Справа № 274/4137/15-ц Провадження № 2/0274/193/16
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
15.09.16 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В., за участю секретарів судового засідання Жмурко В.І., Бондарчук Н.О., Поступайло Х.О.,
розглянувши цивільну справу за позовомПублічного акціонерного товариства "Дельта Банк", представником якого є ОСОБА_1,
доОСОБА_2, представником якої є ОСОБА_3,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:Національний банк України,
прозвернення стягнення на предмет іпотеки,
та за зустрічним позовомОСОБА_2
доПублічного акціонерного товариства "Дельта Банк"
провизнання припиненим іпотечного договору, зняття заборони на відчуження та припинення обтяження,
У серпні 2015 р. Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (далі Банк) звернулось з вказаним позовом, у якому просить в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 1 900 777,33 грн. за договором про надання споживчого кредиту (кредитним договором № 320/ФКВ-07 від 08.11.2007 р.) звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 320/Zфквіп-07 від 08.11.2007 р., а саме житловий будинок № 5, який знаходиться по вул. Металістів у м. Бердичеві Житомирської області, та складається з двох житлових кімнат та службових приміщень, загальною площею 50,7 кв. м, житловою площею 27,0 кв. м, що належить ОСОБА_2, шляхом визнання за ним права власності на цей будинок.
ОСОБА_2 проти позову заперечила та просить відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що Банк не надав доказів, які б підтверджували, що розмір її заборгованості за кредитним договором № 320/ФКВ-07 від 08.11.2007 р. становить 1 900 777,33 грн., та, крім того, Банк пропустив строк позовної давності (а. с. 126 127, уточнена заява а. с. 157 158), про застосування якого заявив представник ОСОБА_2 під час розгляду справи.
ОСОБА_4 проти застосування строку позовної давності заперечив, посилаючись на те, що цей строк ним не було пропущено (а. с. 167 168).
У лютому 2016 р. ОСОБА_2 звернулась з зазначеним зустрічним позовом, у якому просить визнати припиненим іпотечний договір № 320/Zфквіп-07 від 08.11.2007 р., зняти заборону на відчуження та припинити обтяження житлового будинку № 5, який знаходиться по вул. Металістів у м. Бердичеві Житомирської області, накладені на підставі іпотечного договору № 320/Zфквіп-07 від 08.11.2007 р. (а. с. 140 142).
ОСОБА_4 проти зустрічного позову заперечив, посилаючись на те, що ним не було пропущено строку позовної давності за вимогою про виконання зобов'язання за кредитним договором № 320/ФКВ-07 від 08.11.2007 р.)
Національний банк України своєї позиції як щодо первісного, так і щодо зустрічного позову не повідомив.
Судом з'ясовано, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" (далі Кредитор) та ОСОБА_2 (Позичальник) було укладено кредитний договір № 320/ФКВ-07 від 08.11.2007 р. (з додатком № 1 до нього Графіком платежів), відповідно до умов якого Кредитор зобов'язався надати Позичальнику кредитні кошти (Кредит) у розмірі 37 000,00 доларів США, строк кредитування 372 місяці (31 рік), дата повернення Кредиту 07.11.2038 р., мета кредитування купівля нерухомості (житлового будинку) на вторинному ринку, процентна ставка за користування Кредитом 12,6% річних та 14,6% річних, комісія за надання Кредиту 1,5% від суми Кредиту, комісія за управління Кредитом 0,15% від суми Кредиту щомісячно на протязі перших десяти років, комісія за видачу готівкових коштів 0,3% від суми Кредиту, Позичальник зобов'язався здійснювати повернення Кредиту, сплату процентів за користування Кредитом, комісій, штрафних санкцій та інших платежів у передбачені цим договором строки, у випадку порушення Позичальником строків повернення Кредиту та/або сплати нарахованих процентів за користування Кредитом, комісій та інших платежів, передбачених цим договором, Кредитор має право вимагати, а Позичальник зобов'язаний сплатити Банку-кредитору пеню в розмірі подвійної ставки Національного банку України, що діяла в період прострочення, за кожний день прострочення від суми заборгованості (а. с. 4, зворотній бік, 7).
На виконання умов цього договору ОСОБА_2 отримала від Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" кредитні кошти (Кредит) у розмірі 37 000,00 доларів США, що нею не заперечується.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" (Іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (Іпотекодавець) було укладено іпотечний договір № 320/Zфквіп-07 від 08.11.2007 р., згідно з умовами якого іпотека за ним забезпечує вимоги Іпотекодержателя за кредитним договором № 320/ФКВ-07 від 08.11.2007 р та кредитним договором (відновлювальна кредитна лінія на сплату страхових платежів) № 321/ФК-07 від 07.11.2038 р. (у даті договору, на думку Суду, міститься очевидна описка, фактично йдеться про договір від 07.11.2007 р.), предметом іпотеки за яким є житловий будинок № 5 по вул. Металістів у м. Бердичеві Житомирської області, який складається з двох житлових кімнат та службових приміщень, загальною площею 50,7 кв. м, житловою площею 27,0 кв. м, що належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі та на умовах, визначених договором купівлі-продажу житлового будинку з відстроченням платежу від 08.11.2007 р. (бланк ВКА № 824089), укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, посвідченим приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_6 08.11.2007 р., реєстровий № 5543 (а. с. 8 9).
Між ОСОБА_4, Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" та Національним банком України 30.06.2010 р. було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань Українського промислового банку на користь ОСОБА_4, умовами якого передбачено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" передало (відступило) ОСОБА_4 права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами (перелік яких наведений у додатку № 2 до цього договору), що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком України, внаслідок чого Банк замінює Товариство з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, внаслідок такої передачі ОСОБА_4 переходить (відступається) право вимагати (замість Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк") від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами, ОСОБА_4 у власність переходять (відступаються) права вимоги за зобов'язаннями в обсязі та на умовах, що існували на момент передачі (пункти 1.7, 4.1, 4.2, 4.3 договору, а. с. 51 56).
Як вбачається з витягу з Додатку № 2 до договору від 30.06.2010 р. про передачу активів та кредитних зобов'язань Українського промислового банку на користь ОСОБА_4, Товариствоо з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" передало (відступило) ОСОБА_4 право вимоги за, зокрема, кредитним договором № 320/ФКВ-07 від 08.11.2007 р. та іпотечним договором № 320/Zфквіп-07 від 08.11.2007 р. (а. с. 16).
Частиною першою статті 513 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Кредитним договором № 320/ФКВ-07 від 08.11.2007 р., іпотечним договором № 320/Zфквіп-07 від 08.11.2007 р або законодавством України у даному випадку не передбачено, що заміна кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк", має здійснюватись за згодою боржника ОСОБА_2.
Зважаючи на наведене, Суд вважає, що до ОСОБА_4 на підставі укладеного між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" та Національним банком України 30.06.2010 р. договору про передачу активів та кредитних зобов'язань Українського промислового банку на користь ОСОБА_4 перейшли права та обов'язки Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк", зокрема, за укладеними з ОСОБА_2 кредитним договором № 320/ФКВ-07 від 08.11.2007 р. та іпотечним договором № 320/Zфквіп-07 від 08.11.2007 р., в обсязі та на умовах, що існували на момент їх передачі (переходу).
Суд погоджується з запереченнями проти позову ОСОБА_2 про те, що Банк не надав доказів, які б підтверджували, що розмір її заборгованості за кредитним договором № 320/ФКВ-07 від 08.11.2007 р. становить саме 1 900 777,33 грн., зважаючи на таке.
Як випливає з витягу з Додатку № 2 до договору від 30.06.2010 р. про передачу активів та кредитних зобов'язань Українського промислового банку на користь ОСОБА_4, фактичний розмір невиконання ОСОБА_2 зобов'язання за кредитним договором № 320/ФКВ-07 від 08.11.2007 р. перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" станом на 01.06.2010 р. становив 40 906,70 доларів США (у гривневому еквіваленті 309 737,90 грн.), а як випливає з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 320/ФКВ-07 від 08.11.2007 р. станом на 03.08.2015 р. розмір заборгованості становить 1 863 116,42 грн. (а. с. 16, 180 182).
З урахуванням процентів, сплата яких передбачена статтею 625 Цивільного кодексу України за прострочення виконання грошових зобов'язань (за прострочення сплати тіла кредиту 20 347,81 грн., відсотків за кредит 13 630,92 грн.), загальний розмір заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 320/ФКВ-07 від 08.11.2007 р. станом на 03.08.2015 р. складає 1 897 095,15 грн., а не 1 900 777,33 грн. як зазначає Банк у позовній заяві.
Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною першою статті 37 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що, зокрема, іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.
Враховуючи викладене, зважаючи на пункти 4.1, 4.3, 4.4 іпотечного договору № 320/Zфквіп-07 від 08.11.2007 р., Суд приходить до висновку, що позовна вимога ОСОБА_4 у розмірі до ОСОБА_2 ґрунтується на вимогах законодавства України (не зважаючи на те, що розмір заборгованості ОСОБА_2 становить 1 897 095,15 грн., а не 1 900 777,33 грн.).
Щодо заяви представника ОСОБА_2 про застосування строку позовної давності, Суд зазначає наступне.
У зв'язку з порушенням ОСОБА_2 виконання грошових зобов'язань за кредитним договором № 320/ФКВ-07 від 08.11.2007 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" у 2008 р. зверталось з позовом до ОСОБА_2 про дострокове розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за ним, що підтверджується заочним рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17.12.2008 р. у справ і№ 2-2336/2008 (а. с. 133 135).
Цим же рішенням позов було задоволено: кредитний договір № 320/ФКВ-07 від 08.11.2007 р. розірвано, стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_7 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" заборгованість у загальному розмірі 194 760,57 грн.
Верховний Суд України у своїх постановах неодноразово висловлював правову позицію (висновок) про те, що пред'явлення позову про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за користування ним та пені є зміною строку виконання основного зобов'язання (зокрема, постанови Верховного Суду України від 27.01.2016 р. та від 21.01.2015 р.).
Таким чином Товариство з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" у 2008 р. реалізувало своє право вимоги дострокового виконання основного зобов'язання (за кредитним договором № 320/ФКВ-07 від 08.11.2007 р.), а відтак настання строку виконання цього зобов'язання необхідно обчислювати з 2008 р.
Статтями 256 та 257 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до частини п'ятої статті 261 Цивільного кодексу України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.
Згідно зі статтею 262 Цивільного кодексу України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.01.2011 р. заочне рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17.12.2008 р. у справ і№ 2-2336/2008 скасовано та призначено справу до розгляду у загальному порядку (а. с. 138).
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.02.2011 р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" залишено без розгляду (а. с. 139).
Частиною першою статті 265 Цивільного кодексу України передбачено, що залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності.
З урахуванням наведеного Суд вважає, що у правовідносинах щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 320/ФКВ-07 від 08.11.2007 р. за кредитом та відсотками початок перебігу позовної давності почався у 2008 р. та сплинув у 2011 р.
Статтею 266 Цивільного кодексу України встановлено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).
Тобто у правовідносинах щодо стягнення пені за кредитним договором № 320/ФКВ-07 від 08.11.2007 р. та звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 320/Zфквіп-07 від 08.11.2007 р. позовна давність також спливла.
Як зазначалось вище, з позовом до ОСОБА_2 ОСОБА_8 звернувся у серпні 2015 р. (а. с. 20), тобто після спливу позовної давності.
Частиною четвертою та п'ятою статті 267 Цивільного кодексу України визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.
ОСОБА_8 не повідомив обставини, з посиланням на докази на їх підтвердження, які б були підставами для визнання поважними причини пропущення ним позовної давності, а, як зазначалось вище, заперечив проти того, що ним було пропущено строк позовної давності.
Зазначене вище обґрунтування спростовує заперечення ОСОБА_8 щодо застосування строку позовної давності.
Зважаючи на наведене, Суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_8 необхідно відмовити у зв'язку зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено представником ОСОБА_2, при цьому зустрічний позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, з урахуванням такого.
Відповідно до частин четвертої та п'ятої статті 3 Закону України "Про іпотеку" іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
Тобто іпотекою можуть бути забезпечені лише дійсні зобов'язання, тобто такі, наприклад, що не припинились у зв'язку із спливом строку позовної давності.
Як випливає з встановленого Судом раніше, зобов'язання ОСОБА_2 за кредитним договором № 320/ФКВ-07 від 08.11.2007 р. припинились у зв'язку зі спливом строку позовної давності, тобто воно перестало бути дійсним, а відтак, виходячи з наведеного вище змісту статті 3 Закону України "Про іпотеку", а також частини першої статті 17 Закону України "Про іпотеку" (іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору), іпотечний договір № 320/Zфквіп-07 від 08.11.2007 р. є припиненим у відповідній частині, а саме у частині забезпечення вимоги за кредитним договором № 320/ФКВ-07 від 08.11.2007 р. (а також будь-якими змінами та доповненнями до нього, в тому числі стосовно зміни процентної ставки за користування кредитом, строку кредитування, суми кредиту тощо), укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" та ОСОБА_2.
Разом з тим, як було з'ясовано Судом вище, за умовами іпотечного договору № 320/Zфквіп-07 від 08.11.2007 р. іпотека за ним забезпечує вимоги не лише за кредитним договором № 320/ФКВ-07 від 08.11.2007 р., а і за кредитним договором (відновлювальна кредитна лінія на сплату страхових платежів) № 321/ФК-07 від 07.11.2007 р.
Доказів того, що зобов'язання за кредитним договором (відновлювальна кредитна лінія на сплату страхових платежів) № 321/ФК-07 від 07.11.2007 р. припинилось, що було б підставою для визнання іпотечного договору № 320/Zфквіп-07 від 08.11.2007 р. припиненим у повному обсязі, ОСОБА_2 не подала.
Таким чином іпотечний договір № 320/Zфквіп-07 від 08.11.2007 р. підлягає визнанню припиненим лише частково.
Оскільки позовні вимоги зустрічного позову про зняття заборони на відчуження та припинення обтяження житлового будинку № 5, який знаходиться по вул. Металістів у м. Бердичеві Житомирської області, накладені на підставі іпотечного договору № 320/Zфквіп-07 від 08.11.2007 р., є похідними від позовної вимоги про припинення цього іпотечного договору, то у її задоволенні необхідно відмовити, оскільки цей іпотечний договір визнано припиненим лише в частині, а не повністю.
Виходячи зі статей 79 та 88 Цивільного процесуального кодексу України, з Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на користь ОСОБА_2 у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню 275,60 грн.
Керуючись статтями 1 4, 7, 8, 10, 11, 15, 18, 57 60, 64, 79, 88, 209, 212 215 Цивільного процесуального кодексу України,
У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.
Зустрічний позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про визнання припиненим іпотечного договору, зняття заборони на відчуження та припинення обтяження задовольнити частково.
Визнати припиненим іпотечний договір № 320/Zфквіп-07 від 08.11.2007 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" та ОСОБА_2, в частині забезпечення вимоги за кредитним договором № 320/ФКВ-07 від 08.11.2007 р. (а також будь-якими змінами та доповненнями до нього, в тому числі стосовно зміни процентної ставки за користування кредитом, строку кредитування, суми кредиту тощо), укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" та ОСОБА_2.
В задоволенні іншої частини зустрічного позову відмовити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на користь ОСОБА_2 у якості відшкодування судових витрат 275,60 грн.
рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано;
у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом;
апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення;
особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя В.В. Корбут
У зв'язку з тимчасовою втратою працездатності судді повний текст рішення було складено 27.09.2016 р.