УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗакропивногоО.В., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до громадської спілки «Агенція підтримки підприємництва та інвестицій», громадського об'єднання «Праведність», громадського об'єднання «Об'єднання бійців-реформаторів», громадського об'єднання «Об'єднання патріотичних сил», Черкаської міської громадської організації «Освіком», громадського об'єднання «Зелений світ», ОСОБА_5, громадського об'єднання «Автомайдан-Черкаси», громадського об'єднання «Черкаське регіональне антикорупційне бюро», громадського об'єднання «Антикорупційний комітет Майдану» у Черкаській області, веб-сайту мережі Інтернет «ПРОЧЕРК.Інфо», веб-сайту мережі Інтернет «Вичерпно», веб-сайту мережі Інтернет «Черкаси24.інфо» про захист честі, гідності та ділової репутації, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_6, на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 грудня 2015 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 28 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до громадської спілки «Агенція підтримки підприємництва та інвестицій» (далі - ГС «Агенція підтримки підприємництва та інвестицій»), ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, веб-сайту мережі Інтернет «ПРОЧЕРК.інфо», веб-сайту мережі Інтернет «Вичерпно», веб-сайту мережі Інтернет «Черкаси24.інфо» про захист честі, гідності та ділової репутації, в якому просив:

- визнати, що інформація, викладена в колективному зверненні на фірмовому бланку ГС «Агенція підтримки підприємництва та інвестицій» від 03 червня 2015 року за № 037/01, адресована Голові Державної екологічної інспекції України та підписана відповідачами фізичними особами від імені громадських організацій, яка поширена в мережі інтернет на веб-сайті «ПРОЧЕРК інфо» від ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», на веб-сайті «Вичерпно» від ІНФОРМАЦІЯ_3 року та на веб-сайті «Черкаси 24.інфо» від ІНФОРМАЦІЯ_3 року у вигляді статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4», не відповідає дійсності, принижує честь і гідність позивача та шкодить його діловій репутації;

- зобов'язати власників веб-сайтів «ПРОЧЕРК інфо», «Вичерпно», «Черкаси 24.інфо» навести спростування надрукованої на шпальтах сайтів неправдивої інформації щодо позивача шляхом опублікування на цих же сайтах та принести публічні вибачення позивачу;

- стягнути на користь позивача компенсацію за моральну шкоду в розмірі 20 000 грн з кожного з відповідачів.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року на шпальтах веб-сайту мережі інтернет «ПРОЧЕРК інфо» була розміщена стаття під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», у якій зазначено про надходження до редакції «Прочерк» копії колективного звернення від громадських організацій з вимогами про звільнення керівника Державної екологічної інспекції у Черкаській області ОСОБА_4, оригінал якої було направлено Голові Державної екологічної інспекції України, а також надано часткове викладення змісту колективного звернення, фото звернення та фото позивача.

Крім того ІНФОРМАЦІЯ_3 року на шпальтах веб-сайтів мережі Інтернет «Вичерпно» та «Черкаси 24.інфо» були розміщені статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4», а також надано викладення змісту колективного звернення до Голови Державної екологічної інспекції України.

Позивач зазначав, що у самому колективному зверненні, викладеному на бланку ГС «Агенція підтримки підприємництва та інвестицій» від 03 червня 2015 року № 037/01, адресованому Голові Державної екологічної інспекції України і підписаному відповідачами, а також статтях на веб-сайтах «ПРОЧЕРК.інфо», «Вичерпно» і «Черкаси 24.інфо» наведена інформація є неправдивою та такою, що порочить його честь і гідність та шкодить його діловій репутації, а саме:

- про ганебне призначення в.о. начальника Держекоінспекції України ОСОБА_17 на посаду начальника Державної екологічної інспекції у Черкаській області ОСОБА_4;

- що ОСОБА_4 неодноразово був звільнений, але через недосконале законодавство поновлювався на посаді через суд;

- про особисті немайнові права і обов'язки позивача, які невірно зазначені у декларації за 2014 рік;

- про мету приховування позивачем від декларування реальних статків, сумніви дописувачів статті в питанні законності придбання транспортних засобів, подив у поверненні позивача на державну службу;

- що перебуваючи на посаді начальника Державної екологічної інспекції в Черкаській області, ОСОБА_4 незаконно сприяв іноземній фірмі у придбанні права оренди земельної ділянки, що позивачем разом з екс-начальником Управління з охорони навколишнього природного середовища в Черкаській області ОСОБА_18 було розроблено злочинну схему в інтересах підприємства з іноземними інвестиціями, державі завдано збитків на загальну суму майже 700 000 грн;

- що за часів ОСОБА_4 було започатковано та втілено в життя злочинну схему по відшкодуванню збитків нанесених довкіллю;

- про незаконну забудову в мікрорайоні «Соснівський», що було відомо і ОСОБА_4, який очолив екологічну інспекцію області ще в 2007 році, але так і не завадив незаконній забудові;

- що за час роботи на посаді керівника інспекції, не без його відома, незаконно здійснювалось виділення та використання землі у межах берегів Кременчуцького водосховища, про стихійну забудову ОСОБА_4 знав, але нічого не зробив, тому що обслуговував інтереси нечистих на руку ділків;

- про недопуск до влади таких чиновників як ОСОБА_4 та вирішення питання його негайного звільнення з посади.

Такі відомості, повідомленні в статтях, принижують честь, гідність і ділову репутацію його, як громадянина та посадову особу державної установи, оскільки характер висловлювань в статтях створює негативне враження і відношення до нього як до непрофесіонала.

Наведена в статтях термінологія, як «ганебне призначення на посаду», «приховування реальних статків», «незаконно сприяв іноземній фірмі», «було розроблено злочинну схему», «втілено в життя злочинну схему», «обслуговував інтереси нечистих на руку ділків», «вирішити питання його негайного звільнення з посади», без документального підтвердження доказами, є не чим іншим, як наклепом, тобто неправдою, поширюваною з метою знеславити, зганьбити, заплямувати його в очах громадськості та колег по роботі.

ОСОБА_4 вважав, що інформація, яка викладена в колективному зверненні на вказаних сайтах, має бути визнана судом недостовірною та підлягає спростуванню шляхом публікації на вказаних сайтах тим же способом, що і недостовірна інформація, а також вказував, що внаслідок розповсюдження такої інформації йому завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, у зв'язку з протиправною поведінкою по відношенню до нього, яку він оцінив у розмірі 20 000 грн із кожного з відповідачів.

Зважаючи на вищевикладене, ОСОБА_4 просив задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Згідно з протоколом судового засідання від 05 листопада 2015 року судом ухвалено замінитиненалежного відповідача ОСОБА_8 належним відповідачем - ГО «Праведність», неналежного відповідача ОСОБА_9 належним відповідачем - ГО «Об'єднання бійців-реформаторів», неналежного відповідача ОСОБА_10 належним відповідачем - ГО «Об'єднання патріотичних сил», неналежного відповідача ОСОБА_12 належним відповідачем - ГО «Зелений світ», неналежного відповідача ОСОБА_13 належним відповідачем - ОСОБА_19, неналежного відповідача ОСОБА_16 належним відповідачем - ГО «Черкаське регіональне антикорупційне бюро», неналежного відповідача ОСОБА_14 належним відповідачем - ГО «Антикорупційний комітет Майдану» в Черкаській області, а згідно з протоколом судового засідання від 26 листопада 2015 року - замінено неналежного відповідача ОСОБА_11 належним відповідачем ЧМГО «Освіком», неналежного відповідача ОСОБА_15 належним відповідачем ГО «Автомайдан- Черкаси».

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 28 березня 2016 року апеляційну скаргу представника ГС «Агенція підтримки підприємництва та інвестицій» ОСОБА_20 задоволено повністю, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, який у позові ОСОБА_4 відмовлено з інших підстав.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6, мотивуючи свої доводи порушенням судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї ГС «Агенція підтримки підприємництва та інвестицій», ГО «Об'єднання бійців-реформаторів», ГО «Праведність», ГО «Об'єднання патріотичних сил», ГО «Черкаське регіональне антикорупційне бюро», колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, застосував положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї ради Європи про право на недоторканність приватного життя, положення ст. ст. 34, 38, 40 Конституції України, ст. ст. 277, 297, 299, 302 ЦК України, та врахувавши роз'яснення, викладені у п. п. 15, 16, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», а також виходив з того, що межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи, яким є позивач, значно ширша, ніж щодо окремої пересічної особи, дійшовши висновку, що викладена в колективному зверненні громадських організацій інформація стосовно ОСОБА_4 не є фактичними твердженнями, а є оціночними судженнями, оскільки згідно зі ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення місцевого суду та відмовляючи у задоволенні позову з інших підстав, виходив з того, що відповідачами за цим позовом є фізичні особи та три веб-сайти мережі Інтернет, проте під час розгляду справи судом першої інстанції проведено заміну неналежних відповідачів-фізичних осіб на належних відповідачів - громадські організації, керівники яких підписали звернення до Голови Державної екологічної інспекції України, у зв'язку з чим суд дійшов обґрунтованого висновку, що веб-сайт не може бути стороною у справі, оскільки не є ані юридичною, ані фізичною особою, а тому належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, власник домену, доменного імені.

Таких висновків апеляційний суд дійшов у зв'язку з тим, що веб-сайт - це сукупність веб-сторінок, доступних у мережі Інтернет, які об'єднані як за змістом, так і за навігацією; фізично сайт може розміщуватися як на одному, так і на кількох серверах; сайтом також називають вузол мережі Інтернет, комп'ютер, за яким закріплена унікальна ІР-адреса, і взагалі будь-який об'єкт в Інтернеті, за яким закріплена адреса, що ідентифікує його в мережі.

Таким чином враховуючи, що процесуальне законодавство не передбачає залучення належного відповідача під час апеляційного перегляду справи, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову до трьох веб-сайтів «ПРОЧЕРК інфо», «Вичерпно», «Черкаси 24.інфо», як пред'явленого до неналежних відповідачів.

При цьому апеляційним судом вмотивовано зазначено, що автори колективного звернення, опублікованого на веб-сайтах, можуть бути відповідачами по цій справі у разі встановлення факту опублікування змісту звернення на їх прохання чи з їхньої згоди, проте у даному випадку таких фактів не встановлено, у зв'язку із чим суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову до авторів колективного звернення за недоведеністю саме їхньої волі в розповсюдженні через вказані позивачем веб-сайти змісту колективного звернення адресованого Голові Державної екологічної інспекції України.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом апеляційної інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_6, відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 28 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

О.В. Закропивний

Т.О.Писана