Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі Крічфалуши С.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» про захист прав споживачів та стягнення грошових вкладів.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

28.01.2016 позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення заборгованості у розмірі 178087,83 доларів США, 10373,10 євро та 408254,88 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що він уклав договори банківських вкладів з ПАТ «Банк Форум» та розмістив на рахунках банку власні кошти. Водночас, згідно з постановою Правління Національного Банку України від 13.06.2014 № 355, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.06.2014 про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Форум» відповідно до плану врегулювання з 16.06.2014.

Позивач вважає, що оскільки проведенням процедури ліквідації банку повне управління банком та розпорядженням його майном здійснює відповідач, останній є також і боржником по поверненню коштів за договорами банківського вкладу.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року відмовлено ОСОБА_4 в задоволенні позову до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів.

Не погодившись із рішенням суду ОСОБА_3 - представник ОСОБА_4 подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність. Зокрема зазначав, що суд першої інстанції при ухваленні рішення порушив норми Конституції України, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод. Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін ( ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України).

Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положеньст.57-66 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини першої ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав до задоволення позову.

Такі висновки суду відповідають нормам матеріального і процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

При ухваленні рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

Судом встановлено, що 03.04.2013 між позивачем та ПАТ «Банк Форум» був укладений Договір банківського вкладу № 263L/1400/575326, за умовами якого позивач розмістив на депозитному рахунку № НОМЕР_1 депозитний вклад в іноземній валюті з правом поповнення в сумі 30000,00 доларів США на строк з 03.04.2013 по 08.04.2014 зі сплатою 8,45 % річних. З довідки по банківському рахунку вбачається, що станом на 20.06.2014 на рахунку обліковуються кошти вкладу у розмірі 30000,00 доларів США.

29.04.2013 між позивачем та Банком був укладений Договір банківського вкладу № 263L/1400/586596, за умовами якого позивач розмістив на депозитному рахунку № НОМЕР_2 депозитний вклад в іноземній валюті з правом поповнення в сумі 28625,00 доларів США на строк з 29.04.2013 по 04.05.2014 зі сплатою 9,45 % річних. З довідки по банківському рахунку вбачається, що станом на 20.06.2014 на рахунку обліковуються кошти вкладу в розмірі 28625,00 доларів США.

01.07.2013 між позивачем та Банком був укладений Договір банківського вкладу № 263171400/609004, за умовами якого позивач розмістив на депозитному рахунку № НОМЕР_3 депозитний вклад в національній валюті з правом поповнення в сумі 400000,00 грн. на строк з 01.07.2013 по 06.07.2014 зі сплатою 19,15 % річних. З довідки по банківському рахунку вбачається, що станом на 20.06.2014 року на рахунку обліковуються кошти вкладу в розмірі 480000,00 грн.

18.07.2013 між позивачем та Банком був укладений Договір банківського вкладу № 263L/1400/615592, за умовами якого позивач розмістив на депозитному рахунку № НОМЕР_4 депозитний вклад в національній валюті з правом поповнення в сумі 100000,00 грн. на строк з 18.07.2013 по 23.07.2014 зі сплатою 19,15 % річних. З довідки по банківському рахунку вбачається, що станом на 20.06.2014 на рахунку обліковуються кошти вкладу в розмірі 100000,00 грн.

18.11.2013 між позивачем та Банком був укладений Договір банківського вкладу № 263L/1400/6549997, за умовами якого позивач розмістив на депозитному рахунку № НОМЕР_5 депозитний вклад в іноземній валюті без права поповнення в сумі 25000,00 доларів США на строк з 18.11.2013 по 23.11.2014 зі сплатою 9,25 % річних. З довідки по банківському рахунку вбачається, що станом на 20.06.2014 на рахунку обліковуються кошти вкладу в розмірі 25000,00 доларів США.

08.01.2014 між позивачем та Банком був укладений Договір банківського вкладу № 263L/1400/672088, за умовами якого позивач розмістив на депозитному рахунку № НОМЕР_6 депозитний вклад в іноземній валюті без права поповнення в сумі 10000,00 євро на строк з 08.01.2014 по 13.01.2015 зі сплатою 8,95 % річних. З довідки по банківському рахунку вбачається, що станом на 20.06.2014 на рахунку обліковуються кошти вкладу та відсотки у розмірі 10373,10 євро.

11.03.2014 між позивачем та Банком був укладений Договір банківського вкладу № 263L/1400/693386, за умовами якого позивач розмістив на депозитному рахунку № 7238 депозитний вклад в іноземній валюті без права поповнення в сумі 90000,00 доларів США на строк з 11.03.2014 по 16.03.2015 зі сплатою 11,2 % річних. З довідки по банківському рахунку вбачається, що станом на 20.06.2014 на рахунку обліковуються кошти вкладу в розмірі 90000,00 доларів США.

Крім того, відповідно до довідки, залишки коштів на карткових рахунках позивача станом на 20.06.2014 складають: № НОМЕР_7 - 664,00 доларів США; № НОМЕР_8 - 568,21 доларів США; № НОМЕР_9 - 3230,62 доларів США; № НОМЕР_10 - 23461,42 грн.; № НОМЕР_11 - 4793,45 грн.

Після закінчення строку дії вищевказаних Договорів суми вкладів та нарахованих відсотків позивачу банком повернуті не були.

Постановою Правління Національного банку України від 13.06.2014 № 355 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.06.2014 № 49 про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Форум» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку строком на 1 рік з 16.06.2014 па 16.06.2015 включно.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб - установа, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

На підставі ч.5 ст. 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 28.05.2015 № 106 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Форум» на 1 рік до 16.06.2016 включно.

Наслідки запровадження тимчасової адміністрації регулюються ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012р., згідно якої з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Протягом одного дня після призначення уповноваженої особи Фонду керівники банку забезпечують передачу уповноваженій особі Фонду печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку, а також протягом трьох днів - передачу бухгалтерської та іншої документації банку. У разі ухилення від виконання зазначених обов'язків винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Згідно ч.5, вказаної статті Закону, під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів); зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом.

Частиною 6 вказаної статті передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Згідно положень ч.ч.І, 2 ст. 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Крім того, відповідно до ч. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» ліквідація банку - процедура припинення функціонування банку як юридичної особи відповідно до положень цього Закону та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами по справі, позивачу було виплачено гарантовану Фондом гарантування вкладів фізичних осіб суму. Крім того, позивача було визнано кредитором ПАТ «Банк Форум», а його кредиторські вимоги включені до 4 черги Реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Процедура повернення вкладу у разі ліквідації банку встановлена спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за положеннями якого з дня призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст.52 вказаного Закону, а тому суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення сум за вказаними договорами з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є безпідставними та задоволенню не підлягають і фонд не є правонаступником банку.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо підстав для відмови у задоволені позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності рішення суду та не застосування норм Конституції України, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, що призвело до неправильного вирішення справи, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав до скасування оскаржуваного рішення враховуючи наступне.

Всі висновки суду першої інстанції щодо безпідставності заявленого позову та неможливості відновлення порушеного права у обраний позивачем спосіб повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга позивача не містить, в ході апеляційного розгляду представник позивача також не навів таких обставин.

Частина апеляційної скарги, в якій апелянт цитує норми Конституції України, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод не може спростувати висновків оскарженого рішення, оскільки таке наведення тексту норм права та роз'яснень не доводить неправильності або незаконності рішення суду.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: