КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2-50/2010
Провадження № 6/552/36/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2016 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Орламенко А.О.

розглянувши подання державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Київського ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Полтави з поданням про тимчасове обмеження боржнику ОСОБА_2 в праві виїзду за межі України. Посилалась на те, що на виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 50099894 від 15.06.2011 року до складу якого входять:

-ВП № 49622819 з примусового виконання виконавчого листа № 2-50/2010, виданого 09.10.2010 року Київським районним судом м.Полтави про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» боргу в сумі 379643 грн.

-ВП № 49622644 з примусового виконання виконавчого листа № 2-50/2010 виданого 09.10.2010 року Київським районним судом м.Полтави про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» боргу в сумі 850 грн.

-ВП № 49622523 з примусового виконання виконавчого листа № 2-50/2010 виданого 09.10.2010 року Київським районним судом м.Полтави про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» боргу в сумі 15 грн.

Постановою державного виконавця від 14.12.2015 року відкриті виконавчі провадження. Постановою Київського ВДВС Полтавського МУЮ від 22.01.2016 року приєднанні до зведеного виконавчого провадження № 50099894. Державним виконавцем 22.12.2015 року здійснено запит в сектор адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС у Полтавській області про місце реєстрації та проживання боржника та в Територіальний сервісний центр 5341 регіонального сервісного центру МВС у Полтавській області про наявність транспортних засобів у боржника. Згідно повідомлення ДПІ від 14.12.2015 року у боржника відсутні рахунки у банківських установах. Згідно повідомлення ПФУ від 14.12.2015 року інформація про місце роботи боржника відсутня. Постановою державного виконавця від 27.01.2016 року накладений арешт н рухоме та нерухоме майно боржника. Вимогою державного виконавця 11.01.2016 року № 17/23 боржника зобовязано зявитися 13.01.2016 року до Київського ВДВС Полтавського МУЮ, на яку боржник не відреагував. На вимогу державного виконавця боржник не зявився, що свідчить про наявність умислу на ухилення від виконання рішення суду. Просив, встановити тимчасове обмеження боржнику ОСОБА_2 в праві виїзду за межі України.

У судове засідання державний виконавець Київського ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_1 не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду подання.

Сторони виконавчого провадження на підставі ст. 377-1 ЦПК України в судове засідання не викликалися.

Суд, дослідивши матеріали подання дійшов до висновку, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Київського ВДВС Полтавського МУЮ перебуває зведене виконавче провадження № 50099894 від 15.06.2011 року до складу якого входять 3 виконавчих провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» боргу на загальну суму 380508 грн.

Відповідно до п. 18 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, державний виконавець звертається до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням суду.

Відповідно до п. 2 статті 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, коли діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно статті 3771 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Судовою практикою про вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справі передбачено наступне.

"Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 зазначеного вище Кодексу, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків."

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Матеріали подання не містять будь-якої інформації з приводу виконання виконавчих проваджень, а саме: чи здійснювались виклики боржника до виконавчої служби, чи застосовувались міри примусових заходів до ОСОБА_2, чи проводились інші дії відповідно до Закону України Про виконавче провадження, подання навіть не містить доказів того, що ОСОБА_2 отримав постанови про відкриття виконавчих проваджень.

Державним виконавцем не наведено обґрунтування в частині навмисного ухилення боржником виконання виконавчих документів та підстав для застосування такого виду забезпечення виконання рішення суду, як тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, ст.. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України, ст.377-1 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя Л.М.Васильєва