Справа № 369/4665/16-ц
Провадження № 2/369/2407/16
УХВАЛА

Іменем України

25.05.2016 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди ,-

в с т а н о в и в :

У травні 2016 року до районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України кожен має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст.119 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно п.2 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі.

Відповідно до ст.109 ЦПК України, яка визначає підсудність за місцезнаходженням відповідача, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Позовні заяви до юридичних осіб предявляюсь в суд за їхнім місцезнаходженням.

Доказів зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання або зареєстрованого у встановленому порядку місця перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_1, або заподіяння шкоди на території Києво-Святошинського району суду не надано.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до Постанови Пленуму вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах "Відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Однак, позивач до данного клопотання про відстрочення сплати судового збору не надав належних та допустимих доказів щодо неможливості сплати судового збору, а тому слід відмовити у задоволенні клопотання позивачу про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви до суду.

Також позовна заява не відповідає вимога п.2 ч.2 ст. 119 ЦПК України, оскільки позивачу необхідно уточнити позовні вимоги, оскільки ним, в порушення п. 3 ст. 119 ЦК України в прохальній частині позовної заяви нечітко викладений їх зміст.

За ст.121 ЦПК України позовна заява залишається без руху, якщо вона не відповідає встановленим вимогам або при поданні заяви судовий збір сплачено не в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди у - залишити без руху та надати строк для усунення недоліків не пізніше пяти днів з дня отримання позивачем цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.С.Пінкевич