Справа № 212/9249/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Борис О.Н., з участю: секретаря Хазієвої Т.В., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

05 листопада 2015 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що з 19 серпня 2006 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Шлюб зареєстровано Саксаганським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 547. Від шлюбу мають малолітню дочку ОСОБА_4, народжену ІНФОРМАЦІЯ_1 року, яка проживає разом з нею.

Сімейні відносини з відповідачем не склались, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Підставою розпаду сім`ї стало те, що постійні сварки та конфлікти, призвели до втрати взаєморозуміння, за спільне життя у кожного були різні інтереси та погляди на життя, в результаті були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Окрім цього, позивач зустріла іншого чоловіка з яким має намір створити сім'ю, тому вважає збереження шлюбу не можливим.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, заперечує проти збереження сім`ї, посилаючись на підстави викладені у позові. При цьому вказала, що шлюбні відносини припинили приблизно у серпні-вересні 2015 року, з цього часу примиритись з відповідачем не намагалась, оскільки мешкає з іншим чоловіком, з яким має намір одружитись.

Відповідач ОСОБА_2 проти розірвання шлюбу заперечував, позовні вимоги не визнав та вказав, що не погоджується з доводами позивача, які викладені у позовній заяві, при цьому зазначив, що дуже кохає свою дружину та дитину, вважає що вона повинна виховуватися у повноцінній сім'ї, тому просив у позові відмовити.

Суд, допитавши сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені в справі докази, знаходить позовну заяву такою, що підлягає задоволенню.

До такого висновку, суд приходить на підставі наступного.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1, з 19 серпня 2006 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано у Саксаганському відділі РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 547, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб в матеріалах справи (а.с. 4).

Від шлюбу, подружжя мають одну малолітню дитину: дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5). Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з позивачем.

Як встановлено судом, у серпні-вересні 2015 року сімейні відносини сторони припинили, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї стало те, що у подружжя постійно виникали сварки та скандали, які призвели до втрати взаєморозуміння, за спільне життя у кожного були різні інтереси та погляди на життя, в результаті були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Окрім цього, позивач зустріла іншого чоловіка з яким має намір створити сім'ю, тому вважає збереження шлюбу не можливим.

За час окремого проживання, шлюб зберегти не вдалося, сім`я розпалася остаточно.

Так, судом вживались заходи для збереження сім`ї, тому за клопотанням відповідача надавався сторонам строк для примирення, проте сторони і надалі проживають окремо, спільного господарства не ведуть.

Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Відповідно до ст. 55 Сімейного кодексу України чоловік зобов'язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Таким чином, заслухавши доводи позивача та заперечення відповідача, враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому позивач намірів не має, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, незважаючи на зусилля суду до примирення сторін, суд приходить до висновку про те, що спільне життя суперечить їхнім інтересам, а зберегти сім`ю немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача розриває.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 61, 88, 209, 212, 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, - суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 19 серпня 2006 Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 547, від якого мають одну малолітню дитину - розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах ДРАЦС залишити ОСОБА_1 прізвище - ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. Н. Борис