Справа № 442/1923/15 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/783/544/16 Доповідач в 2-й інстанції: Береза В. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого -судді Берези В.І., суддів: Бойко С.М., Штефаніци Ю.Г., при секретарі: Брикайло М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства Публічного акціонерного товариства «Оболонь» «Красилівське» на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Малого колективного підприємства «ГеяНа», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», Відділ державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, Дочірнє підприємство Публічного акціонерного товариства «Оболонь» «Красилівське», про визнання іпотекодержателем та стягнення коштів,-

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням позов задоволено частково. Стягнуто з Малого колективного підприємства - Фірми «ГеяНа» в користь ОСОБА_2 2 951 195, 63 грн. В задоволенні решти позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила третя особа - Дочірнє підприємство Публічного акціонерного товариства «Оболонь» «Красилівське» в особі директора Пейка В.П. Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги покликається на те, що рішення є безпідставним, незаконним, винесеним з порушенням норм як матеріального так і процесуального права . В ході розгляду справи, позивач збільшив розмір позовних вимог, однак не долучив до позову квитанції про сплату судового збору. В матеріалах справи перебуває копія платіжного доручення №1 від 13.03.2015 року про перерахування ОСОБА_2 в АТ "Укрсиббанк" грошових коштів в сумі 580 000,00 гривень, з зазначенням в розділі "призначення платежу" платіжного доручення - "погашення кредиту №0 від 20 січня 2006 року. У платіжному дорученні будь-яке посилання на договір поруки чи вказівка про те, що ОСОБА_2 платить кошти в АТ "Укрсиббанк" як поручитель за МКП "ГеяНа" відсутнє. ОСОБА_2 є власником і директором МКП "ГеяНа", тому не відомо, від імені кого внесені кошти.

Крім того, в листі АТ "Укрсиббанк" просить Відділ державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції закінчити виконавче провадження у зв'язку із повним погашенням заборгованості боржником, а не поручителем.

Згідно зі ст. 556 Цивільного кодексу України, до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання (ч.2). До кожного з кількох поручителів, які виконали зобов'язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов'язку, що виконана ним (ч.З). Поручитель, який виконав зобов'язання має право зворотної вимоги до боржника в розмірі виплаченої цим поручителем суми. Виконання обов»язку ОСОБА_2 є сумнівним , однак як їх брати до уваги, то такі виконані не в повному обсязі, а частково і відповідно така мала б претендувати, як передбачено частиною 3 статті 556 Цивільного кодексу України на частину прав кредитора відповідно до розміру виконаного обов'язку Поручителя. Позивач ОСОБА_2 не виконала в повному обсязі всіх акційних умов АТ "Укрсиббанк", що були запропоновані в листі до МКП фірми "ГеяНа" б/н від 13.03.2015 року, зокрема: не погашено всіх витрат Банку на примусове стягнення заборгованості, які становлять 54 659,63 гривень, що ставить під сумнів, виходячи з листа банку, дійсність акції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта - ОСОБА_4, який апеляційну скаргу підтримав, у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про розгляд справи, однак до суду не з`явились, поважних причин неявки не підтвердили, перевіривши межі та доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що між Малим колективним підприємством - фірмою «ГеяНА» та Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» укладено Кредитний договір N 36/05/С-236/294 від 20 січня 2006 року, який обліковується в системі банку за № 0, що підтверджується рішенням Господарського суду Львівської області від 22.03.11 року справа № 23/241, яке набрало законної сили.

Як забезпечення виконання Кредитного договору між відповідачем та банком укладено договори іпотеки нежитлових приміщень від 30.05.2006 року та 20.01.2006 року. В іпотеку Банку згідно вказаних договорів передано нерухоме майно - чотирьохповерхове цегляне нежитлове приміщення, загальною площею 1064,7 кв.м, позначене літ. А4, згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 29.05.2006 року за № 10781131, виданого Дрогобицьким ДК МБТІ та ЕО, що знаходиться за адресою Львівська область, м. Дрогобич, АДРЕСА_1 та нерухоме майно цегляні нежитлові приміщення, загальною площею 496,4 кв.м, літерою А4, позначені літерами 5-1-літ. 5-30 згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.01.2005 року за № 9615708, виданого Дрогобицьким ДК МБТІ та ЕО, що знаходиться за адресою Львівська обл., м. Дрогобич, АДРЕСА_1 (надалі заставне майно). Наведені вище об'єкти належать на праві власності відповідачу.

Між банком та позивачем ОСОБА_2 укладено 12.03.2007 року Договір поруки, згідно якого за відповідне зобов'язання відповідача по Кредитному договору, яке забезпечене іпотекою, поручителем виступає громадянка України ОСОБА_2.

Банком 13.03.2015 року відповідачу надіслано лист про наявність акції по виконанню зобов'язання за Кредитним договором № 0. В даному листі зазначено умови, які полягають в тому, що у випадку погашення МКП «ГеяНА» заборгованості за кредитним договором у розмірі 20% від фактичної суми заборгованості на дату такого погашення (станом на 13.03.2015 року загальний залишок заборгованості по основному боргу та відсотках складає 2 897 293,98 грн.) до 01.07.2015 року (включно), АТ УкрСиббанк анулює залишок заборгованості за вищевказаним кредитним договором, примусове стягнення заборгованості буде припинено.

Листом відповідач МКП «ГеяНа» звернувся до Поручителя - Позивача ОСОБА_2, з пропозицією сплатити відповідну суму в розмірі 597 458,796 гривень та витрати АТ «Укрссиббанк» на примусове стягнення заборгованості у розмірі 54 659,63 грн., та не заперечив, щоб позивач набув статусу Іпотекодержателя нерухомого майна, яке передане Банку як забезпечення виконання Кредитного договору та звернення стягнення на нього шляхом визнання права власності в судовому чи іншому порядку.

Позивачем надано відповідь, якою погоджено виконання зобов'язання відповідача перед банком по Кредитному договору в розмірі 597 458,796 гривень - 20 % від суми боргу по Кредитному договору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив про те, що до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою переходять усі права кредитора у зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Кредитний договір N 36/05/С-236/294 від 20 січня 2006 року, який обліковується в системі банку за №0, не припинився у зв'язку із його повним виконанням позивачем ОСОБА_2, так як і договори іпотеки нежитлових приміщень від 30.05.2006 року та 20.01.2006 року. Відбулась суброгація і в них відбулась заміна активного суб'єкта (стягувача, іпотекодержателя) на нового Кредитора - ОСОБА_2, виконання зобов'язання на акційних умовах поручителем не змінює прав кредитора у наявному основному зобов'язанні по Кредитному договору № 0 від 20.01.2006 року та в тому числі по договорах іпотеки нежитлових приміщень від 30.05.2006 року та 20.01.2006 року, що забезпечували його виконання, а тому зробив висновок про те, що до нового кредитора, тобто позивача переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав та стягнув з МКП - фірми «ГеяНа» в користь позивача ОСОБА_2 - 2 951 195,63 грн.

Щодо вимоги про визнання позивача ОСОБА_2 іпотекодержателем майна зазначив про те, що оскільки ОСОБА_2 стала кредитором за основним зобов'язанням, то і за Договорами Іпотеки нежитлових приміщень від 30.05.2006 року, зареєстрований в реєстрі за № 1295, заборона зареєстрована в реєстрі за № 1296 та 20.01.2006 року зареєстрований в реєстрі за № 89, заборона зареєстрована в реєстрі за № 90, які забезпечували виконання відповідного зобов'язання, в силу положень п.3 ч.1 ст. 512, ч.2 ст.556 ЦК України та ст.1 Закону України «Про Іпотеку» також стала ОСОБА_2, що не потребує додаткового підтвердження рішенням суду, а отже підтвердив ту обставину, що позивач безспірно є іпотекодержателем.

Однак з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, оскільки суд не з`ясував усіх обставин, які мають значення для вирішення справи, висновки суду не відповідають наявним обставинам , порушено норми процесуального та матеріального права. Відповідно до статті 556 Цивільного кодексу України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання (ч.2). До кожного з кількох поручителів, які виконали зобов'язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов'язку, що виконана ним (ч.З). Поручитель, який виконав зобов'язання, має право зворотної вимоги до боржника в розмірі виплаченої цим поручителем суми.

Згідно зі ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Власник порушеного права може скористатись не будь- яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Як видно з матеріалів справи, позивачем у справі є директор Малого колективного підприємства фірми «ГеяНа» - ОСОБА_2 Відповідач у справі - це ж Мале колективне підприємство «ГеяНа». Сторона відповідача заявлені позовні вимоги визнавала, про що встановлено і у рішенні суду першої інстанції, що ставить під сумнів існування спору як такого та суб`єктність сторін у спорі .

Як видно з інформації відділу державної виконавчої служби /а.с.33/, на виконанні у відділі ДВС Дрогобицького МРУЮ перебувало зведене виконавче провадження про стягнення з МКП фірми «ГеяНа» у т.ч. і у користь третьої особи - Дочірнє підприємство Публічного акціонерного товариства «Оболонь» «Красилівське», апелянта у справі, 993888,00 грн. згідно наказів Господарського суду, окрім того, описане державним виконавцем майно передане для реалізації на прилюдних торгах.

Як видно з інформації відділу ДВС Дрогобицького РУЮ від 29.05.2015 р., вартість описаних нежитлових приміщень - 3350610,00 грн., що значно перевищує суму сплачену поручителем щодо основного зобов`язання за кредитним договором.

В матеріалах справи є лист АТ "Укрсиббанку" від 13.03.2015 року про можливість погасити заборгованість за №0 від 20.01.2006 року на акційних умовах, однак такі умови стосуються МКП "Геяна", а не поручителя ОСОБА_2

Окрім того, в акційному листі АТ "Укрсиббанку" зазначено номер кредитного договору №0 від 20.01.2006 року, а в договорі поруки між АТ "Укрсиббанк" та ОСОБА_2 кредитний договір №36/05/С-236/294 від 20.01.2006 року. Згідно даного договору поруки (назва позичальника, сума договору, термін повернення кредиту і інші умови містяться в Додатку №1 до даного договору, однак даний додаток відсутній в матеріалах справи, що ставить під сумнів існування саме даного кредиту, відсутні і докази з сплати усіх витрат банку на примусове стягнення заборгованості.

В матеріалах справи наявне платіжне доручення від 13 березня 2015 року про перерахунок ОСОБА_2 ПАТ «Укрсиббанк» 580000грн. , однак жодних рішень банку щодо анулювання залишку заборгованості за кредитним договором № 0 від 20.01.2006 р. матеріали справи не містять.

Окрім того, часткове виконання поручителем зобов'язань за кредитним договором не породжує перехід до нього прав кредитора за цим договором, та свідчить про відсутність переходу права кредитора, які не були передані позивачу, як того вимагають положення ч. 1 ст. 556 ЦК України, а тому підстав для задоволення його вимог в порядку суброгації (переходу прав кредитора) немає.

На зазначені обставини суд першої інстанції уваги не звернув, належним чином такі не дослідив та ухвалив рішення, що не відповідає вимогам матеріального закону й дійсним обставинам справи, тому таке відповідно до вимог ч.1 ст.309 ЦПК України залишатися в законній силі не може й підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову у повній мірі.

Керуючись п.1 ч.2 ст.307, ч.1 ст.309, ст.ст. 313, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

вирішила:

апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Публічного акціонерного товариства «Оболонь» «Красилівське» задовольнити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову про визнання її іпотекодержателем предмета іпотеки, а саме нерухомого майна - чотирьохповерхового цегляного нежитлового приміщення, загальною площею 1064,7 кв.м, позначене літ. А4, що знаходиться за адресою Львівська область, м. Дрогобич, АДРЕСА_1, та нерухомого майна - цегляних нежитлових приміщень, загальною площею 496,4 кв.м, літерою А4, позначені літерами 5-1-літ. 5-30, яке передане як забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором N 36/05/С-236/294 від 20 січня 2006 року, укладеного між Малим колективним підприємством - фірмою «ГеяНа» та Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» на підставі Договору Іпотеки нежитлових приміщень від 30.05.2006 року, укладеного між Малим колективним підприємством - фірмою «ГеяНа» та Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк», зареєстрований в реєстрі за № 1295, заборона зареєстрована в реєстрі за № 1296 та Договору Іпотеки нежитлових приміщень від 20.01.2006 року, укладеного між Малим колективним підприємством - фірмою «ГеяНа» та Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк», зареєстрований в реєстрі за № 89, заборона зареєстрована в реєстрі за № 90 та про стягнення у користь ОСОБА_2 з Малого колективного підприємства - фірми «ГеяНа» суми в розмірі 2 951 195,63 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскарженим в касаційному порядку протягом двадцяти днів подачею касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Береза В.І.

Судді: Бойко С.М.

Штефаніца Ю.Г.