Провадження № 2/520/4846/16
16.11.2016 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Васильків О.В.
при секретарі Дідур Г.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд, -
19.09.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця з дня предявлення позову, у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн., до досягнення дитиною повноліття. При цьому позивач посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 15.06.2011 року було розірвано. Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає із позивачем та перебуває на її утриманні. Так як відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, позивач змушена звернутися до суду із позовом.
До судового засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, повідомлялася належним чином, до суду надано заяву позивача про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання повторно не зявився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15.06.2011 року по справі № 520/2-3780/11 було розірвано /а.с. 5/.
В подальшому позивач 14.05.2016 року уклала шлюб із ОСОБА_5, актовий запис № 566, та змінила прізвище на «Могилевська», що вбачається із свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 252644 /а.с. 3/.
09.06.2009 року народився ОСОБА_3, актовий запис № 1386, що слідує із свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 190548, виданого Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі /а.с. 4/.
Згідно рішення Київського районного суду м. Одеси від 15.06.2011 року по справі № 520/2-3780/11, неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишено мешкати з матір'ю /а.с. 5/.
Таким чином, судом встановлено, що син сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на утриманні позивача.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування та найважливішим обов'язком батьків.
Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Суд враховує встановлений ст.7 Закону України Про державний бюджет України на 2016 рік , прожитковий мінімум у 2016 році на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року ? становить 1455 гривень, з 1 травня ? - 1531 гривня, з 1 грудня ? 1637 гривень. Тому сума аліментів на дитину сторін має узгоджуватись з вказаною сумою.
Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені, а саме суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 2500 грн. щомісячно. При цьому суд зазначає, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та неповнолітньої дитини.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 158, 169, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 180, 182-184 СК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій суму у розмірі 2500,00 грн. /дві тисячі пятсот гривень 00 копійок/ щомісячно, починаючи з 19.09.2016 року і до досягнення сином повноліття, тобто до 09.06.2028 року.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. /пятсот пятдесят одна гривня 20 копійок/.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя Васильків О. В.