ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 174/201/16-ц,
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Ілюшик І.А.

за участі секретаря Заіка А.В.,

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - ПАТ «Акцент-Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором, оскільки відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, в зв'язку з чим станом на 11.03.2016 року має заборгованість - 19363,73 грн. Просить стягнути з відповідача вказану вище суму заборгованості та судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

Представник позивача до суду не з'явився, згідно своєї заяви просив розглядати справу без своєї присутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов не визнала.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити з тих підстав, що за договором ОСОБА_2 нічого не отримувала, є заочне рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 01.04.2015 року в якому встановлено факт того, що договір ABH0RG126510383 від 19.01.2015 року (помилково зазначено 18.01.2015 року) є таким, що неукладений і є нікчемним. Рішення набрало законної сили 19.05.2015 року.

При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та представника позивача.

Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Згідно заяви позичальника № ABH0RG126510383 від 19.01.2015 року, яка долучена до матеріалів справи в копії, ОСОБА_2 уклала договір споживчого кредиту із ПАТ «Акцент-Банк», за яким банк повинен був перерахувати на рахунок Черняускене суму коштів для оплати товару за договором підряду (а.с. 5).

Згідно розрахунку заборгованості, відповідач жодного разу заборгованість за кредитним договором, починаючи з 18.01.2015 року не погашала. В зв'язку з цим станом на 11.03.2016 року має заборгованість - 19363,73 грн. яка складається з наступного: 12920,00 грн. - заборгованість за кредитом; 14,98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3100,80 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 1929,68 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 898,27 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 4).

До справи долучено копію умов та правил надання банківських послуг. ПАТ «Акцент-Банк» є юридичною особою (а.с. 6-12, 15-20).

З копії рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 01.04.2015 року випливає, що ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_3, ПАТ «Акцент- Банк» про захист прав споживача шляхом визнання правочину недійсним. В задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, однак судом встановлено, що договір споживчого кредиту № ABH0RG126510383 від 19.01.2015 року (помилково зазначено 18.01.2015 року) є таким, що неукладений і є нікчемним (а.с. 37-40).

Згідно з нормами цивільного законодавства зобов'язання, підставою виникнення яких є договір, мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності і справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що відповідач належним чином свої зобов'язання за договором не виконує, однак відповідно до рішення суду від 01.04.2015 року встановлено, що договір № ABH0RG126510383 від 19.01.2015 року є неукладеним і є нікчемним, тобто у сторін не виникло жодних цивільних прав та обов'язків, а тому в задоволенні позову має бути відмовлено в повному обсязі. В зв'язку з цим судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58-60, 88, 169, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору - відмовити в повному обсязі.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.А.Ілюшик