АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4641/16 Справа № 201/9577/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Демченко Е.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Волошина М.П., Куценко Т.Р.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 04 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, про скасування заборони на нерухоме майно та вилучення запису про його обтяження та іпотеку і стягнення судових витрат, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») про скасування заборони на нерухоме майно та вилучення запису про його обтяження та іпотеку і стягнення судових витрат, мотивуючи тим, що 30 вересня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є відповідачем ПАТ «УкрСиббанк», і ТОВ ТПГ «Інтенс» було укладено кредитний договір, з метою виконання зобовязань за даним кредитним договором 30 вересня 2008 року між ним та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір іпотеки №0/0/3, відповідно до якого він, як майновий поручитель ТОВ ТПГ «Інтенс», передав в іпотеку належну йому квартиру №84 в будинку 35-Б корпус №1 по вул.Дзержинського у м.Дніпропетровську.

Зазначав, що 30 вересня 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 було посвідчено вказані договори і винесено заборону на відчуження вказаної квартири до припинення чи розірвання вказаного договору іпотеки.

Вказував, що рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2013 року зазначений договір іпотеки визнано припиненим.

Вимоги про скасування заборони на обтяження майна, вилучення запису про обтяження його житла, ним тоді не заявлялося і судами не вирішувалося.

Посилаючись на те, що рішення суду набрало законної сили, але не виконане і не зняті обмеження та обтяження, накладені через укладення вказаного і вже припиненого договору іпотеки, а нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії щодо зняття заборони на відчуження належного йому нерухомого майна, здійснення державної реєстрації припинення іпотеки та проведенні державної реєстрації припинення іпотеки, що є незаконним та порушує його права, а тому просив суд ухвалити рішення, яким скасувати заборону на нерухоме майно квартиру №84, розташовану у м.Дніпропетровську по вул.Дзержинського, будинок №35-б, корпус 1, вилучити з Державного реєстру іпотек наступний запис реєстраційний номер обтяження: 7996580; тип обтяження: іпотека; зареєстровано: 30 вересня 2008 року 14:57:18 за №7996415, внесений ПН ДМНО ОСОБА_3, на підставі договору іпотеки №0/0/3, ВКР 92, 2628, номер РВПН: 5421982; іпотекодержатель: АКІБ «УкрСиббанк», вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна наступний запис тип обтяження:заборона на нерухоме майно;реєстраційний номер обтяження: 7996415; зареєстровано: 30 вересня 2008 14:46:59 за №7996415, внесений реєстратором: ПН ДМНО ОСОБА_3 Г.Л., на підставі договору іпотеки №0/0/3, ВКР 92,2628, номер РВПН: 5421982; іпотекодержатель: АКІБ «УкрСиббанк».

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 04 квітня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2П залишені без задоволення.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 04 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які буди досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5)чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6)як розподілити між сторонами судові витрати; 7)чи є негайні підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8)чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Однак зазначеним вимогам закону ухвалене у справі рішення суду не відповідає.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до положень ст.ст.526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 є власником квартири №84 в будинку №35-б корпус 1 по вул.Дзержинського у м.Дніпропетровську (а.с.12).

30 вересня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ ПТГ «Інтенс» було укладено кредитний договір №0.

З метою належного виконання зобовязань за даним кредитним договором, 30 вересня 2008 року між позивачем ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є відповідач по даній справі ПАТ «УкрСиббанк», було укладено договір іпотеки №0/0/3, відповідно до якого позивач, як майновий поручитель ТОВ ПТГ «Інтенс», передав в іпотеку належну йому квартиру №84 в будинку №35-б корпус №1 по вул.Дзержинського у м.Дніпропетровську (а.с.10-11).

За умовами договору іпотеки, він діяв з моменту його нотаріального посвідчення та до повного виконання зобовязань.

30 вересня 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 було посвідчено вказані договори і винесено заборону на відчуження вказаної квартири до припинення чи розірвання вказаного договору іпотеки.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договору іпотеки припиненим, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено та визнано договір іпотеки №0/0/3 від 30 вересня 2008 року квартири №84 в будинку №35-б корпус №1 по вул.Дзержинського у м.Дніпропетровську, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 в забезпечення зобовязань ТОВ ПТГ «Інтенс», припиненим (а.с.15-16).

Ухвалою вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 31 липня 2013 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2013 року залишено без змін (а.с.17).

Вимоги про скасування заборони на обтяження спірного майна, вилучення запису про обтяження житла позивачем тоді не заявлялися і судами не вирішувалися.

Позивач звертався до Національного банку України, ПАТ «УкрСиббанк», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 з питанням здійснення державної реєстрації припинення іпотеки за договором іпотеки №0/0/3 від 30 вересня 2008 року, зняття заборони на відчуження спірної квартири та проведення державної реєстрації припинення обтяження (а.с.22-23,26,28,30).

Всі звернення та вимоги ОСОБА_2 залишені без задоволення (а.с.21,24,25,27,29,31).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив саме з того, що позивачем не надані відповідачам необхідні документи для зняття, скасування заборони на нерухоме майно та вилучення запису про його обтяження та іпотеку, не надано суду доказів того, що неправомірними, злочинними діями відповідачів, повязаними з неналежним виконанням взятих на себе обовязків або під час розгляду заяв позивача, останньому було завдано ушкодження здоровя, майнової шкоди та прямих збитків, які знаходяться в безпосередньому причинно-слідчому звязку зі вказаними діями відповідачів і підлягають повному відшкодуванню за рахунок винної особи.

Однак, погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них через неправильне застосування норм матеріального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, що у відповідності до ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст.321 ЦК України).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень, спрямованих на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначає Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, зокрема, іпотека.

Нотаріус, як спеціальний субєкт, здійснює функції державного реєстратора, крім передбачених пунктами 4 і 6 частини другої статті 9 цього Закону.

Державна реєстрація відомостей про обтяження чи зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою, відступлення прав за іпотечним договором та передачу, анулювання, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної здійснюється шляхом внесення запису до Реєстру, а також змін і додаткових відомостей до запису, виключення запису з Реєстру.

Державна реєстрація обтяження нерухомого майна іпотекою може здійснюватися будь-яким реєстратором на підставі повідомлення іпотекодержателя або уповноваженої ним особи чи рішення суду.

Отже, правовий аналіз положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дає підстави для висновку про те, що державний реєстратор та нотаріус є спеціальними суб'єктами, на яких покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав та здійснення інших повноважень, передбачених законами України.

Запис про обтяження майна іпотекою може бути виключений на підставі рішення суду з обов'язковим зазначенням порядкового номера запису. Реєстратор вносить до Реєстру відомості про виключення запису в день надходження повідомлення чи рішення суду.

Таким чином, позови про внесення, виключення, зміну будь-яких записів в Державному реєстрі прав пред'являються до державного реєстратора органів державної реєстрації прав, утворених Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку, та/або нотаріуса, як спеціального суб'єкта, на якого покладаються функції державного реєстратора.

Колегією суддів встановлено, що не скасування та не припинення заборони відчуження належного на праві власності нерухомого майна перешкоджає ОСОБА_2 у здійсненні його прав щодо виконання судового рішення, що набрало чинності, та у користуванні своїм майном.

Згідно до положення ст.17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним та ін.

Згідно до Закону України «Про нотаріат» підставою для вчинення нотаріальної дії щодо зняття заборони відчуження нерухомого майна є також судові рішення, які згідно з ч.5 ст.124 Конституції України є обовязковими до виконання на всій території України. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. У разі припинення права застави (іпотеки) на майно до державного реєстру мають бути внесені відповідні дані про це.

Відповідно до пунктів 25,26 Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек запис може бути виключений на підставі рішення суду з обовязковим зазначенням порядкового номера запису.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про іпотеку», предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація.

Згідно зі ст.598 ЦК України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст.599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Іпотека припиняється у разі визнання іпотечного договору недійсним. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Згідно з ч.ч.8,9 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі заяви органу або посадової особи, якими встановлено обтяження, особи, в інтересах якої встановлене обтяження, уповноваженої ними особи. Державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів.

Згідно ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно п.7 Порядку про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703 (чинному на час виникнення спірних правовідносин), визначено, що для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву про державну реєстрацію, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст. Державній реєстрації прав підлягає як виникнення, перехід, так і припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, зокрема і іпотеки.

Позивач ОСОБА_2 неодноразово звертався до ПАТ «УкрсибБанк» з метою виконання рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2013 року, однак отримував відмову.

Згідно із ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.3 ст.212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищезазначеного, дослідивши матеріали справи, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими, а тому оскаржуване рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 04 квітня 2016 року підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_2 необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 512 грн.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 04 квітня 2016 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, про скасування заборони на нерухоме майно та вилучення запису про його обтяження та іпотеку і стягнення судових витрат задовольнити частково.

Скасувати та припинити заборону відчуження нерухомого майна, накладену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 на підставі договору іпотеки №0/0/З, укладеного між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, посвідченого 30 вересня 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, за реєстром №2628, заборона за реєстром №2629, реєстраційні номери обтяження 7996415 та 7996580, щодо квартири №81, яка розташована в будинку №35-б корпус 1 по вул.Дзержинського (Жовтневий район) у м.Дніпропетровську та яка належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 04 липня 2006 року виконавчим комітетом Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради та зареєстрованого 04 липня 2006 року в КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11119068, реєстраційний номер 5421982.

В іншій частині позову ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 512 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Волошин М.П.

ОСОБА_4