Справа № 317/4260/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого-судді: Нікітіна В.В.

народних засідателів: Стеценко Н.Г.

ОСОБА_1

при секретарі: Московкіній І.С.

за участю:

прокурора: Турченко І.Г.

лікаря-психіатра: ОСОБА_2

особи, відносно якої ставиться питання: ОСОБА_3

законного представника: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за заявою Комунального закладу «Запорізька центральна районна лікарня» Запорізької районної ради про призначення амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

Заявник - Комунальний заклад «Запорізька центральна районна лікарня» Запорізької районної ради звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з заявою про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_3.

Заяву обґрунтовано наступним.

ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра в КЗ «Запорізька центральна районна лікарня» з діагнозом: параноїчна шизофренія з непереривним типом течії, афективно-бредовий синдром.

08 серпня 2016 року ОСОБА_3 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР. Оглядом встановлено, що ОСОБА_3 страждає на хронічний психічний розлад у вигляді параноїчної шизофренії з непереривним типом течії, афективно-бредовий синдром. Потребує продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Лікар-психіатр в судовому засіданні підтримала вимоги поданої заяви та зазначила, що ОСОБА_3, з урахуванням стану його психічного здоровя, потребує медикаментозної допомоги (приймання визначених ліків). Просила суд задовольнити заяву.

ОСОБА_3 погодився з заявою, поданою лікарем, та зазначив, що отримує психіатричну допомогу добровільно, оскільки отримувані ним ліки покращують його самопочуття.

Законний представник ОСОБА_3 його мати ОСОБА_4 не заперечила проти поданої заяви та зазначила, що медикаментозна допомога, яку отримує її син, є дієвою та йде йому на користь.

Прокурор в судовому засіданні підтримала заяву.

Суд, вислухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

У відповідності до абз. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» (далі Закон), амбулаторна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров'я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, в амбулаторних умовах.

Частиною третьою статті 12 Закону встановлено, що питання про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку вирішується судом за місцем проживання особи. Заява про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку направляється до суду лікарем-психіатром. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави для надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок лікаря-психіатра, який містить обґрунтування про необхідність надання особі такої допомоги.

Особа, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатися лікарем-психіатром не рідше одного разу на місяць, а комісією лікарів-психіатрів - не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про продовження чи припинення надання їй такої допомоги ч. 4 ст. 12 Закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Заявником до матеріалів справи додано акт огляду комісії лікарів-психіатрів 08.08.2016 року хворого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказаний акт містить відомості щодо діагнозу, встановленого ОСОБА_3, етапів його лікування та містить висновок щодо доцільності призначення йому амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Враховуючи викладене, та з огляду на думку особи, про продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку якому ставиться питання, його законного представника та прокурора, суд вважає можливим задовольнити заяву та призначити ОСОБА_3 амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку строком на шість місяців.

Керуючись статтями 212-215, 279-282 ЦПК України, Законом України «Про психіатричну допомогу» суд, -

ВИРІШИВ

Заяву Комунального закладу «Запорізька центральна районна лікарня» Запорізької районної ради про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_3, задовольнити.

Призначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку строком на 6 (шість) місяців.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Запорізької області через Запорізької районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Нікітін