АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2452/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 59 Гудзюк І. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКорнієнко Н. В.
суддівГончар Н. І., Ювшина В. І.
при секретаріНаконечній М. М.

з участю: позивача ОСОБА_6,

представників апелянта Василенка С.І., Плесюка О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника Державного підприємства «Машинобудівний завод «Оризон» на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Державного підприємства «Машинобудівний завод «Оризон» про припинення зобов'язання зарахуванням,

в с т а н о в и л а :

08 червня 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до відповідача про припинення зобов'язання зарахуванням, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 грудня 2010 року вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області його визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 367 та ч.4 ст. 191 КК України. За сукупністю злочинів визначено 5 років позбавлення волі, але на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання із 1-річним іспитовим строком.

Крім того, цим же вироком суду задоволено цивільний позов прокурора про стягнення із ОСОБА_6 на користь ДП «Машинобудівний завод «Оризон» спричиненої матеріальної шкоди в сумі 144 858 грн. 76 коп.

Згідно довідки Смілянського об'єднаного Управління пенсійного фонду в Черкаській області, з пенсії позивача на користь відповідача щомісячно з грудня 2011 року по травень 2016 року проводилось відрахування боргу на загальну суму 20936,46 грн., на даний час заборгованість ОСОБА_6 перед ДП «Машинобудівний завод «Оризон» складає 123922,30 грн.

19 лютого 2016 року Смілянським міськрайонним судом ухвалено рішення про стягнення з ДП «Машинобудівний завод «Оризон» нарахованої йому, але своєчасно не виплаченої при звільненні, заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди на загальну суму 210 216,26 грн.

07 квітня 2016 року головним державним виконавцем Смілянського МВ ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання цього рішення суду.

20 квітня 2016 року ОСОБА_6 звернувся із заявою про припинення зобов'язання зарахуванням до ліквідатора ДП «Машинобудівний завод «Оризон» - арбітражного керуючого ОСОБА_9

Проте, протоколом засідання комітету кредиторів ДП «Машинобудівний завод «Оризон» в задоволенні його заяви відмовлено та зобов'язано арбітражного керуючого-ліквідатора ОСОБА_9 оскаржити рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 лютого 2016 року у справі №703/7062/14-ц, 2/703/23/16 за його позовом до ДП «Машинобудівний завод «Оризон» про стягнення заробітної плати на загальну суму 210 216, 26 грн.

ОСОБА_6 зазначає, що він повинен виплатити відповідачу 123 922,30 грн., в свою чергу, дане підприємство повинно йому виплатити 210 216,26 грн. В разі зарахування зустрічних однорідних вимог борг позивача перед підприємством буде скасований, а підприємство повинно буде виплатити йому лише 86 293,96 грн. заробітної плати.

Тому просить суд припинити зобов'язання зарахуванням однорідних зустрічних вимог, час виконання яких настав згідно розрахунку.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 липня 2016 року позов ОСОБА_6 задоволено повністю.

Вирішено припинити зобов'язання зарахуванням однорідних зустрічних вимог, час виконання яких настав, а саме: припинити грошове зобов'язання про стягнення з ОСОБА_6 на користь державного підприємства «Машинобудівний завод «Оризон» в розмірі 123 922 грн. 30 коп. в рахунок зобов'язання, що виникло у державного підприємства «Машинобудівний завод «Оризон» перед ОСОБА_6 із виплати заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди в сумі 210 216 грн. 26 коп.

В апеляційній скарзі представник ДП «Машинобудівний завод «Оризон», вважаючи рішення суду незаконним і необґрунтованим, так як висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, судом порушено норми матеріального та процесуального права, просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем в судовому засіданні доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень і які мають значення для ухвалення позитивного для нього рішення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. ст. 11, 15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

На підставі ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов'язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов'язанні є кредитором у другому). Допускаються випадки, так званого часткового зарахування, коли одне зобов'язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов'язання. В такому випадку зобов'язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

Встановлено, що вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 грудня 2010 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 367 та ч.4 ст. 191 КК України. За сукупністю злочинів визначено 5 років позбавлення волі, але на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання із 1-річним іспитовим строком. Цим же вироком суду задоволено цивільний позов прокурора про стягнення з ОСОБА_6 на користь ДП «Машинобудівний завод «Оризон» спричиненої матеріальної шкоди в сумі 144 858 грн. 76 коп.(а.с. 6-8).

Відповідно до довідки Смілянського об'єднаного управління Пенсійного фонду в Черкаської області з пенсії ОСОБА_6 щомісячно з грудня 2011 року по травень 2016 року проводились відрахування на загальну суму 20936 грн. 46 коп. (а.с. 17).

19 лютого 2016 року Смілянським міськрайонним судом ухвалено рішення про стягнення з ДП «Машинобудівний завод «Оризон» на користь ОСОБА_6 нарахованої, але не виплаченої при звільненні, заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди на загальну суму 210 216 грн. 26 коп. Рішення вступило в законну силу 01 березня 2016 року.(а.с. 9-10).

29 березня 2016 року Смілянським міськрайонним судом видано виконавчий лист про стягнення заборгованості по заробітній платі з ДП «Машинобудівний завод «Оризон» на користь ОСОБА_6 в сумі 210 216,26 грн. (а.с. 11).

07 квітня 2016 року головним державним виконавцем Смілянського МВ ДВС Пиндиком С.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню рішення Смілянського міськрайонного суду від 19 лютого 2016 року.(а.с. 12)

20 квітня 2016 року ОСОБА_6 звернувся із заявою про припинення зобов'язання зарахуванням до ліквідатора-арбітражного керуючого ОСОБА_9 (а.с.13).

Протоколом засідання комітету кредиторів ДП «Машинобудівний завод «Оризон»(справа про банкрутство № 10/2180) від 26 квітня 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_6 відмовлено та зобов'язано арбітражного керуючого-ліквідатора ОСОБА_9 оскаржити рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 лютого 2016 року у справі № 703/7062/14-ц 2/703/23/16 за його позовом до ДП «Машинобудівний завод «Оризон» про стягнення заробітної плати на загальну суму 210 216 грн. 26 коп.(а.с. 14-16).

Проте, згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Згідно ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Як зазначено вище, рішення суду від 19 лютого 2016 року про стягнення із ДП «Машинобудівний завод «Оризон» на користь ОСОБА_6 210216 грн. 26 коп. набрало законної сили 01 березня 2016 року.

Відповідно до статті 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

За змістом ч.1 статті 601 Цивільного кодексу України, вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов'язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв'язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов'язань по передачі родових речей, зокрема, грошей). Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо); 3) строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Зі змісту ч.2 ст.601 ЦК України слідує, що зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін і для здійснення цього достатньо заяви однієї сторони, оскільки за правовою природою припинення зобов'язання зарахуванням зустрічної вимоги це - одностороння угода, яка оформляється заявою однієї з сторін, і, якщо інша сторона не погоджується з проведенням такого зарахування, вона вправі на підставі ст.16 ЦК України та ст.20 ГК України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до суду.

Враховуючи, що зобов'язання сторін є грошовими, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про однорідність вимог, що виникли на їх підставі. Однорідність цих вимог випливає із їх юридичної природи і матеріального змісту та не залежить від підстав виникнення зобов'язань.

Тому посилання апелянта у скарзі як на підставу скасування рішення на ту обставину, що взаємні вимоги сторін не є юридично однорідними, є безпідставними та надуманими.

Виконання судових рішень, згідно із ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", здійснюється на підставах та у спосіб, визначених цим законом та іншими законами та нормативно-правовими актами. Зазначений закон не містить заборони щодо можливості виконання судового рішення шляхом проведення зарахування зустрічних вимог. Добровільне виконання може здійснюватись у будь-який передбачений чинним законодавством спосіб, або у спосіб, що не суперечить вимогам чинного законодавства.

Стаття 602 ЦК України, якою передбачені випадки недопустимості зарахування зустрічних вимог, також не містить обмежень щодо такого зарахування на стадії виконання судових рішень.

Так, стаття 602 Цивільного кодексу України закріплює випадки за наявності яких не допускається зарахування вимог. Посилання відповідача-апелянта на наявність справи про банкрутство, порушеної щодо нього, як на факт, що забороняє здійснити залік зустрічних однорідних вимог у зв'язку з мораторієм, відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», є помилковим .

Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не передбачено жодної норми, яка б забороняла проведення заліку зустрічних однорідних вимог під час дії мораторію.

Згідно із приписами статті 19 названого Закону мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Мораторій не розповсюджується на залік зустрічних однорідних вимог, оскільки дія мораторію поширюється на зупинення будь-яких заходів, спрямованих на забезпечення примусового виконання вимог кредиторів.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення, відповідно до чинного законодавства. Тобто, законодавець передбачив заборону примусового стягнення.

Зарахування зустрічних однорідних вимог не є виконавчим документом чи іншим документом, на підставі якого здійснюється стягнення. Правова природа припинення зобов'язання шляхом зарахування відмінна від правової природи припинення зобов'язання шляхом стягнення.

Дана обставина також спростовує посилання апелянта на те, що ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачає припинення виконавчого провадження шляхом зарахування сторонами виконавчого провадження зобов'язань.

Відповідно до ст.ст. 598, 599, 601 ЦК України зарахування однорідних зустрічних вимог є самостійною підставою припинення зобов'язань, що відрізняється від виконання.

Слід зауважити, що відповідно до статті 1 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» кредитор-юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника (в даному випадку - рішення суду). Кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство-це поточні кредитори. Таким кредитором є позивач.

Відповідно до п.5 статті 19 названого Закону дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції дана правильна юридична оцінка обставинам справи, тому рішення відповідає чинному законодавству України та обставинам справи і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника Державного підприємства «Машинобудівний завод «Оризон» відхилити.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Державного підприємства «Машинобудівний завод «Оризон» про припинення зобов'язання зарахуванням, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :