Справа № 362/2035/15-ц Головуючий у І інстанції Ковбель М.М.
Провадження № 22-ц/780/3532/16 Доповідач у 2 інстанції Суханова Є. М.
Категорія 49 21.09.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

21 вересня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Суханової Є.М.,

суддів: Данілов О.М., Журба С.О.,

за участю секретаря: Бобка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з 10 травня 2014 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги мотивує тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, тому вона змушена проживати окремо від чоловіка. Оскільки відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає, а працювати позивач не може у зв'язку з вихованням дитини, вона просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її утримання 1500,00 гривень щомісячно до досягнення їхнього сина трьохрічного віку.

Позивач в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлявся належним чином, однак поштова кореспонденція поверталася до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення їх дитиною - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 20 квітня 2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 551,60 гривень судового збору.

Не погоджуючись з висновком наведеним в рішенні суду, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, просить ухвалити нове рішення, яким встановити виплату аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання дружини, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Апелянт зазначив, що рішення суду про визначення аліментів у розмірі 1/3 частини доходів з відповідача, не ґрунтуються на вимогах ст.. 182 СК України, оскільки рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області №362/1070/15-ц, від 04 березня 2015 року, яке набрало законної сили, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено, та зі ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,зазначив, що він офіційно працюю в ТОВ «Київ-Профіль», на посаді Штампувальника з 16.08.2012 року і по теперішній час за основним місцем роботи, тобто, ще за довго до їхнього з позивачкою шлюбу., так його загальна сума доходу за період з 01 лютого 2015 року по 31 липня 2015 року становить 10 431,14 гривень, з яких сплачено аліментів в сумі 1516,45 гривень, тому суд, стягнувши на утримання дружини в розмір 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення їх дитиною - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 20 квітня 2015 року, вважає перевищив 50% середньомісячного заробітку, чим порушив матеріальне право та суперечить законодавству.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 10 травня 2014 року, актовий запис №09, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданого виконавчим комітетом Ковалівської сільської ради Васильківського району Київської області.

Батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області.

Відповідно до довідки №270 виданої депутатом Васильківської міської ради VІ скликання Омельченко Т.Л. від 12 лютого 2015 року, ОСОБА_3 проживає з малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який знаходиться на її утриманні.

Відповідно до довідки №945 виданої управлінням соціального захисту населення від 16 квітня 2015 року ОСОБА_3 з 01.08.2014 року перебуває на обліку у Васильківському міському управлінні соціального захисту населення Київської області і одержує допомогу при народженні дитини у розмірі 860,00 гривень.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області №362/1070/15-ц, від 04 березня 2015 року, яке набрало законної сили, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено, та зі ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, у вищезазначеному рішенні суду від 04 березня 2015 року зазначено, що відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він згоден на виплату аліментів.

Відповідно до довідки про доходи №01/8 від 17 серпня 2015 року, ОСОБА_2 дійсно працює в ТОВ "Київ-Профіль" на посаді Штампувальника з 16 серпня 2012 року по теперішній час, та загальна сума доходу за період з 01 лютого 2015 року по 31 липня 2015 року становить 10 431,14 гривень, з яких сплачено аліментів в сумі 1516,45 гривень.

Згідно з положенням ч.1 ст. 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно зі ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі; розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

У відповідності до роз'яснень п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, неповнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Розмір аліментів не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України.

Тож, не залежно від працевлаштування, наявності постійного заробітку чи розміру доходу чоловік зобов'язаний утримувати дружину з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років.

Так загальна сума доходу апелянта за період з 01 лютого 2015 року по 31 липня 2015 року становить 10 431,14 гривень, з яких сплачено аліментів в сумі 1516,45 гривень, на утримання дружини було стягнуто в розмір 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення їх дитиною - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

Враховуючи викладене, а також керуючись вимогами ст. 182 СК України, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду в частині визначення розміру аліментів з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму до досягнення їх дитиною - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

За таких обставин, суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, та необґрунтовано прийшов до переконання про необхідність задоволення позову у зазначеній позивачем частині аліментів і ухвалив рішення у цій частині без додержання норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст. 182, 185 СК України, ст.ст. 10, 11, 58-60, 213, 215 ЦПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення зазначеного матеріального та процесуального права при його ухваленні, на переконання апеляційного суду знайшли своє підтвердження у ході апеляційного розгляду справи.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального права і підлягає скасуванню в частині стягнення аліментів на утримання дружини та в цій частині необхідно ухвалити нове рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2016 року скасувати та ухвалити по справі нове.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму з 20 квітня 2015 року до досягнення їх дитиною - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох річного віку.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: