Номер провадження 6/754/76/16
У Х В А Л А

Іменем України

08 лютого 2016 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Таран Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Чернишової А.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Києві подання державного виконавця Охота М.М. відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про примусове входження до приміщення боржника,

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Охота М.М. звернувся до суду із поданням про примусове входження до приміщнення боржника ОСОБА_2

Зазначенне подання обґрунтовував тим, що у відділі державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження № 49715040 по виконанню виконавчого листа № 2-799/14 від 31.10.2014 року виданого Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 кошти в розмірі 741650,00 грн. та виконавчого листа № 2-799/14 від 31.10.2014 року виданого Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 кошти в розмірі 3555,71 грн. 26.01.2015 року державним виконавцем відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, якими надано строк для самостійного виконання, копію яких направлено сторонам. Незважаючи на те, що боржник обізнаний про свої обов'язки та про наявність виконавчих проваджень, останнім не вчиняються дії щодо виконання зобов'язань за виконавчими документами. Перевірити майновий стан боржника не виявляється можливим, оскільки на неодноразові виходи державного виконавця за адресою боржника двері ніхто не відчиняє, про що складені відповідні акти.

В судовому засіданні державний виконавець відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Охота М.М. просив задовольнити подання у повному обсязі, посилаючись на викладені у ньому вимоги.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження №49715040 по виконанню виконавчого листа № 2-799/14 від 31.10.2014 року виданого Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 кошти в розмірі 741650,00 грн. та виконавчого листа № 2-799/14 від 31.10.2014 року виданого Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 кошти в розмірі 3555,71 грн. (а.с.4-7).

Постановами державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві від 26.01.2015 року було відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаних виконавчих листів (а.с.8,9).

Вказані постанови були направлені на адресу боржника, що підтверджується відповідним списком згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів (а.с.11).

Однак жоден з виконавчих документів про стягнення коштів боржником у добровільному порядку не виконано.

В ході проведення виконавчих дій, державним виконавцем було встановлено, що за ОСОБА_2 на праві власності зареєстровано нерухоме майно, зокрема, ? частина квартири АДРЕСА_1 (а.с.21,22).

Державним виконавцем 31.03.2015 року та 29.01.2016 року було здійснено виходи до квартири АДРЕСА_1, 1/2 частина якої на праві власності зареєстрована за ОСОБА_2, з метою проведення виконавчих дій, проте двері квартири ніхто не відчинив, про що складено відповідні акти за участю понятих (а.с. 16,17).

22.12.2015 року, 18.01.2015 року, 29.01.2015 року державним виконавцем на адресу боржника направлені виклики про необхідність з'явитися до державного виконавця для сплати боргу за виконавчими листами (а.с. 18,19,20).

За змістом ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно положень п. 9 ч. 3 ст. 5 вказаного Закону, державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право безперешкодно входити до приміщень та сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, при необхідності примусово відкривати їх.

У відповідності до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції Україний міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

З наданих державним виконавцем документів вбачається, що під час проведення виконавчих дій ним вжито заходів, визначених законодавством про виконавче провадження щодо примусового виконання судового рішення, використані всі права надані державним виконавцям, спрямовані на своєчасне та повне вчинення виконавчих дій.

Оскільки, боржником в добровільному порядку рішення суду не виконано, боржник чинить перешкоди у виконанні рішення суду, яке відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України є обов'язковим до виконання на всій території України, та не надає державному виконавцю доступу до житла, в якому може знаходиться його майно, що унеможливлює здійснення заходів, які передують примусовій реалізації майна суд вважає, що подання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 30 Конституції України, ст. ст. 5, 11, 37, 52, 57 Закону України «Про виконавче провадження»,ст. 376 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Подання державного виконавця Охота М.М. відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про примусове входження до приміщення боржника - задовольнити.

Надати дозвіл державному виконавцю Охота М.М. відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві на примусове входження до приміщення боржника ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 10.02.2016 року.

Суддя Н.Г.Таран