АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 683/1902/15-ц
Провадження № 22-ц/792/996/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Федорової Н.О.,

суддів - Баса О.Г., Карпусь С.А.,

секретаря - Бондаря О.В.,

з участю: відповідача - ОСОБА_1 та

її представника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

27 липня 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось до суду із вищевказаним позовом. В його обґрунтування зазначив, що 10 липня 2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір. Згідно даного договору банк надав останній кредитну картку зі строком дії до 05/10 з встановленим кредитним лімітом - 4800 грн. під 36 % річних на суму залишку заборгованості (а.с. 2, 3, 49-51).

ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір.

Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами в розмірі та в строки, визначені Тарифами та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом. У разі порушення зобов'язань по погашенню кредиту, ОСОБА_1 сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості.

Відповідно до умов кредитного договору, при непогашенні кредиту в термін, встановлений п.п. 5.2, 5.3, 5.4 договору, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на залишок заборгованості з простроченої суми кредиту

________________________________________________________________________________________________

Доповідач у першій інстанції Бондарчук Л.А. Провадження № 22-ц/792/996/16

Суддя-доповідач Федорова Н.О. Категорія № 19, 27

розрахунок відсотків здійснюється відповідно до п. 5.5.2 даного договору з дати виникнення простроченої заборгованості. Розрахунок відсотків за користування кредитом здійснюється з дати списання коштів з позичкового рахунку до майбутньої дати сплати відсотків, а також за період, що починається з попередньої дати сплати відсотків по поточну дату сплати відсотків. Розрахунок відсотків здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом.

Останній день строку дії карти - 05/10 є кінцевою датою для здійснення позичальником останнього щомісячного платежу по погашенню кредиту в розмірі та в строки, встановлені Тарифами при відсутності порушень по сплаті та простроченої заборгованості.

Взяті на себе зобов'язання ОСОБА_1 належним чином не виконує, у зв'язку з чим, розмір простроченої заборгованості по тілу перед банком станом на 22 липня 2015 року складає 4414 грн. 33 коп.

На даний час кредитний договір не розірваний, не припинений відповідно до вимог ЦК України, а тому відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості по кредиту, як плату за весь час фактичного користування кредитними коштами.

А тому, уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за відсотками по кредитному договору від 10 липня 2008 року, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 22 липня 2012 року по 22 липня 2015 року у розмірі 9673 грн. 85 коп.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Непогоджуючись з даним рішенням, представник ПАТ КБ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Рішення вважає незаконним, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного, всебічного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи.

Апелянт не згідний із висновком суду першої інстанції про те, що ПАТ КБ «Приватбанк» пропущено строк позовної давності для звернення з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції не врахував, що зобов'язання ОСОБА_1, яке виникло на підставі кредитного договору, визначено періодичними щомісячними платежами, а тому перебіг строку позовної давності щодо кожного окремого самостійного зобов'язання обчислюється з моменту настання строку погашення чергового платежу.

На думку апелянта, звернувшись до суду із позовом про стягнення заборгованості за відсотками у липні 2015 року, банк має право на їх стягнення у межах трирічного строку позовної давності, тобто з 22 липня 2012 року по 22 липня 2015 року.

У судове засідання представник ПАТ КБ «Приватбанк» не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечили проти задоволення апеляційної скарги. Пояснили, що кошти, які просить стягнути банк, нараховані неправомірно, поза межами строку позовної давності.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним та обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, дана їм правильна оцінка, а його висновки узгоджуються з матеріалами справи і відповідають закону.

Встановлено, що 10 липня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_5, яка у 2015 році, у зв'язку з одруженням, змінила прізвище на ОСОБА_1, було укладено кредитний договір, за яким банк надав останній кредит у розмірі 4800 грн. у вигляді встановленого початкового кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки до 31 травня 2010 року. Вказане сторонами визнається та не оспорюється.

Відповідачка взяті на себе зобов'язання не виконувала належним чином, внаслідок чого в неї виникла прострочена заборгованість по тілу кредиту в розмір 4414 грн. 33 коп., на яку банком були нараховані проценти за період з 22 липня 2012 року по 22 липня 2015 року в розмірі 9673 грн. 85 коп.

Нової платіжної картки та інших грошових коштів банк не видавав боржнику, договір не переукладався і не пролонгувався, строк дії платіжної картки, виданої 10 липня 2008 року, а отже строк дії договору, закінчився 31 травня 2010 року.

Банк звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки відсотків по кредитному договору від 10 липня 2008 року, нарахованих за період з 22 липня 2012 року по 22 липня 2015 року у розмірі 9673 грн. 85 коп. лише через 5 років після закінчення строку дії договору - 27 липня 2015 року (а.с. 2).

Вказане підтверджується даними досліджених та перевірених судом першої інстанції доказів: заяви ОСОБА_5 про відкриття рахунку в ПАТ КБ «Приватбанк» від 10 липня 2008 (а.с. 6); розрахунку заборгованості за договором від 10 липня 2008 станом на 22 липня 2015 за період з 22 липня 2012 року по 22 липня 2015 року (а.с. 52); повідомлення ПАТ КБ «Приватбанк» від 15 січня 2016 року про строк дії картки (а.с. 49); копії паспорту ОСОБА_1 (а.с. 31).

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов'язки виникають у кожного контрагента.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново (чч. 1, 3 ст. 264 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 19 березня 2014 року (справа № 6-14цс14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року № 6-116цс13, від 19 березня 2014 року № 6-20цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Як вбачається з вищевикладених обставин справи, перебіг строку позовної давності для захисту порушених прав банку щодо нарахованих та в подальшому несплачених відповідачем щомісячних платежів по процентах на заборгованість по тілу кредиту почався з наступного місяця після дати закінчення строку дії договору - 01 червня 2010 року та закінчився 01 червня 2013 року.

Позивач звернувся до суду про стягнення заборгованості по процентах за період з 22 липня 2012 року по 22 липня 2015 року поза межами зазначеного трирічного строку позовної давності, - лише 27 липня 2015 року.

За таких умов, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки строк позовної давності для звернення до суду за захистом порушених прав банку сплив.

А тому, доводи апеляційної скарги про те, що строк позовної давності до вимог банку не сплив, з урахуванням вищевикладеного, не ґрунтуються на матеріалах справи та законі, оскільки незалежно від наявної у відповідача заборгованості по кредиту, а отже порушення прав банку, останній втратив право на їх судовий захист.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Н.О. Федорова