ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/271/16-ц
н/п № 2/636/535/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2016 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Панаід І.В.,

секретаря судового засідання - Шикової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чугуєва Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просила суд, визнати за нею право власності на житлові будинки, що розташовані за адресами: Харківська область, м. Люботин, вул. Ковпака, буд. 38, а також Харківська область, м. Чугуїв, с. Соцзмагання, вул. Лугова, буд. 28, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 19.02.2009 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що 19.02.2009 року помер її батько ОСОБА_4 Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлових будинків розташованих за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Ковпака, буд. 38, та Харківська область, м. Чугуїв, с. Соцзмагання, вул. Лугова, буд. 28.

Після смерті батька позивач звернулась до державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, але у звязку з відсутністю доказів реєстрації у встановленому законом порядку спадкового майна за ОСОБА_4, а також відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на майно, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, та рекомендовано звернутись до суду.

Сторони до зали судових засідань не зявились, подавши заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримала, відповідач позов визнала.

Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у відсутності незявившихся осіб за наявними у справі доказами.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

10 листопада 1986 року помер дідусь позивача ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть ІІІ-ВЛ № 351687. (а.с.11).

За життя йому належав житловий будинок в м. Люботин по вул. Путєвій, 34, який було ним збудовано і здано в експлуатацію, що підтверджується актом про завершення будівнцтва та ввід в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 12 липня 1966 року (а.с.12). В подальшому назва вулиці і номер будинку були змінені на «вул. Ковпака, буд.38».

Після смерті ОСОБА_5 вказаний будинок був успадкований його дружиною, бабусею позивача ОСОБА_6

09 травн 1994 р. ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ВЛ № 007416. (а.с.13).

Після смерті ОСОБА_6 будинок був успадкований її сином, батьком позивачки ОСОБА_4, що підтверджується відповідним свідоцтвом про право на спадщину за законом від 04.07.1995 р. (а.с.9).

19 лютого 2009 року помер батько позивача, ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 209903. (а.с.8).

Факт родинних відносин між позивачем та спадковдавцем ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 432458, відповідно до якого батьком позивачки ОСОБА_1, дошлюбне прізвище якої «Дубініна» вказаний ОСОБА_4 (а.с. 19). Зміна дошлюбного прізвища позивача з «Дубініна» на «Бойчук» підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІІ-ВЛ № 261514.(а.с.20).

Після смерті батька позивач звернулась до державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, але у звязку з відсутністю доказів реєстрації у встановленому законом порядку спадкового майна у вигляді житлового будинку розташованого за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Ковпака, буд. 38 за ОСОБА_4, а також відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на cпадкове майно, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, та рекомендовано звернутись до суду, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.12.2015 р. (а.с. 10).

На момент смерті ОСОБА_6 і оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.07. 1995 р. на імя ОСОБА_4, державна реєстрація права власності на житлові будинки регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 р., яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56. Зазначений нормативний акт передбачав державну реєстрацію будівель, споруд, реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте винекнення права власності на будинок, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набраня чинності ЦК України та ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, відсутність реєстрації оформленого на імя ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину за законом в органах БТІ не може свідчити про неприйняття ним спадщини чи про неналежність йому спадщини, оскільки це суперечить положенням статті 548 ЦК УРСР.

Згідно з ОСОБА_7 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки ОСОБА_4 не залишив розпорядження на випадок своєї смерті, то після його смерті спадкування здійснюється за законом.

Згідно статті 1258 Цивільного кодексу України, право на спадкування одержують спадкоємці за законом почергово.

Згідно статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Окрім позивача, на спадкове майно претендує також її донька, яка є онукою спадкодавця.

Згідно частини 3 статті 1268 Цивільного Кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивач на момент смерті батька, була зареєстрована та постійно проживала разом з ним за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Ковпака, буд. 38, що підтверджується даними будинкової книги (а.с.14-18). Про відмову від прийняття спадщини позивач не заявляла.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, с. Соцзмагання, вул. Лугова, буд.28 не може бути визнано судом за ОСОБА_1 у зв'язку з відсутністю доказів, які б підтверджували право власності спадкодавця ОСОБА_4 на вказаний будинок.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 169, 209, 213, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, -

вирішив:

ОСОБА_8 Вікторівни до ОСОБА_2, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, право власності на житловий будинок літ. «А-1» з господарськими будівлями та спорудами: літ. «А1-1» прибудова, літ. «а» ганок, літ. «Д» гараж, літ. «З» сарай, літ. «Е» літня кухня, літ. «Г» погріб, літ. «Б» сарай, літ. «В» сарай, літ. «Ж» убиральня, «2.3.4» огорожа, літ. «К» водопровід, літ. «Я» зливна яма, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Ковпака, буд. 38, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 19 лютого 2009 року.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати цивільних справах апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя