ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2-14/12
провадження № 2/753/5/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення зустрічної позовної заяви

"01" березня 2016 р. розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду у м. Києві письмове клопотання відповідача ОСОБА_2 про прийняття зустрічного позову у цивільній справі за позовом ЗАСТУПНИКА ПРОКУРОРА КИЇВСЬКОЇ МІСЦЕВОЇ ПРОКУРАТУРИ № 2 міста КИЄВА в інтересах Територіальної громади м. Києва в особі її представницького органу Київської міської ради до ОСОБА_2, третя особа: Департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, суд

ВСТАНОВИВ:

Заступник Прокурора Дарницького району м. Києва звернувся до суду з позовною заявою в інтересах Київської міської ради до ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Ухвалою Дарницького районного суду від 26.02. 2016 року за письмовим клопотанням заступника керівника ОСОБА_3 , підтримане представником прокуратури Міщеряковим А.В. змінена назва прокуратури Дарницького району міста Києва на Київську місцеву прокуратуру № 2 м. Києва.

Разом з тим, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26.02. 2016 року залучено до участі у цивільній справі в якості третьої особи Департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації .

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні просив прийняти зустрічний позов, поданий ним через загальну канцелярію за вх. № 6896 від 25.02. 2016 року до Київської міської ради, КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» про зобов"язання передати йому безкоштовно у приватну власність земельну ділянку, зобов'язання зареєструвати право власності на житлові будинки та господарські споруди.

Зазначена зустрічна позовна заява ухвалою суду від 26.02. 2016 року залишена без руху , оскільки подана з порушенням вимог ст. 119, 120 ЦПК України, а саме - до позовної заяви не додані документи, що підтверджують оплату судового збору, разом з цим заявнику було роз'яснено ч.2 ст. 123 ЦПК України, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову та враховуючи наведене, заявник повинен був визначитися чи доцільно пред"являти зустрічний позов з зазначених підстав, оскільки ним фактично у позові описується бездіяльність Київської міської ради, а вказаний позов не міг бути поєднаний одночасно з цивільно-процесуальним законодавством та адміністративним судочинством.

Оскільки, позивачем було зазначено відповідача КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» , де функції вказаного підприємства перебрала на себе Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві за адресою 01001 м. Київ пров. Музейний, 2-Д, а тому ОСОБА_2 необхідно було визначитися з позовними вимогами та колом осіб у зустрічних вимогах.

01 березня 2016 року через загальну канцелярію суду за вх. № 11430, позивачем за зустрічним позовом - ОСОБА_2 було подане клопотання про залучення квитанцій про сплату судового збору на виконання вимог ухвали суду від 26.02.2016 року та зустрічну позовну заяву в новій редакції, однак як вбачається із позовних вимог нової редакції відповідачами є органи місцевого самоврядування, де позивач просить зобов'язати їх здійснити певні дії.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями п. б) ч. 1 ст. 9 Земельного кодексу України до повноважень Київської міської ради у галузі земельних відносин на її території належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України).

Відповідно до п. г) ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (ч. 10 ст. 118 Земельного кодексу України).

Частиною 11 цієї статті встановлено, що у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Згідно до ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті "а" частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування.

Положеннями ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України визначено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідно до ч. 3 цієї статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ст. 22 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ» від 15.01.1999 р. №401-XIV у зв'язку зі здійсненням м. Києвом функцій столиці України Київська міська рада та Київська міська державна адміністрація, кожна в межах своєї компетенції, встановленої законами України, мають право, зокрема, визначати особливості землекористування та використання інших природних ресурсів.

Згідно п.п. 1 п. а) ч. 1 ст. 33 Закону №280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: власні (самоврядні) повноваження, а саме: надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад.

Статтею 144 Конституції України визначено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

З метою визначення порядку передачі (надання) земельних ділянок в користування або у власність із земель комунальної власності Київська міська рада рішенням від 28.02.2013 р. №63/9120 «Про Тимчасовий порядок передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності в місті Києві» затвердила Тимчасовий порядок передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності в місті Києві (далі - Тимчасовий порядок).

Відповідно до ч. 2 ст. 20 зазначеного Порядку громадяни, зацікавлені в одержанні земельної ділянки у межах м. Києва для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального гаражного та дачного будівництва чи ведення садівництва, подають безпосередньо до Київської міської ради клопотання про передачу земельної ділянки у власність, а у разі наміру одержати земельну ділянку для зазначених цілей в оренду - клопотання в довільній формі про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Згідно вимог ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1 ст. 18 КАС України місцевим судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам; усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; усі адміністративні справи у спорах фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 КАС України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, їх посадова чи службова особа, крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Згідно зі ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

Відповідно до п.4 ч.3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадку, коли справа не підсудна цьому суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 15 ЦПК України, суди розгладають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорювани прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Даний позов відноситься до адміністративного судочинства та не може бути прийнятий в порядку цивільного провадження та об'єднане в одне провадження із первісним позовом.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15,121, 122, 123, 294 ЦПК України, суддя-

У Х В А Л И В:

Зустрічний позов, поданий ОСОБА_2 до Київської міської ради, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про зобов"язання передати йому безкоштовно у приватну власність земельну ділянку, зобов'язання зареєструвати право власності на житлові будинки та господарські споруди з копіями документів доданих до заяви повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ ЛЕОНТЮК Л.К.