Провадження № 6/742/12/16
Єдиний унікальний № 742/876/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючого - судді Гумен В.М.

при секретарі Харченко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, -

встановив:

Старший державний виконавець звернувся до суду з поданням, погодженим з начальником ВДВС Прилуцького МРУЮ, в якому зазначає, що на виконанні у відділі держаної виконавчої служби знаходиться зведене виконавче провадження з виконання виконавчих листів №2/742/458/15, №2/742/552/15 та №2/742/556/15, виданих Прилуцьким міськрайонний судом 07 травня 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 в загальному розмірі 191543 грн. 81 коп. заборгованості та повернення транспортного засобу на користь ОСОБА_3. З часу відкриття виконавчих проваджень 15 травня 2015 року боржником добровільно рішення судів не виконуються. Таким чином, боржник від виконання своїх зобовязань ухиляється, борг на користь стягувачки не сплачує, тому держвиконавець і просить суд вирішити питання про тимчасове обмеження у праві виїду за межі України до виконання зобовязань боржником ОСОБА_2

В судове засідання державний виконавець не зявився, проте надав до суду заяву в якій просить суд розглядати дане подання без участі представника відділу ДВС та про результати розгляду справи просить повідомити та направити копію рішення до відділу ДВС Прилуцького МРУЮ.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом по справі встановлено, що на виконанні у відділі держаної виконавчої служби знаходиться зведене виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/742/458/15, виданого Прилуцьким міськрайонний судом 07 травня 2015 року на виконання рішення Прилуцького міськрайонного суду від 26 березня 2015 року про зобов»язання ОСОБА_2 повернути ОСОБА_3 належний їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 01 лютого 2013 року транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ-817, фургон С, 1995 року випуску, номер шасі WDB6762091К133223, державний номерний знак НОМЕР_1, та свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу САО 611190, виданого 01 лютого 2013 року Прилуцьким ВРЕР УДАІ УМВС України в Чернігівській області; виконавчого листа №2/742/552/15, виданого Прилуцьким міськрайонний судом 07 травня 2015 року на виконання рішення Прилуцького міськрайонного суду від 28 квітня 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 48136 грн. 99 коп. боргу за договором позики та 481 грн. 37 коп. в рахунок відшкодування понесених витрат по сплаті судового збору, а всього 48618 грн. 36 коп.; виконавчого листа №2/742/556/15, виданого Прилуцьким міськрайонний судом 07 травня 2015 року на виконання рішення Прилуцького міськрайонного суду від 06 квітня 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 141512 грн. 33 коп. боргу за договором позики та 1415 грн. 12 коп. в рахунок відшкодування понесених витрат по сплаті судового збору, а всього 142927 грн. 45 коп.

Згідно з розрахунком заборгованості, складеного державним виконавцем, заборгованість ОСОБА_2 перед стягувачкою в загальному розмірі становить 191543 грн. 81 коп. Крім того як вбачається з матеріалів подання, внаслідок вчинення виконавчих дій визначених Законом України «Про виконавче провадження», ОСОБА_2 28 травня 2015 року зявився до державного виконавця та надав письмове пояснення із якого вбачається, що він повернути транспортний засіб не має можливості, оскільки на даний час ним не користується та де він не знає. Старшим державним виконавцем проведено розшук майна боржника, в результаті чого було виявлено майна, на яке не можливо звернути стягнення, оскільки воно перебуває в іпотеці.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХII регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням. Правові позиції Верховного Суду України щодо судової практики про вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 р. визначають, що "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (тобто боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини ( відсутність майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо), тобто з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, повинні полягати у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків .

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання". Крім зазначеного Правові позиції Верховного Суду України визначають, що на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, у зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

На підставі наведеного, суд вважає, що державним виконавцем надано достатньо доказів, які свідчать про те, що боржник свідомо ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішеннями судів, а тому подання державного виконавця в частині тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України - до виконання ним зобов'язань за рішенням суду підлягає до задоволення.

На підставі ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст.208, 210, 293, 294, 377-1 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України задовольнити.

Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 березня 2015 року у цивільному провадженні №2/742/458/15, рішення Прилуцького міськрайонного суду від 28 квітня 2015 року у цивільному провадженні №2/742/552/15 та рішення Прилуцького міськрайонного суду від 06 квітня 2015 року у цивільному провадженні №2/742/556/15.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Гумен В.М.