печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

26 травня 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Козлова Р.Ю.,

при секретарі - Іваненку С. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 5» на постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві від 11 березня 2016 року у виконавчому провадженні №50444172 про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Рада 7» через свого представника звернулося до суду із зазначеною скаргою, мотивуючи її тим, що в ході виконання судового наказу №757/41046/15-ц, виданого Печерським районним судом м. Києва 18 листопада 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Рада 7" заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 4039 грн. 68 коп. - основного боргу, інфляційної складової боргу - 705 грн. 10 коп. 3% річних - 56 грн. 67 коп. та судових витрат 609 грн. 00 коп., було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження. Посилаючись на те, що постанова державним виконавцем винесена з порушенням норм Закону та прав стягувача у виконавчому провадженні, представник просила визнати постанову державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ в м. Києві від 11.03.2016р. у виконавчому провадженні № 50444172 про відмову у відкритті виконавчого провадження неправомірною та зобов'язати державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ усунути порушені права стягувача шляхом відкриття виконавчого провадження за місцезнаходженням майна боржника.

Представник стягувача, боржник та державний виконавець, рішення якого оскаржуєьться, у судове засідання не з'явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Дослідивши надані матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 18 листопада 2015 року Печерським районним судом м. Києва видано судовий наказ №757/41046/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 (04070, АДРЕСА_1) ІПН НОМЕР_1, на користь ТОВ "Рада 7" ( вул. А. Ахматової, 3, м. Київ 02068, п/р 3601 в АТ "Український будівельно-інвестиційний банк" м. Києва, МФО 380377, ), заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 4039 грн. 68 коп. - основного боргу, інфляційної складової боргу - 705 грн. 10 коп. 3% річних - 56 грн. 67 коп. та судових витрат у розмірі 609 грн. 00 коп.

Вказаний судовий наказ набрав законної сили та у порядку встановленому Законом був звернутий до виконання шляхом подання ТОВ «Рада 7» до ВДВС Печерського РУЮ в м. Києві заяви про примусове виконання судового наказу №757/41046/15-ц.

11 березня 2016 року державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ Сушко Я.Р. було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу по справі №757/41046/15-ц на підставі п.4 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, свою відмову державний виконавець мотивував тим, що виконавчий документ стягувачем пред'явлений не за місцем або підвідомчістю виконання рішення, оскільки відповідно до виконавчого листа, адресою боржника є АДРЕСА_1 яка територіально не відноситься до ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві.

Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухвалено відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

При цьому, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Обґрунтовуючи подану скаргу представник заявника посилається на те, що державний виконавець безпідставно відмовила у відкритті виконавчого провадження посилаючись на п.4 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», відтак оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження» з грубим порушенням права стягувача.

Відповідно до ч. 1 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувану.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що право вибору місця виконання між кількома органами у порядку встановленому Законом належить виключно стягувачу. Органи державної виконавчої служби чи їх посадові особи не можуть здійснювати будь-яких обмежень у реалізації цього права стягувачу та зобов'язанні приймати до виконання виконавчі листи та вживати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник - ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 що підтверджується копією свідоцтва про право власності, виданого 13 квітня 2010 року Головним управління житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (а.с. 10).

Оскільки судом встановлено, що боржник є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 то згідно зі ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії з судового наказу №757/41046/15-ц, повинні проводитися ВДВС Печерського РУЮ в м. Києві.

У відповідності до ч. 2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Таким чином, оскільки в ході розгляду скарги встановлено порушення прав заявника, однак вказане порушення в ході розгляду самостійно усунуто державною виконавчою службою, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 383-389 ЦПК України, ст. ст. 11, 20 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 5» на постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві від 11 березня 2016 року у виконавчому провадженні №50444172 про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобов'язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві від 11березня 2016 року у виконавчому провадженні № 50444172 про відмову у відкритті виконавчого провадження неправомірною.

Зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві усунути порушені права стягувача, шляхом відкриття виконавчого провадження з виконання судового наказу №757/41046/15-ц за місцезнаходженням майна боржника.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом п'яти з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя