Справа 2-399/2011 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)
02.06.2016 року Ренійський районний суд Одеської області
в складі:
головуючого - судді Дудник В.І.
за участю секретаря Фурсовой А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рені цивільну справу за позовом військового прокурора Хмельницького гарнізону в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах - Адміністрації Державної прикордонної служби України (третя особа без самостійних вимог - Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького) до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням у вищому навчальному закладі 17 111 грн. 47 коп.,
В С Т А Н О В И В :
Військовий прокурор Хмельницького гарнізону звернувся до суду з вказаними вимогами в інтересах Адміністрації Державної прикордонної служби України та просив стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 17 111 грн. 47 коп.
Свої вимоги прокурор діючий в інтересах позивача мотивував тим, що відповідач навчався в Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького (далі НАДПСУ) з 10.10.2001 р. по 18.06.2005 р. Після закінчення навчання відповідач був направлений для проходження військової служби на офіцерських посадах в органах (частинах) Державної прикордонної служби. 21.05.2010 р. відповідач був звільнений з військової служби у відповідності до ст. 26 ч. 6 п.п. «и» Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, що підверджується витягом з наказу Ізмаїльського прикордонного загону № 117-ОС від 21.05.2010 року. Відповідач під час навчання у НАДПСУ перебував на повному державному забезпечені за рахунок державного бюджету України, у зв`язку з чим на його утримання було витрачено наступні кошти: на грошове забезпечення - в сумі 1488,02 грн.; на продовольче забезпечення - в сумі 8335,05 грн.; на забезпечення речовим майном в сумі 4185,86 грн.; на медичне забезпечення в сумі 492,30 грн.; на забезпечення енергоносіями та комунальними послугами в сумі 2610,24 грн., а всього на загальну суму - 17 111 грн. 47 коп.
Оскільки відповідач був звільнений з військової служби, згідно п.п. «и» ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», за систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, його діями державі заподіяно шкоду в сумі 17 111,47 грн.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та Законами України.
Згідно ст.9 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.
У п.10 ст.25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" зазначено, що особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "є", "є", "ж", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та Іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку..
Відповідно до п.З постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок відшкодування курсантами витрат пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах" № 964 від 12.07.2006 року, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, а також оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Згідно п.1.1 спільного наказу Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної прикордонної служби України. Управління Державної охорони України, Служби безпеки України № 419/831/240/605/537/219/534 від 16.07.2007 року "Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах" порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, розроблено з метою впорядкування діяльності посадових осіб та органів військового управління щодо відшкодування курсантами, які проходять підготовку па посади осіб офіцерського складу, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі, військовому навчальному закладі, у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість (в даному випадку недисциплінованість).
В ч.1 ст.317 Цивільного кодексу України закріплено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.326 вказаного Кодексу у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади, в даному випадку Державна прикордонна служба України.
Згідно вимог ст.1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького є структурною одиницею Державної прикордонної служби України, її включено до єдиного державного реєстру підприємств і організацій України. Командування академії несе повну відповідальність за збереження та ефективне використання закріпленого за вказаним навчальним закладом майна.
Отже, невідшкодування відповідачем витрат, пов`язаних з його утриманням у державному навчальному закладі - НАДПСУ є прямою шкодою інтересам держави.
З урахуванням того, що відповідач відшкодувати вартість витрат, пов`язаних з його утриманням в Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького в добровільному порядку відмовився, військовий прокурор Хмельницького гарнізону з метою забезпечення відшкодування завданих державі збитків та діючи в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України як органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах, звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача завданої останнім шкоди на суму 17 111,47 грн.
Прокурор підтримав позовні вимоги та проив стягнути з відповідача витрати на навчання в Національній академії Державної прикордонної служби України за період з 10.10.2001 року по 18.06.2005 року в сумі 17 111,47 грн., пояснивши, що після навчання відповідач був направлений для проходження військової служби в органах Державної прикордонної служби, але згодом звільнений у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.
Під час навчання відповідач знаходився на повному державному забезпеченні, у зв`язку з чим на його утримання та забезпечення навчання було витрачено державні кошти в сумі 17 111,47 грн., які підлягають стягненню з відповідача з урахуванням підстав його звільнення зі служби.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіславши клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Представник третьої особи в судове засідання також не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності та про задоволення позовних вимог.
Відповідач позовні вимоги не визнав, тому звернувся з позовом за захистом порушених на його думку прав до адміністративного суду з вимогами до Південного регіонального управління державної прикордонної служби України та військової частини № НОМЕР_1 про відміну наказу від 01.04.2010 р. № 28-с про його звільнення та визнання неправомірними накази № 76 від 04.02.2010 р., № 83 від 05.02.2010 р., № 168 від 01.03.2010 р., № 239 від 29.03.2010 р. та № 251 від 30.03.2010 р. про накладення адміністративних стягнень, який пройшов всі судові інстанції, ухвалою колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 19.03.2013 р. касаційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено, постанови Одеського окружного адміністративного суду від 09.09.2010 р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2011 р. було скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, за наслідками нового розгляду, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15.10.2014 р. у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.11.2014 р. ОСОБА_1 було відмовлено у відкритті касаційного провадження. Таким чином, вищевказані обставини, які викликали зупинення провадження по вказаній цивільній справі відпали, тому, враховуючи вищезазначене, судом першої інстанції було прийнято рішення про відновлення провадження по цій справі. Відповідач надав заперечення, якими вважав посилання позивача на низьку нормативно-правових актів у сфері регулювання правовідносин по відшкодуванню витрат, пов`язаних з навчанням за рахунок Державного бюджету України неправомірним та необгрунтованим, у подальшому у судові засідання, які відбулися 28.03.2016 р., 02.06.2016 р., будучи належним чином сповіщений, не являвся, про причину неявки суд не сповістив, був попереджений, що на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у його відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. .
Дослідивши доводи прокурора та надані докази, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідач в період з 10.10.2001 року по 18.06.2005 року навчався в Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького, а після її закінчення був направлений на військову службу на офіцерських посадах НОМЕР_2 прикордонного загону Північного регіонального управління державної прикордонної служби України, згодом був переведений до Ізмаїльського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, де проходив службу до 21.05.2010 року, після чого був звільнений у запас Збройних Сил України у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.
Так, як встановлено судом та підтверджується витягом з наказу Ізмаїльського прикордонного загону № 117-ОС від 21.05.2010 року, відповідача було звільнено з військової служби з 22.05.2010 року відповідно до п. «и» ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, підстава: наказ Південного регіонального управління державної прикордонної служби України від 01.04.2010 року № 28-ОС та телеграма Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 02.04.2010 року № Т/10-1549.
Як передбачено ч.10 ст.25 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого навчального закладу відповідно до п. «и» ч.6 ст.26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Згідно з п.3 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Також дана вимога зазначена і в п.1.1 та в п.2.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління Державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 року № 419/831/240/605/537/219/534.
Відповідно до ч.1 ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
ст.326 цього ж Кодексу зазначено, що у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна.
Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади, яким в даному випадку є Державна прикордонна служба України.
Згідно вимог ч.1 ст.1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Судом встановлено і підтверджується наданими суду розрахунками, що на утримання відповідача в Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького було витрачено кошти на загальну суму 17 111,47 грн., а саме: на грошове забезпечення - в сумі 1488,02 грн.; на продовольче забезпечення - в сумі 8335,05 грн.; на забезпечення речовим майном в сумі 4185,86 грн.; на медичне забезпечення в сумі 492,30 грн.; на забезпечення енергоносіями та комунальними послугами в сумі 2610,24 грн.
Відповідач надав заперечення, висловивши свою незгоду з позовними вимогами, обґрунтувавши свою позицію неправомірністю та необгрутнованністю посилань позивача на низьку нормативно-правових актів, які на його думку не відповідають нормам Конституції України, однак у подальшому у судові засідання не явився, заперечень чи інших клопотань та будь-яких доказів на свій захист суду не надав.
Таким чином, дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача затрачені державою кошти на його навчання в Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького в сумі 17 111,47 грн.
На підставі викладеного та, керуючись ст. ст. 317, 326, 1166 ЦК України, ст. ст. 25, 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964, Порядком розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління Державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 року № 419/831/240/605/537/219/534, ст., ст. 10, 60, 212, 213, 215, ст. ст. 224-226 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги військового прокурора Хмельницького гарнізону в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах - Адміністрації Державної прикордонної служби України - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України витрати на навчання у вищому навчальному закладі в сумі 17 111 (сімнадцять тисяч сто одинадцять) грн. 47 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.І. Дудник