№621/3073/15-ц
іменем України 15 січня 2016 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
в складі: головуючого судді - Вельможної І.В.,
за участю секретаря судового засідання Акулової А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення,
Відповідач не виконує зобовязання за кредитним договором у встановлені строки, не дотримується графіку платежів. Останній платіж боржником здійснено 31 січня 2013 року. Таким чином, станом на 17 листопада 2015 року сума боргу становить 327 646, 9 грн., з яких: 135 481,92 грн. основний борг; 56 103,14 грн. прострочений борг; 134 028,67 грн. прострочені проценти; 2 033,17 грн. строкові проценти.
В забезпечення виконання кредитних зобовязань між відповідачем та банком було укладено договір застави транспортного засобу TOYOTA Avensis 1.8, 2011 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) SB1BR56L30E252986, реєстраційний номер НОМЕР_1.
Відповідно до положення ст. 572 ЦК України, кредитор має право у разі невиконання боржником зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.
ПАТ «Ідея банк» виникло внаслідок зміни назви ПАТ «Плюс Банк» (ВАТ «Плюс Банк») відповідно до рішення загальних зборів акціонерів банку і є правонаступником ВАТ АКБ «Прикарпаття», яке в свою чергу створено шляхом реорганізації ТзОВ «Комерційний банк розвитку лісової та деревообробної промисловості «Прикарпатлісбанк», що підтверджується змінами до статуту ПАТ «Плюс Банк», погодженими Національним банком України 07 жовтня 2011 року та зареєстрованими 13 жовтня 2011 року.
Представник позивача в судове засідання не зявилася, надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, на позовних вимогах наполягає.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до положення ч. 9 ст. 74 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Розгляд справи проведено у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України за неявки відповідача ОСОБА_1, яка належним чином була повідомлена про час та місце судового розгляду справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Крім того, в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 25 липня 2012 року було укладено договір застави рухомого майна, з якого вбачається, що ОСОБА_1 надала в заставу автомобіль TOYOTA Avensis 1.8, 2011 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) SB1BR56L30E252986, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить останній на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САК № 866721, виданого ВРЕР № 1 ГУМВСУ Харків 26.06.2012 року. Заставна вартість предмету застави становить 267000,00 грн.; суть та розмір зобовязань, забезпечених заставою транспортного засобу: повернення кредиту у сумі 192 508,00 грн., виданого на придбання транспортного засобу на строк 84 місяці; сплата процентів за користування кредитом, комісій та неустойки (пені, штрафів), у розмірах та випадках, передбачених кредитним договором; відшкодування витрат заставодержателя на реалізацію своїх прав та звернення стягнення на транспортний засіб. (а.с. 13)
Станом на 17 листопада 2015 року сума заборгованості за вищевказаним договором кредиту становить 327 646,9 грн., яка складається: 135 481,92 грн. основний борг; 56 103,14 грн. прострочений борг; 134 028,67 грн. прострочені проценти; 2 033,17 грн. строкові проценти.
Стаття 509 ЦК України передбачає, що зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у т.ч. сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 6 статті 20 Закону України «Про заставу» встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.
Інше передбачене Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», чинного з 1 січня 2004 року, який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.
Прикінцевими і перехідними положеннями Закону передбачено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Отже, Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є спеціальним законом з питань правового режиму регулювання обтяжень рухомого майна. Положення Закону України «Про заставу» застосовуються лише в частині, що не суперечать Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.
Статтею 26 Закону визначено позасудові способи звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, відповідно до якої обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження:
1) передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом;
2) продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах;
3) відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги;
4) переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери.
Отже, при вирішенні спору суди зобов'язані були керуватися не Законом України «Про заставу», а нормами спеціального закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобовязання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобовязаний на вимогу обтяжувала негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувала (заклад). Аналогічна умова міститься у договорі застави.
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст.. 26 цього Кодексу, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі продажу з іншою особою покупцем.
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачені ним при предявленні позову судовий збір у розмірі по 4914 грн. 7 коп.
Керуючись ст. ст. 509, 526, 590 ЦК України, Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 208-209, 212-215, 224 України,-
Позов Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення - задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: