РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Богдан М.В.,

за участю секретаря Дрокіної С.О.,

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень просить стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду в розмірі 8904,22 грн., що складається з 7487,00 грн. кошторису на ремонт, 400 грн. витрат на правову допомогу, 17,22 грн. поштових витрат, а також 6000,00 грн. моральної шкоди. Також просить стягнути на свою користь витрати за проведення експертизи та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 31 жовтня 2014 року його сусід із квартири №238 ОСОБА_4, що мешкає поверхом вище, залив кухню та ванну кімнату у квартирі позивача. Однак ОСОБА_4 відмовився надати будь-яку компенсацію. З листопада 2014 року було складено акт про залиття квартири №234 по пр.-ту Московському, 96 А в м. Харкові. Причиною залиття комісія встановила дефект у гибкому шланзі підводки холодної води у ванній кімнаті з вище розташованої квартири №238. Позивач розрахував та склав кошторис витрат на ліквідацію слідів залиття квартири у сумі 7487,00 грн. Відповідач добровільно не виплачує вартість залиття квартири позивача, тому вимушений звернутись до суду.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечувала в повному обсязі, просила відмовити в його задоволенні за недоведеністю.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши надані письмові докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно акту від 03.11.2014 року завіреного начальником дільниці №20 КП «Жилкомсервіс» квартира №234 розташована на 7 поверсі та складається з двох житлових кімнат. 31.10.2014 року в квартирі виникло залиття. В кухні на стелі є сліді залиття приблизно 1,5 кв. м та на стінах 1,0 кв.м. В приміщенні ванної кімнати на стелі є сліди залиття приблизною площею 0,5 кв.м, на стінах є сліди залиття приблизною площею 0,4 кв.м. Висновок: залиття квартири №234 вийшло з вище розташованої квартири №238 з причини дефекту на гнучкому шлагу підводки холодної води в ванній кімнаті (а.с.6).

30.09.2015 року на адресу ОСОБА_4 направлено лист позивачем з приводу залиття його квартири 31.10.2014 року.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.09.2004 року, квартира №238 по пр.-ту Московському, 96 А в м. Харкові належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору довічного утримання від 20.08.2004 року (а.с.24).

Як вбачається з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартра №234 по пр.-ту Московському, 96-А в м. Харкові належить на праві власності ОСОБА_2 (а.с.25).

Висновком судової будівельно-технічної експертизи №2323 від 27.04.2016 року встановлено, що розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири №234 по пр.-ту Московському, 96-А в м. Харкові згідно Акту від 03.11.2014 року на момент проведення експертизи з урахуванням вартості робіт та матеріалів, згідно зведеного кошторисного розрахунку складає 2681,00 грн. При візуальному огляді на момент обстеження встановити причину залиття не надається можливим. Згідно акту встановлення залиття від 03.11.2014 року залиття приміщень відбулось із вище розташованої квартири №238 з причини дефекту на гнучкому шлагу підводки холодної води в ванній кімнаті (а.с.36-44).

Статтями 10 ч.3, 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони мають рівні процесуальні права і обов'язки, в тому числі і щодо доведення чи спростування обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 18 «Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями», власники квартир, наймачі та орендарі зобов»язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків. При появі несправностей у квартирі вживати заходи до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла.

Згідно з вимогами ст. 386 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно до вимог ст.322 ЦК України власник зобов*язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки квартира №238, яка знаходиться в м. Харкові, пр.-ту Московському, 96-А належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3, саме він, як законний власник повинен нести відповідальність за свою власність, а також вжити всі необхідні заходи, спрямовані на запобігання виникнення будь-яких обставин з негативними наслідками, у даному випадку залиття.

Тому, у відповідності до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

При зазначених обставинах, з підстав викладених вище, випливає, що збитки (вартість виконання ремонтно-відновлювальних робіт оздоблення пошкодженої квартири) завдані позивачу, як власнику, в результаті пошкодження квартири внаслідок залиття, з вини відповідача, складають суму в розмірі 2681,00 грн., які повинні бути відшкодовані відповідачем в повному обсязі з підстав передбачених ст. ст. 22, 1166, 1192 ЦК України.

Суд не приймає до уваги наданий позивачем кошторис витрат на ліквідацію слідів залиття, оскільки вказаний кошторис не є належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст. 57,59 60 ЦПК України.

Суд також не приймає до уваги заперечення відповідача та його представника стосовно відсутності вини в залитті з боку ОСОБА_4 виходячи з наступного.

До суду були надані матеріали кримінального провадження за фактом розгляду заяви ОСОБА_4

Як вбачається з особисто написаних пояснень ОСОБА_4, наданих інспектору Комінтернівського відділу ГУ Національної поліції в Харківській області, він підтверджує факт залиття квартири №234 по пр.-ту Московському, 96-А в м. Харкові.

Крім того в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що була присутня при складанні акту від 03.11.2014 року завіреного начальником дільниці №20 КП «Жилкомсервіс» та підтвердила факт залиття квартири №234 по пр.-ту Московському, 96-А в м. Харкові, яке сталося 31.10.2014 року.

Що стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, то суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства України моральна шкода може полягати, зокрема: у принижені честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У відповідності зі ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другої цієї статті.

Суд вважає, що в результаті винних дій відповідача, позивачу було заподіяно моральної шкоди: змінився уклад його життя, переніс у звязку з залиттям квартири моральні переживання та незручності.

Тому, позов про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, а саме в сумі 1000 грн., з урахуванням визнання його обсягу, тривалості перенесених страждань і незручностей та матеріальної можливості відповідача до відшкодування шкоди.

Крім того позивач просить стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору та судові витрати, повязані із проведенням судової будівельно-технічної експертизи.

У відповідності зі ч.1 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

Суд стягує з відповідача також витрати на проведення експертизи в сумі 2688,00 грн. та судовий збір.

Стосовно вимог про стягнення правової допомоги суд приходить до наступного.

Згідно п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до судових витрат включаються витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Крім того, у п.п.47, 48 постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути, зокрема, адвокатом. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_2 сплатив адвокату грошову суму у розмірі 400,00 грн. за договором про надання правової допомоги, однак не вказана сутність послуг (а.с.64). Тому суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині. Крім того позивачем з позовом не надано належним чином оформленого договору на надання йому юридичних послуг, з визначенням затраченого часу адвокатом на надання йому правової допомоги, що позбавляє суд, згідно Закону України „Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави, вирішити питання про суму відшкодування понесених позивачем витрат.

Також задоволенню не підлягають позовні вимоги про стягнення поштових витрат в сумі 17,22 грн., оскільки стягнення цих витрат не передбачено діючим законодавством.

Керуючись ст. ст. 10,11,60,88,209,212,214-215,217, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (іпн НОМЕР_1) матеріальну шкоду в розмірі 2681,00 грн., витрати за проведення експертизи в розмірі 2688,00 грн., моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 487,20 грн., а всього 6856,20 (шість тисяч вісімсот пятдесят шість) грн. 20 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_6