Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №310/7522/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Петягін В.В.
Провадження № 22-ц/778/1013/16 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Кримської О.М.

суддів: Подліянової Г.С.

Дашковської А.В.

при секретарі: Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Градова Вероніка Григорівна, реєстраційна служба Бердянського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИЛА :

У серпні 2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Градова В.Г., реєстраційна служба Бердянського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_2., про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 листопада 2015 року позовна заява залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам ст..ст. 119,120 ЦПК України

Ухвалою судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 грудня 2015 року позовна заява визнана неподаною та повернута позивачу.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді Свідерська О.Л. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу, направити справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції і обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4, суд першої інстанції керувався ч.2,ч.4 ст. 121 ЦПК України та виходив з того, що позивач не усунув недоліки, зазначені в ухвалі суду від16 листопада 2015 року

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов такого висновку з порушенням норм процесуального права, з наступних підстав.

Частиною 1 ст.121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.119,120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 16 листопада 2015 року позовна заява ОСОБА_3, ОСОБА_4 залишена без руху, оскільки позивачами не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, не зазначена дійсна вартість нерухомого майна, що на думку суду позовні вимоги взагалі не оплачені позивачами.

В разі коли позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 119,120 ЦПК України, суд вправі залишити її без руху надавши стороні строк для усунення недоліків, але при цьому суд зобов'язаний конкретно зазначити недоліки позовної заяви. В своїй же ухвалі від16 листопада 2015 року суд не зазначив, які конкретно не зазначені докази, що підтверджують обставини, а тому не надання доказів по справі, не є підставою для повернення позовної заяви.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду" під час до судового розгляду справи, суд уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює і яким належить керуватися при вирішенні спору. Зокрема, у позивача суд повинен зясувати предмет позову (що конкретно вимагає позивач), підставу позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) і зміст вимоги (який спосіб захисту свого права він обрав).

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про практику застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при предявленні позову, повертати позивачу.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції, залишаючи без руху, а згодом, визнаючи неподаною позовну заяву ОСОБА_3., ОСОБА_4 з підстав не зазначення та не надання доказів, дійшов такого висновку із порушенням вимог процесуального законодавства, суд першої інстанції не прийняв до уваги, що згідно ч.6 ст. 130 ЦПК України ці обставини можуть бути з'ясовані судом під час попереднього судового засідання.

Крім того, відповідно ч.2 ст.80 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Тому вимоги суду щодо неправильного визначення суми судового збору можуть бути вирішені судом під час ухвалення судового рішення.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, є обґрунтованими, судові процедури повинні бути справедливими (ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), так як особа безпідставно не може бути позбавлена конституційного права на судовий розгляд.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, не врахувавши положень вищезазначених процесуальних норм, визнав неподаною та повернув позовну заяву без достатніх на те правових підстав, у звязку із чим апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст. 312, ст.ст. 313-315 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 грудня 2015 року у цій справі скасувати. Справу повернути в той же суд для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, і касаційному оскарженню не підлягає

.

Головуючий:

Суддя: