Справа № 621/934/16-ц
Пр. № 2/621/655/16
14 листопада 2016 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
в складі: головуючого судді - Вельможної І.В.,
за участю секретаря судового засідання - Акулової А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому тарифами банку, які також викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою.
Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.
Представник позивача у судове засідання не зявився, до канцелярії суду надійшла заява, в якій просив справу розглядати за відсутності представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, на задоволенні позовних вимог наполягав. Просив стягнути витрати, пов'язані з викликом відповідача, у розмірі 278,40 грн.
Відповідач ОСОБА_1В в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Розгляд справи проведено у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України за неявки відповідача ОСОБА_1, який належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов"язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити відсотки.
ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов"язання за договором та угодою виконав в повному обсязі. Так, з належним чином посвідченої копії договору вбачається, що позичальник ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідно до п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Згідно п. 1.1.2.7 умов та правил надання банківських послуг, власник карти зобов"язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту.
Відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов"язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов"язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позики.
Відповідно до п. 2.1.1.12.9 Правил користування платіжною карткою, боржник доручає списувати з будь-якого рахунку, відкритого у банку, а саме, з картрахунку, грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов"язань.
Відповідно до п. 1.1.3.2.3 умов та правил надання банківських послуг, банк має право на зміну тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків.
Згідно з п. 1.1.3.2.2 умов та правил надання банківських послуг, у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов договору та/або у разі виникнення Овердрафту, банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов"язань в цілому або встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових зобов"язань та інших обов"язків за договором.
Пунктом 1.1.7.12 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна сторона не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.
Стаття 509 ЦК України передбачає, що зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у т.ч. сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Непогашення відповідачем заборгованості перед банком за кредитним договором свідчить про грубе порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов'язань.
Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідачем ОСОБА_1 не виконувалися належним чином, відповідно до умов укладеного кредитного договору, зобовязання щодо сплати суми кредиту та процентів за користування ним.
Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Суд вважає за можливе застосування до спірних правовідносин, які виникли внаслідок укладення між сторонами споживчого кредиту, положень п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо зменшення розміру штрафних санкцій у вигляді пені, яка згідно ст. 549 ЦК України, є видом забезпечення виконання зобов'язання.
Постановою Пленуму ВСУ від 12.04.1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» роз'яснено, що до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» відносяться і ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних потреб громадян, у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій.
Крім того, при вирішенні вказаного спору необхідно застосовувати висновки, викладені в рішенні Конституційного суду України № 15-рп/2011 від 10.11.2011 року у справі № 1-26/2011 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України та Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин», які прямо вказують на поширення дії даного закону на кредитні відносини, як щодо укладання, так і виконання даної категорії договорів.
Існує позиція відносно того, що положення п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» розповсюджує свою дію на умови кредитного договору стосовно пені, що дає змогу обмежити її розмір до 50 % суми основної заборгованості. Стосовно ч. 3 ст. 551 ЦК України судова практика полягає в тому, що підставою для зменшення неустойки за рішенням суду є наявність хоча б однієї з підстав, передбаченої даною статтею: значне перевищення суми неустойки розміру збитків, інші обставин, які мають істотне значення.
Таким чином, враховуючи, що розмір пені, відповідно до поданого розрахунку складає 2800 грн., до стягнення з відповідача підлягатиме 994 грн. 03 коп. пені, як 50% від розміру заборгованості по кредиту на суму 1988 грн. 06 коп. сума основної заборгованості за кредитом.
Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений при предявленні позову судовий збір у розмірі 1378 грн. та судові витрати, пов'язані з викликом відповідача у розмірі 278,40 грн.
Керуючись ст. ст. 509, 526, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,
Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до Філіп»єва ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: