Провадження № 2/761/831/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарях Бешировій Ж.В., Савенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договорами позики, процентів за користування позикою, інфляційних витрат та трьох відсотків річних за порушення грошового зобов'язання, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач), в особі свого представника, 15 червня 2015 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач) про стягнення боргу за договором позики.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно договору позики від 25 листопада 2013 року (далі - Договір позики № 1), укладеного між ним та Відповідачем, останньому було передано кошти у сумі 502 000 грн. 00 коп., з кінцевим терміном повернення боргу до 25 травня 2014 року. Крім того, 10 грудня 2013 року між сторонами було укладено ще один довір позики (далі - Договір позики № 2, разом - Договори позики), за умовами якого він передав Відповідачу 506 000 грн. 00 коп., з кінцевим терміном повернення боргу до 25 травня 2014 року. На підтвердження вищенаведених фактів передачі коштів за Договорами позики Відповідачем були надані йому власноручні розписки про отримання вищевказаних сум коштів від 25 листопада 2013 року та від 10 грудня 2013 року. Зазначає, що взяті на себе зобов'язання за Договорами позики Відповідач не виконав, борг не повернув. Внаслідок чого, у нього виникла заборгованість перед Позивачем у розмірі 1 848 550 грн. 54 коп., з урахуванням відсотків в розмірі облікової ставки НБУ, а також інфляції та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання. Просив суд ухвалити судове рішення, яким стягнути вказану суму із Відповідача, а також відшкодувати судові витрати, пов`язані із розглядом справи.

У ході судового розгляду справи, представником Позивача було подано до суду заяву від 28 січня 2016 року про збільшення позовних вимог, в якій представник Позивача просив суд стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість за Договорами позики у розмірі 2 052 847 грн. 59 коп. з підстав, зазначених у позовній заяві.

У судовому засіданні представник Позивача позов, з урахуванням уточнень, підтримав, просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач, повідомлений в установленому законом порядку, у судове засідання не з`явився. Про місце, день та час судового розгляду неодноразово повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, представника з належними повноваженням для участі у справі до суду не направив. Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, як і заперечень на позов, до суду не подавав.

Суд знаходить можливим розгляд справи у відсутність Відповідача, ухваливши у справі заочне рішення, враховуючи той факт, що представник Позивача не заперечував проти заочного розгляду справи у відсутність сторони Відповідача.

Заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму) позики. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Згідно з частиною 2 статті 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 25 листопада 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики (далі - Договір позики № 1) про передачу ОСОБА_2 у власність коштів у сумі 502 000 грн. 00 коп., строком повернення до 25 травня 2014 року. На підтвердження факту отримання від ОСОБА_1 зазначеної вище суми коштів, ОСОБА_2 була надана ОСОБА_1 відповідна розписка від 25 листопада 2013 року (а.с. 9).

Крім того суд встановив, що 10 грудня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики (далі - Договір позики № 2) про передачу ОСОБА_2 у власність коштів у сумі 506 000 грн. 00 коп., строком повернення до 25 травня 2014 року. На підтвердження факту отримання від ОСОБА_1 зазначеної вище суми коштів, ОСОБА_2 була надана ОСОБА_1 відповідна розписка від 10 грудня 2013 року (а.с. 10).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Судом встановлено, що Договорами позики розмір і порядок одержання позикодавцем процентів не встановлено. Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України у договірних відносинах, що склалися між Позивачем та Відповідачем, розмір процентів за користування коштами, отриманими у борг, має визначатися на рівні облікової ставки Національного банку України.

За підрахунками Позивача, перевірених судом, розмір відсотків за користування коштами, отриманими у позику, в сумі за Договорами позики становить 382 109 грн. 85 коп., які підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Крім того, за змістом частини 1 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 10 Цивільного кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом частини 1 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Неодноразово повідомлений належним чином Відповідач у судове засідання не з`явився, участі у судовому у справі не взяв, доказів, які б спростовували позовні вимоги Позивача, суду не надав.

Керуючись, у тому числі, принципом змагальності сторін, оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги у цілому є обґрунтованими, а позов - таким, що підлягає задоволенню.

Оскільки взяті на себе зобов'язання за Договорами позики, Відповідачем не виконано, за підрахунками Позивача, перевірених судом, у Відповідача виникла заборгованість перед Позивачем за вказаними договорами у розмірі 1 008 000 грн., у зв'язку з чим, підлягає стягненню інфляційна складова боргу у розмірі 611 702 грн. 56 коп. та 3% річних у розмірі 51 035 грн. 18 коп., передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, що в сумі становить 1 670 737 грн. 74 коп., які підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Крім того, виходячи із вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, із Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 5 575 грн. 18 коп.

А всього з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню 2 058 422 грн. 76 коп.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 526, 610, 611, 625, 1046, 1047, 1048, 1049 Цивільного кодексу України, керуючись статями 10, 11, 13, 57, 60, 88, 209, 212- 215, 226-228 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договорами позики, процентів за користування позикою, інфляційних витрат та трьох відсотків річних за порушення грошового зобов'язання - з а д о в о л ь н и т и у повному обсязі.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий 11 березня 2005 року ТУМ -2 Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) кошти у розмірі 2 058 422 (два мільйони п'ятдесят вісім тисяч чотириста двадцять два) гривні 76 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Києва за письмовою заявою ОСОБА_2.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене ОСОБА_2 до Апеляційного суду м. Києва в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Рішення суду може бути оскаржене ОСОБА_1 до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :