Справа № 203/2725/16-ц
У Х В А Л А

24 жовтня 2016 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м.Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

11.07.2016 року представником позивачки до суду було подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просив зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчинення якого оспорюється позивачкою.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 11.07.2016 року в задоволенні вказаної заяви було відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою позивачкою ОСОБА_1Е, було подано апеляційну скаргу, яку ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.08.2016 року було задоволено частково. Ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 11.07.2016 року скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для повторного розгляду заяви.

24.10.2016 року за протоколом розподілу, заяву було передано для повторного розгляду в провадження судді Казака С.Ю.

Розглядаючи заяву у відповідності до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.152 ЦПК України позов може бути забезпечено шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником в судовому порядку.

Відповідно до розяснень наданих в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з поданої ОСОБА_1 позовної заяви, предметом заявлених останньою позовних вимог є визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого 25.11.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим номером 8223, за яким запропоновано звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1 К, що належить на праві власності позивачці.

З наданих до позову додатків також вбачається, що постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 25.04.2016 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного вище виконавчого напису нотаріуса, законність вчинення якого оспорюється позивачкою.

За вказаних вище обставин, а також враховуючи висновки, викладені в ухвалі апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.08.2016 року, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви представника позивачки про забезпечення позову та необхідність її задоволення, оскільки матеріали справи обєктивно свідчать про можливість звернення стягнення на належний позивачці квартиру за виконавчим написом нотаріуса, що оскаржується позивачкою, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду та поновлення прав позивачки за захистом, яких остання звернулась до суду, в разі задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151,152,153,208-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 (49000, м.Дніпропетровськ, вул.Богданова,32 К/52, РНОКПП НОМЕР_1) ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

До набрання законної сили судовим рішенням по розглядаємій справі зупинити стягнення за виконавчим написом, вчиненим 25 листопада 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим номером 8223, за яким запропоновано звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1 К, що належить на праві власності позивачці ОСОБА_1.

Копію ухвали для виконання направити до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, а також для відома сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом пяти днів з дня постановлення ухвали апеляційної скарги.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк предявлення ухвали для виконання один рік.

Суддя С.Ю.Казак