Справа № 663/2736/15-ц
Провадження № 2-о/663/3/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2016 року м. Скадовськ

Скадовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Шульги К. М.

секретаря Павленко І. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа управління Державної міграційної служби в Херсонській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання її батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9 р. н., на території України з 1965 року по ІНФОРМАЦІЯ_10 року, у тому числі станом на 24 серпня 1991 року, вказуючи на те, що 09.04.2015 вона звернулась до УДМС України в Херсонській області з клопотанням про надання дозволу на імміграцію в Україну поза квотою на підставі п.1 ч.3 ст.4 Закону України «Про імміграцію», як особі, батьки якої є громадянами України. Листом начальника відділу Дніпровського РВ у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області від 12.08.2015 №10/7765 їй повідомили про повернення документів у зв'язку з невідповідністю їх вимогам наказу МВС від 15.07.2013 №681 «Про затвердження Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання». Також їй було рекомендовано надати документ про місце реєстрації батька та документ, який підтверджує його громадянство України. Вказала, що її батько ОСОБА_2 у 1965 році переїхав на постійне проживання до смт. Антонівка м. Херсон УРСР, де з 1965 року по 1980 рік проживав у АДРЕСА_3 а з 1980 року - у квартирі АДРЕСА_1; набув громадянство України, оскільки постійно проживав на території України станом на 24.08.1991 року; помер 25.04.1993, на даний час документ, який би підтвердив його громадянство, знищений. При цьому, документи про прописку батька в смт. Антонівка м. Херсон не збереглися. Вказані обставини є підставою для звернення суду для встановлення факту постійного проживання батька на території України станом на 24.08.1991, що необхідно їй для отримання дозволу на імміграцію в Україну поза квотою. В судовому засіданні заявниця, представник адвокат Охлопков І. О. заявлену вимогу підтримали, просили заяву задовольнити.

Представник УДМС України в Херсонській області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Також надав письмові заперечення на заяву, в яких зазначив про наявність підстав для отримання заявницею набуття громадянства України за територіальним походженням, для чого необхідним є рішення суду, яким встановлено родинні відносини заявника, тільки у випадку соромлення набуття громадянства України. Набуття громадянства України за територіальним походженням не пов'язується з отриманням дозволу на імміграцію в Україну.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або порушення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, що підтверджується відповідними свідоцтвами (а.с.6, 7).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_10 року в м. Херсоні, реєстрація смерті проведена виконавчим комітетом Антонівської селищної ради Дніпровського району м. Херсона (а.с.9).

Як вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №8 від 18.08.2015 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9 р. н., уродженець сщ. Гродеково Гродековського р-ну Приморського краю, громадянин України, проживав АДРЕСА_4 (а.с.10-11).

Відповідно до акту ОСББ «Степова 55» ОСОБА_2 проживав за адресою: АДРЕСА_5 з 1965 року по 1980 рік (а.с.13).

Згідно довідки КП «Радгосп-завод «Янтарний» від 22.09.2015 житлові будинки АДРЕСА_1 перебували у відомчому житловому фонді радгоспу «Винрозсадник», правонаступником якого є КП «Радгосп-завод «Янтарний»; документи, які містять інформацію про осіб, що були зареєстровані у зазначених житлових будинках, не збереглися (а.с.37).

З наданих суду повідомлень Регіонального сервісного центру МВС України в Херсонській області вбачається, що 12.12.1984 на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9 р. н., який проживав за адресою: АДРЕСА_6, було зареєстровано транспортний засіб ЗАЗ 965 (1965) днз НОМЕР_1.

Відповідно до акту, складеного 24.03.2015, засвідченого виконавчим комітетом Антонівської селищної ради смт. Антонівка м. Херсон, ОСОБА_2 проживав у АДРЕСА_7 з 1980 року по ІНФОРМАЦІЯ_10 року (а.с.14).

Відповідно до довідки Антонівської селищної ради м. Херсона від 13.08.2015 №1785 ОСОБА_2, 1938 р. н., був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 в період з 1982 року до моменту смерті - 1993 р. (а.с.66).

У період з 01.04.1977 по 06.02.1987 ОСОБА_2, 1938 р. н., працював електриком на Херсонському учбово-виробничому підприємстві Українського товариства глухих, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.38).

З архівної довідки №10-13-1179, виданої архівом управління освіти 16.09.2015, вбачається, що ОСОБА_2, 1938 р. н., який проживав за адресою: АДРЕСА_1, прийнятий на посаду робітника середньої шкоди №18 м. Херсона з 02.09.1991, звільнений з 02.03.1993 у зв'язку з виходом на пенсію по інвалідності (а.с.15).

З наданої суду копії епікризу на ОСОБА_2 вбачається, що останній перебував на стаціонарному лікуванні в ПО МСЧ ХБК з 19.03.1993 р., помер 25.04.1993 (а.с.8).

Згідно ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складуУкраїнської Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки8, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які іммігрували на постійне проживання або прибули для тимчасового працевлаштування, отримують посвідки відповідно на постійне або тимчасове проживання.

Порядок видачі посвідки на постійне проживання та вирішення інших питань, пов'язаних з імміграцією іноземців та осіб без громадянства, визначається Законом України «Про імміграцію», відповідно до положень якого посвідка на постійне проживання - це документ, що підтверджує право іноземця чи особи без громадянства на постійне проживання в Україні. Стаття 4 цього Закону визначає, що дозвіл на імміграцію поза квотою імміграції надається дітям громадян України.

Дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки матеріалами справи підтверджується факт постійного проживання батька заявниці ОСОБА_4 на території України станом на 24 серпня 1991 року. Посилання представника управління ДМС України в Херсонській області на те, що ОСОБА_1 має підстави для набуття громадянства України за територіальним походженням, що не пов'язано з отриманням дозволу на імміграцію в Україну, не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви та перешкоджати встановленню юридичного факту.

Керуючись ст.ст. 212, 213, 256, 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа управління Державної міграційної служби в Херсонській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_11 року, помер ІНФОРМАЦІЯ_10 року, постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через Скадовський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя К. М. Шульга

Повний текст рішення

виготовлено 15.02.2016