Справа № 760/9623/16-ц
Провадження № 2/760/4294/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 жовтня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді - Лазаренко В.В.
з участю секретаря - Кучерини Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Солом"янський районний відділ Державної міграційної служби у м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку, -
21.05.2016 позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить визнати останню такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1, та примусово зняти її з реєстраційного обліку в її будинку.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що їй на праві власності належать 65/100 частин вищевказаного будинку. В даному будинку відповідач, її звідна сестра, була зареєстрована у якості члена її сім'ї. Реєстрація відповідача була здійснена у зв'язку з тим, що їй після закінчення училища (при якому вона була зареєстрована раніше) потрібно було йти працювати, а без приписки складно знайти роботу. Відповідач жодного дня не проживала фактично за місцем реєстрації, витрат на утримання будинку АДРЕСА_1 не несла. Всі витрати несла вона і своєчасно оплачувала комунальні платежі та податок на землю в повному обсязі. Домовленості про порядок користування будинком АДРЕСА_1 не було, адже відповідачу фактично потрібно було дотриматися формальностей, щоб працевлаштуватися. Де на сьогодні проживає відповідач їй не відомо, зв'язок із нею вона не підтримує.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином в порядку передбаченому ст. 74 ЦПК України. Про причини своєї неявки в судове засідання відповідач суд не повідомила.
Третя особа Солом'янський РВ ГУ ДМС України в м. Києві в судове засідання свого представника не направила про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
При таких даних, суд у відповідності до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, знаходить можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача та представника третьої особи.
Заслухавши пояснення позивача, покази свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником 65/100 частин будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серія ВЕО №819425 від 13.05.2007 року.
Як зазначено позивачем, співвласником житлового будинку АДРЕСА_1, являвся покійний ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, котрий помер, ще ІНФОРМАЦІЯ_2, не залишивши після себе спадкоємців, на підтвердження чого надано суду копію рішення виконавчого комітету Залізничної районної ради народних депутатів м. Києва від 19.11.1990 №274 пункт №27 про затвердження розрахунків дольової участі співвласників у домоволодінні та надання дозволу на видачу свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, копію витягу з будинкової книги.
Згідно з довідкою форми №3, виданої структурним підрозділом ЖЕД-901 КП «Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м.Києва» від 27.05.2016 №3493, на даний час в житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстровані позивач ОСОБА_1, її сини ОСОБА_6, ОСОБА_7, мати ОСОБА_3, а також відповідач ОСОБА_2
Як видно з матеріалів справи відповідач була зареєстрована в житловому будинку АДРЕСА_1 у якості члена сім'ї позивача.
Як зазначено позивачем, реєстрація відповідача була здійснена лише для отримання прописки, необхідної для працевлаштування. Відповідач жодного дня не проживала фактично за місцем реєстрації, витрат на утримання будинку АДРЕСА_1 не несла. Всі витрати несе позивач в повному обсязі, домовленості про порядок користування будинком АДРЕСА_1 не було, де на сьогодні проживає відповідач їй не відомо, зв'язок із нею вона не підтримує.
Факт не проживання відповідача у будинку № 138-138а більше одного року підтверджується наданими суду письмовими доказами, а саме, актами обстеження житлово-побутових умов від 06.04.2012, 26.04.2012, 07.07.2012, 18.11.2015, 23.05.2016.
Окрім того, факт не проживання відповідача у будинку АДРЕСА_1 більше одного року підтвердили ОСОБА_3, ОСОБА_4, які допитані в якості свідків, та в своїх показах зазначили, що відповідач їм відома як зведена сестра позивача, в будинку позивача остання ніколи не проживала, її особисті речі у будинку відсутні, жодного разу вона не з'являлася та не намагалася вселитися.
Як наполягала позивач в судовому засіданні у своїх поясненнях, жодних перешкод з її боку відповідачу у користуванні квартирою ні вона, ні члени її сім'ї не чинили, в відповідач дій які б свідчили про наміри та бажання зберегти за собою право користування житловим приміщенням не вчиняла.
Обставини, які б вказували на те, що позивач чинить відповідачеві перешкоди в користуванні спірною квартирою, та обставин, які б вказували на поважність причин відсутності відповідача в ході розгляду справи судом встановлено не було.
Правовідносини сторін, які випливають із вищевказаних обставин, стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним урегульовано положеннями статті 405 ЦК України.
За змістом частини першої вказаної статті, члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут). Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач не проживає в будинку АДРЕСА_1 понад один рік без поважних причин, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача належить задовольнити в повному обсязі, визнавши відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняти останню з реєстраційного обліку.
З огляду на висновок суду про задоволення позовних вимог та з урахуванням положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати - сплачений судовий збір у сумі 551,20 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 405 ЦК України, ст. ст. 5, 6, 8, 10-11, 57-60, 88, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 та зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в сумі 551,20 грн..
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя