Справа № 509/4402/16-ц
УХВАЛА

19 грудня 2016 року суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Гандзій Д.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна за час шлюбних відносин, -

ВСТАНОВИВ :

19 грудня 2016 року представник позивачки звернувся до Овідіопольського районного суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просив суд розділити майно в рівних частках в праві спільної сумісної власності між позивачкою та відповідачем за час шлюбу з 13.06.1987 року по 27.07.2016 рік включно, судові витрати стягнути з відповідача.

Разом з тим представник позивачки заявив вимогу про забезпечення їх позову шляхом накладення арешту на автомобіль НОМЕР_1, будинок який знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Велика Долина, кооператив "Глорія", 2 лінія, буд. 46, автомобіль НОМЕР_2.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до частини 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до частини 3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачами вимогами.

Постановою Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 р., зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Вважаю, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, у звязку з тим що представник позивача не надано жодних правовстановлюючих документів, які підтверджували належності майна відповідачу, на яке він просить накласти арешт, окрім автомобілю НОМЕР_1.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір про право, а також що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити та зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, в разі його задоволення, крім того для забезпечення цілісності та належного зберігання, а також задля попередження навмисного псування чи пошкодження спірного майна з боку відповідача, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачки, вважаю, що заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

1. Заяву представника позивачки про забезпечення позову задовольнити частково;

2. Накласти арешт на автомобіль НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3.

Строк предявлення до виконання один рік.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Д.М. Гандзій