АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: 22-ц/791/513/16 Єдиний унікальний номер справи: 2-1181/09
Головуючий в І інстанції Ширінська О.Х.
Доповідач Приходько Л.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретарОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонавтотранс» на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 14 липня 2009 року в справі

за позовом

ОСОБА_5 до Круглоозерської сільської ради Голопристанського району, треті особи: Голопристанський районний відділ земельних ресурсів, Херсонська філія Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» про визнання права власності,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2009 року ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом до Круглоозерської сільської ради Голопристанського району про визнання права власності на земельну ділянку. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до договору дарування серія ВСХ №879203 від 13 липня 2006 року він є власником нерухомого майна - дачного будиночку в с.Більшовик Голопристанського району Херсонської області. На підставі його клопотання відділ держкомзему у Голопристанському районі від 15 червня 2006 року надав довідку про кількісні та якісні характеристики земельної ділянки під її обєктом нерухомості та присвоїв кадастровий номер земельної ділянки 0,0601га :02:002:0119. Посилаючись на те, що він в усній формі звертався до Круглоозерської сільської ради про підготовку документів оформлення права власності на землю під обєктом нерухомості, але сільрада пояснень йому не надала і рекомендувала по цьому питанню звернутися до суду, у звязку з чим ОСОБА_5, посилаючись на положення ст.118, 121 ЗК України, просив визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку.

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 09 липня 2009 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Голопристанський районний відділ земельних ресурсів та Херсонську філію Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах».

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 14 липня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено. Визнано за ОСОБА_5 право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0119 площею 0,0601га, яка знаходиться за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с.Більшовик, вул. Приморська, б/н, земельної ділянки - для індивідуального дачного будівництва. Зобовязано Круглоозерську сільську раду і Голопристанський районний відділ земельних ресурсів зареєструвати за ОСОБА_5 право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0119 площею 0,0601га, яка знаходиться за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с.Більшовик, вул.Приморська, б/н та видати державний акт на імя ОСОБА_5 Зобовязано Херсонську філію Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» вчинити державну реєстрацію акта права власності ОСОБА_5 на вказану земельну ділянку.

В апеляційній скарзі ТОВ «Херсонавтотранс», яке участі у розгляді справи в суді першої інстанції не приймало, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, а також на порушення судом норм матеріального і процесуального права, оскільки вказана позивачем земельна ділянка є частиною земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0126, площею 5,2га, право на користування якою належить Товариству на підставі державного акту на право постійного користування землею серія Б № 065660, просить рішення скасувати, та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_5 у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник ТОВ «Херсонавтотранс» ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі за обставинами викладеними у скарзі. Просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_5 у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Інші учасники процесу в судове засідання не зявились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймають участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що згідно договору дарування серія ВСХ №879203 від 13 липня 2006 року ОСОБА_7 подарував, а ОСОБА_5 прийняв в дар дачний будиночок літ. «В», загальною площею 15,3кв.м. (з восьми дачних будиночків), які розташовані в с. Більшовик по вул.Приморська, б/н Голопристанського району Херсонської області на території пансіонату «Дружба» (а.с.7).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що до позивача, відповідно до положень ст.377 ЦК України та ст.120 ЗК України, у звязку з придбанням у власність нерухомого майна - дачного будиночку. перейшло право власності на земельну ділянку на якій він розташований.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

За змістом ст. 377 ЦК України, в редакції чинній на час укладання договору дарування, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Аналогічне положення закріплене ст. 120 ЗК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом частин першої, третьої статті 626 ЦК України двостороннім договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків, якщо правами та обовязками наділені обидві сторони договору.

Отже, правова природа двостороннього договору передбачає волевиявлення обох сторін договору на зміну, припинення або встановлення прав та обовязків сторін цього договору.

З матеріалів справи вбачається, що договір дарування дачного будиночку літ. «В», загальною площею 15,3кв.м. (з восьми дачних будиночків), який розташований в с. Більшовик по вул. Приморська, б/н, Голопристанського району Херсонської області на території пансіонату «Дружба» укладено 13 липня 2006 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_5О.(а.с.7).

Тому саме між цими субєктами цивільних правовідносин виникли права та обовязки, і саме від ОСОБА_7 мало перейти наявне у нього право власності на земельну ділянку чи право користування нею, у порядку ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка, на якій розміщено придбаний позивачем на підставі укладеного 13 липня 2006 року з ОСОБА_8 договору дарування дачний будиночок, що знаходиться в с. Більшовик по вул. Приморська, б/н, Голопристанського району Херсонської області на території пансіонату «Дружба», виділена в безстрокове і безоплатне користування Херсонському територіально-виробничому обєднанню «Херсонавтотранс»,яке не було стороною договору, для будівництва пансіонату в оздоровчій зоні «Каркініт», про що в 1990 році видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею серії Б №065660 .

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 26 березня 2008 року, залишеного без змін постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 23 вересня 2008 року, та постановою Вищого господарського суду України від 23 грудня 2008 року, визнано недійсними пункти 1,2 рішення Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області від 20 грудня 2002 року №51 (про припинення права постійного користування земельною ділянкою Товариства площею 5,2га, визнання таким, що втратив чинність Державний акт на право користування землею №065660 серії Б, виданий Херсонському територіально-виробничому обєднанню «Херсонавтотранс»); визнано недійсним рішення Круглоозерської сільської ради №72 від 21 вересня 2006 року (про вилучення з користування Товариства земельної ділянки орієнтованою площею 0,80га рекреаційного призначення під розміщення бази відпочинку «Дружба» с. Більшовик та передачу до земель запасу с.Більшовик) (а.с.30-31, 32-34, 35).

Вказаними рішеннями судів встановлено, що розпорядженням від 26 липня 1990 року Радою Міністрів УРСР надано Херсонському територіально-виробничому обєднанню «Херсонавтотранс» земельну ділянку для будівництва пансіонату на 400 місць. На підставі вказаного розпорядження, виконавчим комітетом Голопристанської районної ради народних депутатів ХТВО «Херсонавтотранс» в 1990 році видано Державний акт серії Б №065660 на право постійного користування земельною ділянкою площею 5,2га для будівництва пансіонату в оздоровчій зоні«Каркініт». Судами встановлено, що до ТОВ «Херсонавтотранс» перейшло право користування земельною ділянкою площею 5,2га бази відпочинку «Дружба».

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи наведене, колегія суддів не може прийняти довідку Круглоозерської сільської ради від 13 липня 2009 року №261, згідно якої земельна ділянка площею 5,2га, яка перебувала в користуванні Херсонського територіально-виробничого обєднання «Херсонавтотранс» для будівництва пансіонату, перебуває в землях запасу Круглоозерської сільської ради і на час розгляду справи будь-яких документів на право користування на цю земельну ділянку не зареєстровано (а.с.9), в якості належного доказу відсутності права користування спірною земельною ділянкою у апелянта.

Будь-яких належних та допустимих доказів, на виконання вимог ст. 60 ЦПК України, що спірна земельна ділянка була вилучена, з дотриманням вимог закону, з користування ТОВ «Херсонавтотранс», позивачем суду не надано, а судом такі обставини не встановлені.

За таких обставин ні право власності, ні право користування земельною ділянкою, яке належить ТОВ «Херсонавтотранс», до ОСОБА_5 на підставі ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України не перейшло.

Також слід зазначити, що підстави набуття права на земельну ділянку визначені ст. 116 ЗК України, в редакції чинній на час ухвалення рішення, згідно якої громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в)одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Статтею 118 ЗК України встановлено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Частиною 6 вказаної статті передбачено що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, в тому числі для індивідуального дачного будівництва, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання.

Частинами 7-10 ст.118 України визначено порядок розгляду заяви, надання дозволу на розробку проекту її відведення, погодження проекту з органами по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органом архітектури та розгляду проекту відведення відповідним органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування і прийняття рішення про передачу земельної ділянки у власність.

Відповідно до ч.11 ст.118 ЗК України у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується у судовому порядку.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач у встановленому законом порядку до органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування з заявою про передачу у власність земельної ділянки не звертався, даних про відмову органу місцевого самоврядування або залишення заяви без розгляду матеріали справи не містять.

Отже, суд неправильно застосував норми матеріального права та дійшов помилкового висновку про перехід до позивача права власності на земельну ділянку, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову ОСОБА_5 в задоволені позовних вимог.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонавтотранс» задовольнити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 14 липня 2009 року скасувати ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до Круглоозерської сільської ради Голопристанського району, треті особи: Голопристанський районний відділ земельних ресурсів, Херсонська філія Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» про визнання права власності - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: А.Л. Борка

ОСОБА_3