АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Желепи О.В., Рубан С.М.

при секретарі Архіповій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 1 жовтня 2015р. за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 28 серпня 2014р. по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредит Європа Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

встановила:

у травні 2015р. ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 28 серпня 2014р., яким стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ «Кредит Європа банк» 173 168грн. 98коп. та 2 131грн. 68коп. витрат, пов'язаних з вирішенням спору третейським судом.

Мотивуючи свої вимоги, заявник зазначав, що є чоловіком ОСОБА_3 та є учасником кредитних правовідносин, оскільки майно, придбане за кредитні кошти, є спільним майном подружжя, однак його не було залучено до участі у справі у якості третьої особи, а третейським судом вирішено питання про права та обов'язки сторони, яка не приймала участь у справі.

Ухвалою суду від 1 жовтня 2015р. у задоволенні заяви відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу про задоволення заяви.

Заявник посилається на невірне з'ясування судом обсягу правовідносин, неправильне трактування поняття особи, яка не брала участі у справі, а відтак, і невідповідність висновків суду обставинам справи.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.109, 124, 126), двічі у судове засідання не з'явилися, тому колегія суддів відповідно до ст. 305 ЦПК України визнала за можливе провести судовий розгляд у їх відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПАТ «Кредит Європа Банк», який заперечував проти доводів апеляційної скарги, пояснення представника ОСОБА_3, яка підтримала апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 28 серпня 2008р. між ЗАТ

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2310/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Марфіна Н.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.

- 2 -

«Кредит Європа Банк» та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 укладено договір про надання споживчого кредиту № 00009-CL-53, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримала на придбання транспортного засобу 27 970,85 доларів США строком до 28 серпня 2015р.

28 серпня 2014р. рішенням постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ «Кредит Європа Банк» 173 168грн. 98коп. заборгованості.

Згідно свідоцтва про одруження ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 грудня 1999р.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що третейським судом не були вирішені питання про права та обов'язки ОСОБА_1, який не був стороною кредитного договору.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду відповідає матеріалам справи та ґрунтується на нормах матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 51 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 51 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване в тому числі й з підстави, якщо третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 389-1 ЦПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

З тексту рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 28 серпня 2014р. вбачається, що суд не вирішував питання про права та обов'язки ОСОБА_1, оскільки він не був стороною кредитного договору, на підставі якого з ОСОБА_3 була стягнута заборгованість на користь банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів.

Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення вимог або відмову в їх задоволенні.

Звертаючись до суду із даною заявою, ОСОБА_1 не навів, яке саме його право було порушено або які обов'язки на нього було покладено рішенням третейського суду, не було встановлено таких обставин і при розгляді справи судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд обмежив його права та обов'язки, які у нього виникли з моменту підписання його дружиною кредитного договору, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки заявником не оспорювався кредитний договір або його умови, зокрема, в частині передачі вирішення спорів до третейського суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно

- 3 -

застосовані норми матеріального права, не допущено порушень норм процесуального права, тому підстав для скасування ухвали та задоволення заяви не має.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 1 жовтня 2015р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: