АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Гарматюк О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» - Павловського Олександра Миколайовича на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 11 серпня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скульська Тетяна Анатоліївна про визнання недійсним договору дарування, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 11 серпня 2016 року в задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ПАТ «БМ Банк» - Павловський О.М. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про вжиття заходів забезпечення позову.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідачів заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

У квітні 2016 року позивач ПАТ «БМ Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скульська ТА. про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1.

У липні 2016 року ПАТ «БМ Банк» звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив застосувати заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3, або іншим особам, які можуть діяти в її інтересах, як представники за довіреністю вчиняти дії, пов'язані з відчуженням нерухомого майна, яке належить їй за оспорюваним договором дарування від 12.02.2016 року, а саме: укладати договори купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки (застави), закладу, або інші правочини спрямовані на припинення права власності з переходом права власності до інших осіб щодо квартири АДРЕСА_2.

В заяві посилається на те, що між банком та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір та договір застави майнових прав на об'єкт нерухомості - квартиру, будівельний номер АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не виконує умови кредитного договору та має заборгованість, яка стягнута з нього за рішенням суду. Він оформив право власності на квартиру, не повідомив про це банк та вчинив правочин - договір дарування квартири на ім'я своєї матері ОСОБА_3Банк вважає, що невжиття заходів забезпечення позову дозволить уникнути та запобігти подальшому продажу квартири ОСОБА_3

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що предметом спору між сторонами є визнання недійсним договору дарування квартири, безпосередньо стосовно самого об'єкта нерухомого спору майнового характеру між сторонами не існує. Разом з тим, у випадку задоволення позову таке рішення суду не підлягає примусовому виконанню, не є майновим та не носить зобов'язального характеру. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову не призведе до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову про визнання недійсним договору дарування квартири

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії. Відповідно до ч. 3 ст. 152 ППК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 2 ст.151 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

З аналізу положень статті випливає, що відомості про те, яка вартість майна на яке накладається арешт, та чи належать об'єкти нерухомого майна на праві власності відповідачу є необхідними для забезпечення позову.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову -- це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

З позовної заяви вбачається, що позовні вимоги ПАТ «БМ Банк» носять немайновий характер, тому заявлений позивачем вид забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій, пов'язаних з відчуженням спірного нерухомого майна є неспівмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки рішення суду в разі задоволення позову не передбачатиме вчинення будь-яких дій щодо його виконання, а буде встановлювати лише певний факт.

Крім того, заборона невизначеному колу осіб, які можуть діяти в інтересах ОСОБА_3, як представники за довіреністю, вчиняти дії, пов'язані з відчуженням нерухомого майна, не є належним видом забезпечення позову, передбаченим ст. 152 ЦПК України.

Отже, суд дійшов вірного висновку, що обраний позивачем вид забезпечення не відповідає чинному законодавству, у зв'язку з чим не може бути вжитий судом у якості заходу забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» - Павловського ОлександраМиколайовича -відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 11 серпня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: