АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 643/2087/16-ц Головуючий суддя І інстанції Малихін О. Р.
Провадження № 22-ц/790/6913/16 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із житлових правовідносин про стягнення плати за користування житлом
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року м. Харків.

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: -ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря : Баранкової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСББ «Примерівське» - ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСББ «Примерівське» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року ОСББ «Примерівське» звернулося до суду із вказаним позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за комунальні послуги .

В обґрунтування свого позову посилалося на те, що відповідач є власником кв. 9, в буд. 22-а, по вул. Примерівська в м. Харкові і є членом ОСББ «Примерівське». Але він систематично не сплачує вартість спожитого ним газу для опалення та підігрів води та внески на утримування будинку і охоронно-диспетчерської служби, у звязку з чим допустив вказану суму заборгованості.

Відповідач проти позову заперечував з тих підстав, що позивачем не встановлені тарифи на споживчий газ, а також не встановлені суми, які сплачуються власниками квартир на утримування будинку і охоронно-диспетчерської служби.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням представник ОСББ «Примерівське» - ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача. При цьому посилалася на те, що рішення суду незаконне. Судом неповно зясовано обставини по справі, ухвалене із порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам по справі. Зазначила, що відповідно до ст.ст.4,10,15Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобовязаний виконувати обовязки передбачені статутом обєднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників, своєчасно і у повному обсязі сплачувати належні внески та платежі, відповідач фактично споживав усі послуги, а згідно ч.5 ст.626 ЦК України передбачена презумпція відплатності правочину і не визначення ціни послуг не має наслідком їх безоплатність.Відповідно до рішення Апеляційного суду Харківської області від 08.09.2016 року загальні збори учасників ОСББ «Примерівське» від 02.12.2014 року, оформлені протоколом № 3/12, яким затверджені тариф за спожитий членами ОСББ газ на опалення квартир та підігрів води і суми внесків на утримування будинку і охоронно-диспетчерської служби, визнані такими, що не відбулися, проте 30.07.2015 року були проведені наступні загальні збори членів ОСББ за результатом яких було затверджені видатки на сплату послуг, а також у 2016 році було проведені ще одні збори членів ОСББ, на яких було затверджено кошторис на 2016 рік з наведеною калькуляцією внеску на утримання будинку, закупівлю природного газу для роботи котельні. Крім того відповідач підтвердив факт наявності у нього заборгованості за надані послуги ОСББ.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявились у судове засідання, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Законом України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, зокрема: об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі об'єднання) юридична особа, створена власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного та загального майна (стаття 1); управитель юридична особа, яка здійснює управління неподільним та загальним майном житлового комплексу за дорученням власника (власників) майна і забезпечує його належну експлуатацію (стаття 1); відносини власників приміщень і управителя регулюються договором між ними, який укладається на основі Типового договору, форму якого затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Укладення договору між власником окремого приміщення у житловому комплексі та управителем є обов'язковим і не залежить від членства в об'єднанні, за винятком випадку, коли власник і управитель є однією особою. У разі відмови власника приміщення сплачувати обов'язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об'єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку (стаття 13); співвласник зобовязаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Отже, в залежності від обрання ОСББ форми управління обєднанням та залежно від цивільно-правових угод, ОСББ може мати відповідні правові підстави, зокрема: на укладення з теплопостачальним підприємством договору на постачання теплової енергії як споживач такої енергії; на укладення з кожним окремим власником приміщення ОСББ договорів, які передбачені Законами України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку», «Про житлово-комунальні послуги» та іншим законодавством України; на забезпечення укладення кожним окремим власником приміщення (членом ОСББ) договорів з теплопостачальним підприємством, як з виконавцем відповідних комунальних послуг.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) визначено, що споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; виконавець це суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 вказаного Закону України споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Крім того, відповідно до частини шостої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Виробником у розумінні статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги, а виконавцем - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Судовим розглядом встановлено, що відповідач є власником кв. 9, в буд. 22-а, по вул. Примерівська в м. Харкові і є членом ОСББ «Примерівське», яке створене для обслуговування вказаного будинку.

До моменту створення ОСББ «Примерівське» житлово-комунальні послуги, а саме послуги з опалення та підігріву води в житловий будинок № 22А по вул. Примерівська у м. Харкові надавало ТОВ «ЖЕК канатного заводу».

На підставі цього ТОВ «ЖЕК канатного завод» уклало з ПАТ «НАК «Нафтогаз Україна» договір купівлі-продажу природного газу № 2761/14-ТЕ-32 від 25.12.2013, за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України, а покупець - прийняти та оплатити цей природний газ.

31.12.2014 року між ТОВ «ЖЕК канатного заводу» та ПАТ «НАК «Нафтогаз Україна» було укладено договір купівлі-продажу природного газу № 3497/15-ТЕ-32, за умовами якого встановлено, що продавець передає покупцеві природний газ в період з 01.01.2015 по 31.12.2015.

На виконання зобовязань за вищевказаними договорами 02.12.2014 року між ТОВ «ЖЕК канатного заводу» і ОСББ «Примерівське» було укладеного договір №02/12 , за умовами якого передбачено, що ОСББ зобов'язується отримувати від мешканців (власників) квартир у житловому будинку у м. Харкові, вул. Примерівська, 22-А. плату за надані комунальні та інші послуги та відшкодовувати ТОВ «ЖЕК Канатного заводу» прямі витрати на придбання природного газу для забезпечення життєдіяльності вказаного будинку за вказаними договорами та іншими договорами купівлі-продажу природного газу, що будуть в майбутньому укладені.

Договором № 02/12 також встановлено, то ТОВ «ЖЕК Канатного заводу» зобов'язується вчиняти всі необхідні дії для безперебійного забезпечення будинку по вул. Примерівська, 22-А, в м. Харкові природним газом для цілей опалення.

Протоколом Загальних зборів членів ОСББ «Примерівське» № 3/12 від 02.12.2014 затверджено формування тарифу на опалення та підігрів води і сум внесків на утримування будинку і охоронно-диспетчерської служби.

На підставі встановлених тарифів відповідачу була нарахована заборгованість починаючи з 01.12.2014 року, до теперішнього часу відповідач заборгованість не сплатив.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог районний виходив з того, що взяті на себе зобов'язання щодо надання послуг з опалення та підігріву води ОСББ ТОВ «ЖЕК канатного заводу» виконало своєчасно та у повному обсязі, відповідач має заборгованість по оплаті споживчого газу на опалення будинку і підігрів води починаючи з 01.12.2014 року і заборгованість по оплаті сум на утримування будинку і охоронно-диспетчерської служби також з 01.12.2014 року, що відповідач підтвердив в судовому засіданні.. При цьому позивач не надав суду належних доказів того, що підтверджують суму заборгованості відповідача перед позивачем, та відповідно до рішення Апеляційного суду Харківської області від 08.09.2016 року загальні збори учасників ОСББ «Примерівське» від 02.12.2014 року, оформлені протоколом № 3/12, яким затверджені тариф за спожитий членами ОСББ газ на опалення квартир та підігрів води і суми внесків на утримування будинку і охоронно-диспетчерської служби, визнані такими, що не відбулися і на день розгляду справи позивач не провів інших загальних зборів з питання встановлення тариф за спожитий членами ОСББ газ на опалення квартир та підігрів води і суми внесків на утримування будинку і охоронно-диспетчерської служби, в тому числі починаючи з 01.12.2014 року.

Однак, всупереч вимог ст. 213 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості рішення районний суд не зясував, що між сторонами не було укладено договорів про надання послуг з утримання будинку та охоронні і диспетчерські послуги, а також про опалення та підігрів гарячої води, з приводу чого були заявлені позовні вимоги. При цьому в матеріалах справи відсутні докази про те, що відповідач визнав отримання від позивача вказані послуги, згідно до наявним в матеріалах справи письмових заперечень відповідач не визнавав позов повністю (а.с. 135-138).

Відповідно до частини 1 ст. 4 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав

співвласників та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об'єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об'єднання визначається цим Законом та іншими законами України.

Отже, визначені законом мета і предмет діяльності ОСББ не передбачають провадження об'єднанням господарської діяльності, а тому ОСББ не є суб'єктом господарювання і відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 22 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» не може бути виробником або виконавцем житлово-комунальних послуг відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно до ч.ч. 1, 2, 3, 5. 8 ст. 22 ст. 22 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» в редакції Закону України від 29 листопада 2001 року № 2866-ІІІ, яка діяла до 01 липня 2015 року на момент виникнення спірних правовідносин, власники нежилих приміщень сплачують за надані комунальні послуги за тарифами, що встановлені для відповідних видів діяльності безпосередньо на рахунки підприємствам, організаціям, які надають послуги, або можуть згідно з укладеними договорами надходити на рахунок об'єднання для накопичення і наступного

перерахунку підприємствам, організаціям, які надають ці послуги. У разі, якщо правління обєднання самостійно здійснює функції управителя, воно за договором з постачальниками комунальних послуг може бути колективним замовником (абонентом) таких послуг. У цьому випадку обєднання несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих членами обєднання комунальних послуг. Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів обєднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із плати по відповідних рахунках у примусовому порядку.

Однак позивач не надав до справи доказів на підтвердження дотримання такого порядку нарахувань заявлених у позові витрат під час дії вказаного Закону України.

Відповідно до частини першої, другої і шостої ст. 22 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» в редакції Закону N 417-VIII від 14.05.2015року, яка набула чинності з 01 липня 2015 року, для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, обєднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення.

Питання самостійного забезпечення обєднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються Господарським кодексом України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих субєктів.

Для фінансування самозабезпечення обєднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами обєднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи.

В доводах скарги представник ОСББ послався на те, що відповідач фактично споживав усі послуги, оплата якої є предметом позовних вимог у даній справі, чинним законодавством передбачена презумпція від платності правочину, ч. 5 ст. 626 ЦК України, не визначення ціни послуг не має наслідком їх безоплатність. У 2015 році загальними зборами членів ОСББ були затверджені видатки ОСББ у 2015 році на закупівлю природного газу та на утримання будинку, які складаються з видатків на утримання охоронно-диспетчерської служби, тривожної сигналізації, обслуговування автоматики котельної, обслуговування систем газопостачання, ліфтів, тощо, на підтвердження чого в матеріалах справи було надано протокол загальних зборів членів ОСББ № 4 від 30.07.2015 року, примірник листа-опитування співвласників із зазначенням розміру затверджених витрат, протокол від 14.08.2015 року про підсумки письмового опитування, затвердженого на загальних зборах у ОСББ «Примерівське». Виходячи із затверджених обсягів, пропорційно до розміру частки співвласників (площі квартири відповідача) останньому нараховувалися суми внесків, належних до сплати на рахунок обєднання. При цьому також послався на договори із постачальниками послуг та природного газу, фактичне надання таких послуг.

Колегія суддів відхиляє ці доводи скарги, оскільки протокол загальних зборів членів ОСББ № 4 від 30.07.2015 року не містить відомостей про затвердження передбачених вказаною вищевказаною нормою ст.. 22 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку», в редакції Закону N 417-VIII від 14.05.2015року, необхідних для отримання позивачем права стягнення відповідних платежів рішення загальних зборів про задоволення зазначених в цьому законі потреб співвласників самостійно, шляхом самозабезпечення, а протокол загальних зборів ОСББ № 1 «Примерівське» № 1 від 01.02.2016р. не належить до предмету розглянутого судом позову стосується затвердження кошторису ОСББ на 2016 рік (а.с. 86-87, 93-98).

Як вбачається з рішення Апеляційного суду Харківської області від 08.09.2016 року загальні збори учасників ОСББ «Примерівське» від 02.12.2014 року, оформлені протоколом № 3/12, яким були затверджені тарифи за спожитий членами ОСББ газ на опалення квартир та підігрів води і суми внесків на утримання будинку і охоронно-диспечерської служби, визнані такими, що не відбулися.

Відповідно до ч.ч. 2, 6 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасникам правовідносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник. Особливим учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель. Функції управління багатоквартирним будинком можуть здійснювати згідно до вказаних норм Закону або балансоутримувач, або управитель, виключного на договірних засадах.

Балансоутримувачем будинку згідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є власник або юридична особа, яка за договором є з власником утримує на балансі відповідне майно.

Управителем є особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору.

Таким чином, з визначеного Законом України «Про житлово-комунальні послуги» переліку учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг (власник, споживач, виконавець, виробник) ОСББ може виступати лише у ролі споживача - як колективний замовник (абонент).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» в редакції Закону України від 29 листопада 2001 року № 2866-ІІІ, яка діяла до 01 липня 2015 року, саме балансоутримувач забезпечує управління житловим комплексом.

Згідно до ст. 12 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку», в редакції закону України від 29 листопада 2001 року № 2866-ІІІ, яка діяла до 01 липня 2015 року, у разі якщо балансоутримувачем є об'єднання, рішення про форму управління приймається на загальних зборах кваліфікованою більшістю голосів.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» в редакції Закону N 417-VIII від 14.05.2015року, яка набула чинності з 01 липня 2015 року, управління багатоквартирним будинком здійснює обєднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Обєднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом обєднання.

Однак позивач всупереч свого процесуального обовязку доказування, передбаченого ст. 60 ЦПК України належних і допустимих доказів на підтвердження того, що ОСББ виконує функції управителя, або що між сторонами були укладені відповідні договори стосовно заявлених у позові послуг, також не надав.

Відповідно до рішення Господарського суду Харківської області 24 грудня 2014 року по справі № 922/4754/14 ОСББ «Примерівське» було відмовлено у задоволенні позову про зобовязання балансоутримувача вказаного житлового будинку фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, ТОВ «ЖЕК Канатного заводу» передати на баланс ОСББ «Примерівське» житловий будтинок 22-А по вул.. Примерівській у м. Харкові, що свідчить про відсутність таких повноважень у позивача на день виникнення спірних правовідносин. (а.с. 152-158).

В матеріалах справи наявні місячні звіти ТОВ «ЖЕК канатного заводу» за період з грудня 2014 по березень 2015 року, а також місячні звіти ОСББ «Примерівське» за період з березня по грудень 2015 року стосовно показників засобу обліку газу на трубопроводі за адресою Примерівська, 22-4 (а.с. 41), а також договір № 02./12 від 02 грудня 2014 року між ТОВ «ЖЕК канатного заводу» і ОСББ «Примерівське», за яким ОСББ зобовязалося отримувати від мешканців (власників) квартир у житловому будинку 22-А по вул.. Примерівській у м. Харкові плату за надані комунальні та інші послуги та відшкодовувати ТОВ «ЖЕК канатного заводу» прямі витрати на придбання природного газу для забезпечення життєдіяльності вказаного будинку (а.с. 18), договори купівлі-продажу газу від 25.12.2013 року між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та ТОВ «ЖЕК Канатного заводу», договір від 27.02.2015 року між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та ОСББ «Примерівське» про купівлю-продаж природного газу, однак колегія суддів відхиляє зазначені докази, оскільки вони не стосується прав і обовязків відповідача ОСОБА_4 і не підтверджують наявність у позивача прав управителя, і не доводять наявність рішення загальних зборів про самозабезпечення ОСББ комунальними послугами (а.с. 21, 22)

Таким чином, районний суд не взяв до уваги вищевказані норми матеріального права, а також відсутність у справі доказів про те, що ОСББ «Примерівське» у зазначений у позові період часу виконувало функцію управителя, що ОСББ отримало на свій баланс вищевказаний житловий будинок, у тому числі внутрішньо будинкову опалювальну мережу та мережу водопостачання, було господарюючим субєктом, який надавав послуги з опалення та підігріву гарячої води у цьому будинку. При цьому висновки суду про те, що відповідач визнав надання йому послуг з боку позивача - є необґрунтованими, невмотивованими і спростовуються остаточними письмовими запереченнями відповідача, які він надав до суду першої інстанції (ас. 135-138).

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. . Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти.

Таким чином, оскільки позивач не довів, що він є управителем чи балансоутримувачем житлового будинку, або що він є господарюючим субєктом з надання вказаних комунальних послуг чи загальними зборами ОСББ було прийнято рішення про самозабезпечення цими послугами, в контексті вказаної норми ст. 11 ЦК України слід визнати недоведеними факт виникнення між сторонами спірних правовідносин, а також дійти висновку про недоведеність заявлених у позові підстав.

Оскільки суд не повністю зясував обставини стосовно наявності у ОСББ «Примерівське» права вимоги, які заявлені у позові, що має значення для справи, внаслідок чого помилився із застосуванням правової підстави для відмови у задоволенні позову, то рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з інших підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 316, 319, 323-325, 327 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСББ «Примерівське» - ОСОБА_3 задовольнити частково

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2016 року скасувати.

У задоволенні позову ОСББ «Примерівське» до ОСОБА_4 відмовити, з інших підстав.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя

Судді колегії