Справа № 307/3793/15-ц
Провадження № 2/307/268/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2016 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді : Чопик В.В.

при секретарі : Олексій Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, де треті особи Біловарська сільська рада, управління Держземагенства у Тячівському районі про визнання не законним та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, де треті особи Біловарська сільська рада, управління Держземагенства у Тячівському районі про визнання не законним та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що 04.11.2004 року його батько ОСОБА_3 подарував йому житловий будинок, який розташований в с. Біловарці по вул.. Леніна, 135 Тячівського р-ну Закарпатської області. Рішенням Біловарської сільської ради 7 сесії 5 скликання від 28.02.2008 року № 97/01-3 припинено право користування земельної ділянкою за його заявою та вилучено відповідно земельну ділянку площею 0,04 га. с. Біловарці по вул.. Леніна, 135 Тячівського р-ну Закарпатської області. Рішенням Біловарської сільської ради 7 сесії 5 скликання від 28.02.2008 року № 98/01-3 передано вищезазначену спірну земельну ділянку гр.. ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку на земельній ділянці 0,04 га. в с. Біловарці по вул.. Леніна, 135 Тячівського р-ну Закарпатської області.

Рішенням виконкому Біловарської сільської ради від 11.09.2008 року № 39/02-1 відповідачу ОСОБА_2 було надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку на приватизованій земельній ділянці пл.0.0388 га по вул.. Леніна, 135а с. Біловарці.

На підставі Рішення Біловарської сільської ради 7 сесії 5 скликання від 28.02.2008 року № 98/01-3 - відповідачем ОСОБА_2 було виготовлено державний акт на право приватної власності на спірну земельну ділянку за кадастровим номером :01:002:0011, що розташована по вул.. Леніна, 135 с. Біловарці Тячіського району Закарпатської області.

Не погоджуючись з законністю рішення Біловарської сільської ради 7 сесії 5 скликання від 28.02.2008 року № 98/01-3 та від 11.09.2008 року № 39/02-1 він звернувся до суду з позовом про скасування таких рішень і відповідно до Постанови Львівського апеляційного адміністративного суду у справі від 5 листопада 2015 року № 876/104/15 , яке набрало законної сили, - рішення Біловарської сільської ради 7 сесії 5 скликання від 28.02.2008 року № 98/01-3 та від 11.09.2008 року № 39/02-1 були скасовані.

Згідно з ч.2 ст.78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції, цього кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни набувають права власності земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. визначених цим Кодексом або за результатами аукціону

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, особливість набуття права на земельні ділянки полягає в наявності чітко визначеної в законодавстві процедури, за якою в субєктів виникають повноваження щодо володіння, користування й розпорядження земельною ділянкою. Таке набуття права на земельні ділянки передбачає обовязкове прийняття уповноваженим органом держави (органом місцевого самоврядування) відповідного рішення, яке є обовязковою юридичною підставою для подальшого оформлення відповідних прав на неї.

Органи, до повноважень яких були віднесені питання щодо регулювання земельних відносин та обсяг їх компетенції, у тому числі щодо надання земельної ділянки в користування або у власність визначається стст.1317-1 ЗК України.

Оскільки відповідно до ч.2 ст.19 Конституції органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, то наслідком прийняття зазначеними органами, їх посадовими особами рішень із порушенням установленої законом процедури, або всупереч нормі закону, або з перевищенням своїх повноважень є визнання таких рішень недійсними

Згідно із ч.З ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місиевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших передбачених законом способів.

Оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, повязаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Таким чином, у разі встановлення судом неправомірного отримання особою земельної ділянки або отримання її з непередбачених законом підстав особа не набуває права власності на неї.

Отже, відповідно до стст.16 ЦК, 152 ЗК України способами захисту цивільних прав, у тому числі у сфері земельних правовідносин, є визнання недійсним акта органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування та державного акта на право власності на земельну ділянку, виданих на підставі незаконних рішень.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частинами першою та п'ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Отже, для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об'єктивні (сам факт порушення права), так і суб'єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти.

Враховуючи, що обставини порушення прав позивача були встановлені судовим рішенням Львівського Апеляційного адміністративного суду по справі № 876/104/15 від 5 листопада 2015 року , він вважає, що саме з цього моменту виникає право для звернення до суду з відповідним позовом про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та його скасування.Тому просить суд державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 449399 - визнати недійсним та його скасувати.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просять їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, причини своєї неявки суду не повідомила, а тому суд на підставі ст.. 169 ЦПК України справу розглянув у її відсутності.

Представник третьої особи Біловарської сільської ради в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст.. 169 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності.

Представник відповідача управління Держземагенства у Тячівському районі в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст.. 169 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_4 та дослідивши матеріали справу суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 116 ЗК України, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

А відповідно ч. 1 ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Згідно із ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником житлового будинку № 135 по вул. Леніна в с. Біловарці, Тячівського району.

Рішенням Біловарської сільської ради 7 сесії 5 скликання від 28.02.2008 року № 97/01-3 припинено право користування земельної ділянкою за заявою позивачем та вилучено відповідно земельну ділянку площею 0,04 га. с. Біловарці по вул.. Леніна, 135 Тячівського р-ну Закарпатської області.

Рішенням Біловарської сільської ради 7 сесії 5 скликання від 28.02.2008 року № 98/01-3 передано вищезазначену спірну земельну ділянку гр.. ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку на земельній ділянці 0,04 га. в с. Біловарці по вул.. Леніна, 135 Тячівського р-ну Закарпатської області.

Рішенням виконкому Біловарської сільської ради від 11.09.2008 року № 39/02-1 відповідачу ОСОБА_2 було надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку на приватизованій земельній ділянці пл.0.0388 га по вул.. Леніна, 135а с. Біловарці.

На підставі рішення Біловарської сільської ради 7 сесії 5 скликання від 28.02.2008 року № 98/01-3 - відповідачем ОСОБА_2 було виготовлено державний акт на право приватної власностіЯЕ № 449399 на спірну земельну ділянку за кадастровим номером :01:002:0011, що розташована по вул.. Леніна, 135 с. Біловарці Тячіського району Закарпатської області.

Відповідно до постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 5 листопада 2015 року, яке набрало законної сили - рішення Біловарської сільської ради 7 сесії 5 скликання від 28.02.2008 року № 98/01-3 та від 11.09.2008 року № 39/02-1 були скасовані.

Як вбачається оскаржуваний державний акт на землю виданий на підставі рішенні Біловарської сільської ради 7 сесії 5 скликання від 28.02.2008 року № 98/01-3. Однак із дослідженого в судовому засіданні вказаного рішення вбачається, що останнє прийнято «про внесення змін до сільського бюджету в 2008 році, про спрямування вільних залишків).

Отже з вищенаведеного вбачається, що рішення Біловарської сільської ради 7 сесії 5 скликання від 28.02.2008 р., які могли бути підставою для видачі оскаржуваного державного акту скасовані постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 5 листопада 2015 року, а рішення цієї ж сесії № 98/01-3 не стосується переді вищезазначеної спірної земельної ділянки гр.. ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку на земельній ділянці 0,04 га. в с. Біловарці по вул.. Леніна, 135 Тячівського р-ну Закарпатської області.

Таким чином, суд вважає, що оскаржуваний державний виданий в супереч вимог ч.ч.1, 2 ст. 116 ЗК України, що порушує права позивача, який також претендує на спірну земельну ділянку, на якій відповідно до договору дарування від 04 листопада 2004 року є власником житлового будинку,а тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, визнавши не дійсним та скасувати державний акт на право приватної власності на земельну ділянку ЯЕ № 449399. .

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214 ЦПК України, ч.ч.1, 2 ст. 116, ч. 1 ст. 126, ч. 3 ст. 152, ст.. 155 ЗК України, ч. 2 ст. 328 ЦК України.

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Вазнати не дійсним та скасувати державний акт на право приватної власності на земельну ділянку ЯЕ № 449399.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які беруть участь у справі але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення..

Суддя Тячівського

районного суду: ОСОБА_5