібрати самовільно збудоване приміщення.

Вимоги попередження відповідачем виконані не були.

Відповідно до акту від 02.10.2014 року затвердженого начальником ЖЕД-206 ОСОБА_5, ОСОБА_1 самовільно збудував комору в місці загального користування на 13-му поверсі в ліфтовому холі без дозвільних документів.

Як вбачається з протоколу №67 про адміністративне правопорушення від 12.12.2014 року складеного заступником начальника ЖЕД-206, згідно з яким було виявлено правопорушення в АДРЕСА_1 в загальному коридорі на тринадцятому поверсі, зокрема ОСОБА_1 здійсненив переобладнання і перепланування житлових будинків, жилих і нежилих приміщень у житлових будинках без одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів відповідно до законодавства із влаштуванням дверей на коридорі загального користування, чим порушив вимоги ст.150 КУпАП, п.1.4.3 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76.

09.02.2015 року матеріали адміністративного правопорушення було розглянуто адміністративною комісією при виконавчому органі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та винесено постанову №257 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу у розмірі двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також: власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

З конструкції статті вбачається, що власники квартир у багатоквартирному будинку є співвласниками спільного майна в будинку - вже згаданих приміщень загального користування, опорних конструкцій та обладнання та, відповідно, співвласниками самого будинку.

Згідно з ч.2 ст.383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Умовами ч.2 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Пунктом 1.4.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76 (далі Правила) передбачено, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Відповідно до п.п. 1.4.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається.

Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Пунктом 1.4.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій передбачено, що власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Згідно з ч.1 ст.177 ЖК України громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, обережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і при домової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на садових клітках та в інших місцях загального користування.

Відповідно до ст.189 ЖК України особи винні у самовільному переобладнанні та переплануванні житлових будинків і жилих приміщень несуть відповідальність згідно з законодавством.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з тим, що відповідач незаконно здійснив перепланування загального коридору, що порушує права позивача та вимоги державних будівельних норм, оскільки переобладнання здійснено без дозволу відповідних державних органів та без згоди інших співвласників будинку.

Твердження апелянта про те, що він є неналежним відповідачем по справі є безпідставними, оскільки як вбачається з протоколу №67 про адміністративне правопорушення від 12.12.2014 року та із заяви ОСОБА_1 від 03.02.2015 року, саме ОСОБА_1 було здійснено переобладнання і перепланування в приміщенні загального коридору на тринадцятому поверсі по АДРЕСА_1

Крім того, відповідно до письмових заперечень ОСОБА_1 на позовну заяву від 14.07.2015 року він погодився з тим, що саме він здійснив самовільне перепланування ліфтової площадки, а тому у відповідності до вимог ч.1 ст.61 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню.

Доводи представника відповідача про те, що вказані перепланування загального коридору було здійснено в інтересах матері відповідача, яка є інвалідом 3-ї групи, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки наявність хвороби та пільг у матері відповідача не дає останньому правових підстав для самовільного будівництва комори в місці загального користування на 13-му поверсі в ліфтовому холі без дозвільних документів і згоди інших співвласників будинку.

Посилання апелянта, на те, що він не є власником вказаного житлового приміщення колегія суддів відхиляє, оскільки вказаний факт не має правового значення, так як ОСОБА_1 зареєстрований та постійно проживає в АДРЕСА_1 отже користується як член власника квартирою та місцем загального користування під'їзду, а тому повинен повернути до попереднього стану приміщення, що ним було переобладнано.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, відповідає вимогам матеріального права, внаслідок чого підстав для його скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді