АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1898/16 Справа № 199/9410/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Сенчишин Ф. М. Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року м. Дніпро

11 липня 2016 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Міхеєвої В.Ю.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулініча Андрія Сергійовича та приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Якуби Олени Анатоліївни, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_9 про стягнення відшкодування майнової та моральної шкоди завданої незаконним продажем квартири,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2014 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулініча Андрія Сергійовича та приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Якуби Олени Анатоліївни, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_9 про стягнення відшкодування майнової та моральної шкоди завданої незаконним продажем квартири.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулініча Андрія Сергійовича та приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Якуби Олени Анатоліївни, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_9 про стягнення відшкодування майнової та моральної шкоди завданої незаконним продажем квартири - відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 24 березня 2005 року, укладеного між нею та ОСОБА_10, який діяв по довіреності від імені ОСОБА_11, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Якубою О.А., зареєстровано в реєстрі за № 1361, належить квартира АДРЕСА_1.

25 вересня 2009 року між ОСОБА_5, який діяв від імені ОСОБА_2 на підставі довіреності від 25 серпня 2009 року та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, посвідчений державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори Кокосадзе Л.В., зареєстровано в реєстрі за № 3-5086.

Після звернення представника ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Колодій Л.М., з приводу посвідчення нею 06 серпня 2009 року довіреності від імені ОСОБА_2, якою вона уповноважила ОСОБА_4 оформити та отримати Дублікат договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2, було встановлено, що як дана довіреність, так і посвідчена 25 серпня 2009 року приватним нотаріусом Кулінічем А.М., довіреність від імені ОСОБА_2, якою вона уповноважила ОСОБА_5 користуватися та розпоряджатися (продати, обміняти, здавати в оренду тощо) вищевказаною квартирою, були нотаріально посвідчені за пред'явленням паспорта серії АК 792874 на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Дніпропетровська.

З приводу дійсності та законності видачі вказаного паспорту приватний нотаріус Колодій Л.М. звернулася до правоохоронних органів та згідно з листом Відділу у справах громадянства імміграції і реєстрації фізичних осіб Дніпропетровського міського управління № 39/3617 від 12 серпня 2011 року перевіркою встановлено, що паспорт серії НОМЕР_1 від 10 квітня 2006 року, виданий Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області був виданий ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцю м. Дніпропетровська. Вказаний паспорт значиться втраченим, про що ОСОБА_15 повідомив органи внутрішніх справ.

За даним зверненням приватного нотаріуса Колодій Л.М. 28 вересня 2011 року Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області було порушено кримінальну справу № 62112133.

Згідно з листом Міністерства юстиції України № П-1634/13-1 від 02 березня 2012 року, наданого у зв'язку з проведенням перевірки за зверненням представника позивача ОСОБА_16, за інформацією Головного управління юстиції в Дніпропетровській області постановою слідчого СВ Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області лейтенанта міліції Гриб Є.Н. від 20 листопада 2011 року провадження у кримінальній справі, порушеній за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, у зв'язку з наданням приватному нотаріусу Колодій Л.М. заздалегідь підробленого документа, а саме паспорта серії НОМЕР_1 виданого на ім'я ОСОБА_2, призупинено до встановлення осіб, які скоїли цей злочин.

Згідно з висновком судової почеркознавчої експертизи № 1376 від 06 березня 2014 року, наданим Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса, підпис від імені ОСОБА_2 в довіреності від 25 серпня 2009 року від її імені на ім'я ОСОБА_5 виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням справжнього її підпису.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2014 року, яке набрало законної сили 11 серпня 2014 року, у цивільній справі № 401/5786/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулініч А.С., приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Колодій Л.М., приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Якуба О.А. та Сьома дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання довіреності та договору купівлі-продажу квартири недійсними, стягнення моральної шкоди, встановлені наступні фактичні обставини, які на підставі ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягають повторному доказуванню.

Вищевказаним рішенням, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулініч А.С., приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Колодій Л.М., приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Якуба О.А. та Сьома дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання довіреності та договору купівлі-продажу квартири недійсними, стягнення моральної шкоди - задоволено частково.

Визнано недійсною довіреність від імені ОСОБА_2, посвідчену 25 серпня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулінічем А.С., зареєстровано в реєстрі за №505, якою уповноважено ОСОБА_5 користуватися та розпоряджатися квартирою №72 в будинку №8-а по вулиці Саранській у місті Дніпропетровську, визнано недійсною довіреність від імені ОСОБА_2, посвідчену 06 серпня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Колодій Л.М., зареєстровано в реєстрі за №1690, якою уповноважено ОСОБА_4 оформити та отримати Дублікат договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, укладений між ОСОБА_5, який діяв від імені ОСОБА_2 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулінічем А.С. 25.08.2009 року за реєстром за №505, та ОСОБА_3, посвідчений 25 вересня 2009 року державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори Кокосадзе Л.В., зареєстровано в реєстрі за №3-5086.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 5 000,00 гривень моральної шкоди, 10 000,00 гривень витрат на правову допомогу, 3 182 гривні 40 копійок витрат на проведення експертизи та 218,00 гривень витрат по сплаті судового збору, а всього гривень 18 400 (вісімнадцять тисяч чотириста) гривень 40 копійок.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вбачається, що 09 червня 2010 року ОСОБА_3 продав квартиру АДРЕСА_4 ОСОБА_19 за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сусловим М.Є. за реєстром № 997.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про нотаріат», шкода, заподіяна особі внаслідок незаконних дій або недбалості приватного нотаріуса, відшкодовується в повному розмірі. Нотаріус не несе відповідальності у разі, якщо особа, яка звернулася до нотаріуса за вчиненням нотаріальної дії: подала неправдиву інформацію щодо будь-якого питання, пов'язаного із вчиненням нотаріальної дії; подала недійсні та/або підроблені документи; не заявила про відсутність чи наявність осіб, прав чи інтересів яких може стосуватися нотаріальна дія, за вчиненням якої звернулася особа.

Згідно ст.1166 ЦК України, за частиною першої якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала;

Частинами 1, 2 ст. 216 ЦК України, згідно яких у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Позивачка з позовними вимогами про витребування на її користь квартири з підстав, передбачених ст. 387, ч. 1 ст. 388 ЦК України до суду не зверталася і стороною позивача докази на підтвердження того факту, що квартира не може бути повернута ОСОБА_2 в натурі, суду не надані.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що питання про стягнення на користь позивачки вартості квартири є передчасним , оскільки вона не зверталась до суду про витребування квартири з чужого незаконного володіння на користь позивачки .

Окрім того, представником відповідача ОСОБА_5 в суд апеляційної інстанції була надана копія розписки від 25.08.2009 року,згідно якої ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_5 8000 доларів США за продану квартиру АДРЕСА_5.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення на користь позивачки грошового відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції правомірно відмовив,оскільки вищезазначеним судовим рішенням було визначено розмір відшкодування моральної шкоди, завданої позивачці незаконним відчуженням її квартири та визначено осіб, відповідальних за спричинення такої моральної шкоди, з яких відшкодування моральної шкоди стягнуте в повному обсязі.

Приведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2 про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.Ю. Міхеєва