Провадження № 4-с/761/75/2016
У Х В А Л А

Іменем України

25 січня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Маліновської В.М.,

при секретарі Кріт І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м.Києві, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2015 року ОСОБА_1 (Боржник у виконавчому провадженні) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на рішення державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Манченко Олени Миколаївни, в якій просив: скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №49035158 від 16.10.2015р. та постанову про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження від 16.10.2015р., винесені державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м.Києві Манченко О.М. на підставі виконавчого листа № 2-3171/11 від 15.06.2011р., який видав Шевченківський районний суд м.Києва, про стягнення заборгованості на суму 1 663 557,50 грн.

Скаргу мотивовано тим, що 16.10.2015р. державний виконавець ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Манченко О.М. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-3171/11 від 15.06.2011р., виданим Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № 82/П/76/2007-840 від 10.07.2007р. у розмірі 1 661 737,50 грн., 1700 грн. - судового збору, 120,00 грн. збору за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, і одночасно постанову по арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою наклала арешт на все майно боржника в межах суми звернення стягнення. Скаржник вважає, що вказані постанови є такими, що винесені з порушенням вимог чинного законодавства та прав боржника. Державний виконавець безпідставно визначила адресу: АДРЕСА_2, як адресу проживання ОСОБА_1 і безпідставно відкрила виконавче провадження за зазначеною адресою в Дарницькому районі м.Києва. За зазначеною адресою Боржник ніколи не проживав, не перебував, не був зареєстрований, не працює. З 1996р. ОСОБА_1 мав офіційно зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1, яка є єдиним місцем проживанням фізичної особи. Більше того, за зазначеною адресою не знаходиться майна, що належить боржнику, про що державному виконавцю було відомо. Таким чином, зазначеними діями та бездіяльністю державного виконавця Ковальчук Р.В. був позбавлений будь-якої можливості дізнатись про виконавче провадження, в якому він є учасником, крім безпосереднього ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Скаржник в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві та представник стягувача у виконавчому провадженні у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши скаргу з доданими до неї матеріалами, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено наступне.

23.12.2013р. Шевченківським районним судом м.Києва було видано виконавчий лист від 15.06.2011р. у справі №2-3171/11 за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №82/П/76/2007-840 від 10.07.2007р. в частині боржника ОСОБА_1. При цьому адреса боржника ОСОБА_1 вказана у виконавчому листі - АДРЕСА_1 (а.с.4).

16.10.2015р. державним виконавцем ВДВС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Рустамовою Оленою Миколаївною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 49035158) по виконанню виконавчого листа № 2-3171/11, виданого 15.06.2011р. Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості 1 663 557,50 грн. (а.с.5).

Цього ж дні - 16.10.2015р., державним виконавцем винесено постанову по арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору (а.с.6).

У постанові про відкриття виконавчого провадження та в постанові про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.10.2015р. державним виконавцем адресу боржника зазначено як: АДРЕСА_2, тоді як у виконавчому листі Шевченківського районного суду м.Києва була вказана інша адреса (Донецька область).

Разом з тим, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №45720628 від 16.10.2015р. боржник - ОСОБА_1 не має у власності майна за адресою м. Київ, вул. Урлівська, 16/37 (а.с.7-8), що також підтверджується Інформаційною довідкою № 51783508 від 19.01.2016р. (а.с.42-43).

В судовому засіданні 14.01.2016р. представник стягувача ПАТ «КБ «Надра» пояснив суду, що дії державного виконавця по відкриттю виконавчого провадження та винесення постанови про арешт майна боржника є правомірними, оскільки в заяві банку про відкриття виконавчого провадження вказувалось що у боржника є майно за адресою АДРЕСА_2, що підтверджується Договором іпотеки від 10.12.2007р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. та зареєстрованим в реєстрі за №6233з, в якому вказано, що ОСОБА_1 є власником кв. АДРЕСА_2 (а.с.29-32). При цьому звертаючись з такою заявою до державного виконавця банк не перевіряв чи зареєстровано на час подання заяви майно за боржником. Нещодавно банк дізнався про реалізацію зазначеної квартири, яка знаходилась в іпотеці банку, на підставі рішення господарського суду Донецької області в 2011р., на сьогоднішній день ПАТ «КБ «Надра» готує апеляційну скаргу на відповідне рішення.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № НОМЕР_1 від 19.01.2016р. встановлено, що 30.09.2014р. за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі за № 1604 ОСОБА_1 продав квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_2 (а.с.44).

Так, судом встановлено, що станом на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.10.2015р. боржник ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 не проживав та не мав у власності майна за вказаною адресою.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Виконавчий документ, виданий на підставі рішення, яким надано відстрочку виконання, приймається державним виконавцем до виконання після закінчення строку відстрочки в межах строку, встановленого для його пред'явлення.

У разі відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, забезпечення позовних вимог або якщо рішення підлягає негайному виконанню строк, встановлений частиною другою цієї статті, не надається.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Судом встановлено, що адресою проживання боржника - ОСОБА_1 є АДРЕСА_1, що не відноситься за підвідомчістю до Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві. Даних про наявність у даному районі м.Києва будь-якого нерухомого майна боржника суду також не надано.

Виходячи з положень статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження, зокрема, у разі: 4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення . Про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову протягом трьох робочих днів, а за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - не пізніше наступного робочого дня з дня надходження виконавчого документа і не пізніше наступного дня надсилає її заявникові разом з виконавчим документом.

За змістом ч.3 ст. 10, ч.1 ст.11 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторін у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Частиною 4 цієї статті Закону рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За ч.1 та ч.2 ст.387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Щодо прав сторін виконавчого провадження, то вони визначені ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема ч.1 цієї статті визначено: сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Суд вважає, що державний виконавець дійшов передчасного висновку, виносячи постанову про відкриття виконавчого провадження не за адресою проживання боржника (Донецька область), яка не відноситься за підвідомчістю до ВДВС Дарницького РУЮ у м.Києві, та без підтверджуючих даних про належність боржнику на праві власності нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2. Окрім того, діями державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м.Києві Рустамовою О.М. порушені права сторони у виконавчому провадженні - боржника ОСОБА_1 щодо оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження та добровільного виконання рішення суду.

За таких обставин, суд вважає, що прийнята державним виконавцем постанова про відкриття виконавчого провадження № 49035158 та постанова про арешт коштів Боржника від 16.10.2015р., в яких вказано адресу боржника як: АДРЕСА_2, є протиправними, а порушене право ОСОБА_1 підлягає поновленню.

Жодних доказів, які б спростовували висновки суду, матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене вище та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208-210, 383, 387 ЦПК України, ст. ст. 20, 25, 26, 82, 83 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»,- задовольнити.

Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.10.2015р. ВП № 49035158 та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.10.2015р. ВП № 49035158, винесені державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м.Києві Рустамовою О.М. на підставі виконавчого листа № 2-3171/11 від 15.06.2011р., виданого Шевченківським районним судом м. Києва 23.12.2013р., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості по кредитному договору №82/П76/2007-840.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення вищезазначених строків, або після перегляду справи в апеляційному порядку, якщо ухвалу суду не скасовано.

Суддя: