№ 336/7919/16-ц
пр.. № 2/336/3708/2016
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

30 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Голубкова М.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приват Банк», третя особа Вознесенівський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса від 12.08.2015 року зареєстрованого в реєстрі за № 4210, -

ВСТАНОВИВ:

29.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду з позовом до Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приват Банк», третя особа Вознесенівський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса від 12.08.2015 року зареєстрованого в реєстрі за № 4210.

Одночасно з поданням позовної заяви позивачем ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову.

Стаття 3 ЦПК України надає кожній особі право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 11 ЦПК України вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Постановою пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» визначено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності. Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 15 ЦПК). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108 - 114 ЦПК).

Як вказано в п.5 узагальнені ВССУ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні»: З причини відсутності в чинному ЦПК окремої категорії цивільних справ, такої як оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні, та спеціальної норми щодо визначення підсудності справ цієї категорії це питання повинно вирішуватись судами за загальними правилами підсудності на підставі статей 107117 ЦПК.

ЦПК визначає підсудність справ, щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса за місцем його виконання відповідно до ч. 12 ст. 110 ЦПК. Місце виконання рішення визначене ст. 20 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження»

Відповідно до п. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» (Відомості Верховної Ради, 2016, чинного на час подання позову) Виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відповідно до постанови державного виконавця від 26.09.2016 року про відкриття виконавчого провадження, копії якої надано до суду разом з матеріалами позовної заяви, виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого напису № 4210 вчиненого 12.08.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за яким боржником є позивач ОСОБА_1 відкрито саме у Вознесенівському ВДВС м. Запоріжжя, що не відноситься до територіальної підсудності Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Також п.5 узагальнені ВССУ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» визначено, наступне: стосовно справ щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні жодних спеціальних норм ані в ЦПК, ані в Законі № 3425-XII не закріплено.

У звязку з цим застосовуються правила ч. 1 ст. 109 ЦПК щодо підсудності справ за місцезнаходженням відповідача, згідно з якою позови до фізичної особи предявляються до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Тобто застосовуються правила загальної територіальної підсудності, оскільки ч. 12 ст. 110 ЦПК визначає альтернативну підсудність (за вибором позивача).

Проте подання такої позовної заяви до суду за зареєстрованим місцем проживання відповідача нотаріуса неможливе, оскільки нотаріус діє не як фізична особа, а як орган юрисдикційної діяльності від імені держави. Отже, суди мають враховувати таке: у випадках оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні, коли відповідачем у справі є приватний або державний нотаріус, позов повинен подаватися за місцем здійснення ним зареєстрованої нотаріальної діяльності, а не за місцем його зареєстрованого проживання чи перебування як фізичної особи.

Позивачем ОСОБА_1 заявлено вимоги про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса від 12.08.2015 року, де одним із відповідачів є Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, вказана адреса м. Дніпропетровськ, вул. Центральна, 6/9, а іншим - ПАТ КБ «Приват Банк», юридична адреса м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, що також не входить до територіальної підсудності Шевченківського районного суду міста Запоріжжя.

Відповідно до п.4, ч. 3 ст 121 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

29.12.2016 року одночасно з вказаним позовом, позивачем подано заяву про забезпечення позову. Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Вказаною нормою передбачено, що вжиття заходів забезпечення позову можливе лише на стадії судового розгляду справи.

Враховуючи, що провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Дніпропетровського МНО ОСОБА_2, ПАТ КБ «Приват Банк», третя особа Вознесенівський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса від 12.08.2015 року, відкрито не було, а судом при вивченні позову встановлено, що він не підсудний Шевченківському районному суду м. Запоріжжя, суд, керуючись ст.ст. 121, 210 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приват Банк», третя особа Вознесенівський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса від 12.08.2015 року зареєстрованого в реєстрі за № 4210 - повернути заявнику разом з оригіналом квитанції та додатками для подачі до належного суду.

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 - повернути заявнику разом з оригіналом квитанції та додатками для подачі до належного суду.

Надіслати копію ухвали позивачу з документами, що додані до заяви.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Голубкова М.А.