Справа № 635/7491/16-ц
Провадження № 2/635/3425/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2016 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді О.М. Пілюгіної

за участі секретаря Зуєнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулася до суду з позовом та просить встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з 2010 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 року; визнати за позивачем право власності на житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 37,50 кв.м., житловою площею 14,70 кв.м. з верандою літ. «а», сіньми літ. «а1», ганком літ. «а2», а також службовими будівлями та спорудами: сарай літ. «Б», «Г», навіс літ. «Д», огорожа літ. 1, 2, 3, 4, 5; ? колодязя літ. «К», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 37,50 кв.м., житловою площею 14,70 кв.м. з верандою літ. «а», сіньми літ. «а1», ганком літ. «а2», а також службовими будівлями та спорудами: сарай літ. «Б», «Г», навіс літ. «Д», огорожа літ. 1, 2, 3, 4, 5; ? колодязя літ. «К», за адресою: АДРЕСА_1, на праві приватної власності належав ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_2 помер. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_2, вона прийняла спадщину після його смерті фактично, оскільки у період з 2010 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 року проживала разом з ОСОБА_2, здійснювала за ним догляд та вони вели спільне господарство; поховала батька за власні кошти. Проте постановою державного нотаріуса Другої державної нотаріальної контори від 30 червня 2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року на житловий будинок АДРЕСА_1, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк вона не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За вказаних обставин позивач змушена звернутися до суду з позовом.

Представник позивача - ОСОБА_3, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від 05 жовтня 2016 року, в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, просила розглядати справу без її участі та участі позивача.

Представник Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234, ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

При вирішенні питання про встановлення факту проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з 2010 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 року, судом досліджені наступні докази та встановлено наступне.

Відповідно до акту депутата Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області Дворніка О.В. від 05 жовтня 2016 року, ОСОБА_1, 1975 року народження, з 2010 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 року проживала разом зі своїм батьком ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, за адресою: АДРЕСА_1, здійснювала за нім догляд та вела спільне господарство. ОСОБА_1 поховала свого батька ОСОБА_2 за власні кошти.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області № 1222 від 05 жовтня 2016 року, ОСОБА_1 дійсно на день смерті свого батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, проживала з ним за адресою: АДРЕСА_1, здійснювала за нім догляд та вела спільне господарство. ОСОБА_1 поховала свого батька ОСОБА_2 за власні кошти.

Аналізуючи, надані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року проживали однією сім'єю більше ніж п'ять років в період з 2010 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 року, за адресою: АДРЕСА_1, та задовольняє вимогу позивача про встановлення факту, що має юридичне значення: проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з 2010 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Також судом встановлено, що за архівними даними Комунального підприємства «Люботинське бюро технічної інвентаризації», житловий будинок № 51 літ. «А-1», житловою площею 14,70 кв.м., загальною площею 37,50 кв.м. з допоміжними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований в цілому за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане на підставі рішення виконкому Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області від 12 січня 2010 року, про що свідчать лист КП «Люботинське бюро технічної інвентаризації» № 331 від 17 жовтня 2016 року; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25120371, сформований 25 січня 2010 року Комунальним підприємством «Люботинське бюро технічної інвентаризації».

Відповідно до даних технічного паспорту, виготовленого КП «Люботинське бюро технічної інвентаризації» станом на 17 жовтня 2016 року на ім'я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, розташовано житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 37,50 кв.м., житловою площею 14,70 кв.м. з верандою літ. «а», сіньми літ. «а1», ганком літ. «а2», а також службовими будівлями та спорудами: сарай літ. «Б», «Г», навіс літ. «Д», огорожа літ. 1, 2, 3, 4, 5; ? колодязя літ. «К».

ОСОБА_2 померІНФОРМАЦІЯ_4 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4, що видано виконавчим комітетом Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області 18 грудня 2015 року, запис № 84 від 18 грудня 2015 року.

Родинний зв'язок між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, що видано 14 квітня 1975 року Манченківською селищною радою депутатів трудящих Харківського району Харківської області де вказано, що ОСОБА_5, народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 року; батьками записано - батько: ОСОБА_2; мати: ОСОБА_6, запис № 27 у квітні 1975 року; даними свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1, що видане 01 червня 1995 року Люботинським міським відділом реєстрації актів громадського стану, відповідно до даних якого 01 червня 1995 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «ОСОБА_1», запис № 69 від 01 червня 1995 року.

Відповідно до листа Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 1667/01-16 від 04 листопада 2016 року, після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, на день смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1, до нотаріальної контори в шестимісячний строк з заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався. 30 червня 2016 року до Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області звернулася донька спадкодавця ОСОБА_1 із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року, але у видачі свідоцтва їй відмовлено, оскільки ОСОБА_1 пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до облікових даних Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області та даних Спадкового реєстру заповіти від імені ОСОБА_2 не посвідчувались.

Постановою Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 30 червня 2016 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року, оскільки відповідно до записів у будинковій книзі спадкоємець ОСОБА_1 на час відкриття спадщини не проживала разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1,будинок № 51.

Також в якості доказів суду надано: копія паспорту громадянина України та картки фізичної особи-платника податків на ім'я позивача; копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3, що видане 27 листопада 1998 року Харківським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, розглядає справи в межах заявлених вимог, на підставі доказів наданих сторонами.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Статтями 1269 та 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець який на час відкриття спадщини проживав постійно із спадкодавцем, вважається, що прийняв спадщину, якщо не подав заяву про відмову від спадщини, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини.

Враховуючи, що судом встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з 2010 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 року, позивач є спадкоємцем першої черги за законом, у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про відмову від спадщини не зверталася, інших спадкоємців у спадкодавця немає, тому суд задовольняє вимоги позивача та визнає за нею право власності на житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 37,50 кв.м., житловою площею 14,70 кв.м. з верандою літ. «а», сіньми літ. «а1», ганком літ. «а2», а також службовими будівлями та спорудами: сарай літ. «Б», «Г», навіс літ. «Д», огорожа літ. 1, 2, 3, 4, 5; ? колодязя літ. «К», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 61, 212-215, 234, 256 ЦПК України, ст.ст. 1217, 1218, 1261, 1269, 1270 ЦК України суд,

ВИРІШИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 - повністю задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення: проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з 2010 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 37,50 кв.м., житловою площею 14,70 кв.м. з верандою літ. «а», сіньми літ. «а1», ганком літ. «а2», а також службовими будівлями та спорудами: сарай літ. «Б», «Г», навіс літ. «Д», огорожа літ. 1, 2, 3, 4, 5; ? колодязя літ. «К», за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а особами, без участі яких постановлено рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду в апеляційний суд Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ О.М. Пілюгіна