Справа № 203/6263/15-ц
Провадження № 2/0203/233/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Єдаменко С.В.,

при секретарі - Заярній А.Ю.,

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідачів - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 третя особи без самостійних вимог - реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_1, третя особи без самостійних вимог - реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання права власності -

встановив:

12 листопада 2015 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 з позовом до, з урахуванням змін та доповнень, ОСОБА_4., ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог - реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову зазначено, що тітка позивачки ОСОБА_9 за життя склала заповіт, яким заповідала позивачці належну їй частину квартири АДРЕСА_1. Позивачка звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої, в результаті якої їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з тим, що неможливо визначити за наданими документами розмір частки житла померлої ОСОБА_9 Оскільки іншої можливості оформити спадщину у позивачки не має, вона просить суд визнати за нею право власності на 5/8 частини квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_9 (Т.2 а.с.14-21)

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити, судові витрати по справі просив покласти на відповідачів.

Позивачка в судовому засіданні з доводами свого представника погоджувалась, позов просила задовольнити.

Представник відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 - ОСОБА_3 проти задоволення позову не заперечував.

Третя особа відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області в судові засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не відомі.

31 березня 2016 року в судовому засіданні представником відповідача по первісному позову було подано зустрічний позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог - відділ державної реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання права власності, який було прийнято судом до спільного розгляду з первісним позовом згідно ували від 31 березня 2016 року. (Т.2 а.с.22-32)

В обґрунтування зустрічного позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_9 помер ОСОБА_10, після смерті якого спадкоємці почали приймати спадщину, яка складалась з права спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. За час свого життя ОСОБА_10 заповів ОСОБА_4 належну йому частину вказаної квартири. 22 жовтня 2011 року спадкоємцями були отримані свідоцтва, у відповідності до яких ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом ? частку у спадщини, тобто ? частки квартири, а непрацездатні син та вдова померлого ОСОБА_5 та ОСОБА_9 отримали по ? частці у спадщини, тобто на 1/8 частки квартири. Проте витяги з технічних паспортів на квартиру чітко не визначають розмір часток у цій власності, тому позивачі просять суд визнати за ОСОБА_4 право власності на ? частини вказаної квартири та визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/8 вказаної квартири. (Т.2 а.с.24-32)

Представник позивачів у судовому засіданні за зустрічним позовом позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити, судові витрати по справі просив покласти на відповідачку.

Відповідачка за зустрічним позовом у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала.

Третя особа відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області в судові засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали даної цивільної справи, заслухавши сторін, суд приходить до висновку, що первісний позов та зустрічний позов підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1. (Т.1 а.с.10) Розмір частки у власності становив по ?. (Т.1 а.с.18)

ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_10 помер, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4, виданим 03 березня 2011 року відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1531. (а.с.11)

Відповідно до статей 1216-1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

18 грудня 1997 року ОСОБА_10 заповів ОСОБА_4 належну йому частку квартири АДРЕСА_1, що підтверджується заповітом від 18 грудня 1997 року, посвідченим державним нотаріусом п'ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори Ужвою Т.М., за реєстровим номером № 2-7009. (а.с.94)

Згідно ст. 1233 Цивільного кодексу України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

В той же час, згідно ч.3 ст.1235 ЦК України заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

З наданих на запит суду копій матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_10 померлого ІНФОРМАЦІЯ_9, вбачається наступне.

03 березня 2011 року до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучер А.А. звернулась ОСОБА_9 з заявою про прийняття обов'язкової частки у спадщині померлого чоловіка ОСОБА_10 (Т.1 а.с.95) 22 жовтня 2011 року ОСОБА_9 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку у спадщині померлого ОСОБА_10 (Т.1 а.с.139)

28 березня 2011 року до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучер А.А. звернувся ОСОБА_5 з заявою про прийняття обов'язкової частки у спадщині померлого батька ОСОБА_10 (Т.1 а.с.99) 22 жовтня 2011 року ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку у спадщині померлого ОСОБА_10 (Т.1 а.с.128)

25 лютого 2011 року до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучер А.А. звернулась ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини на своє ім'я за заповітом. (Т.1 а.с.99) 22 жовтня 2011 року ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частку у спадщині майна померлого ОСОБА_10 (Т.1 а.с.131) ОСОБА_4 15 вересня 2012 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_14, під час якого змінили своє прізвище з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4». (Т.2 а.с.27)

Таким чином, спадкове майно померлого ОСОБА_10, яке складалось з 1/2 квартири АДРЕСА_1 було розподілене між його спадкоємцями наступним чином: 1/2 спадкового майна, що складає 1/4 частку від квартири - перейшла у власність ОСОБА_4 як спадкоємиці за заповітом, по 1/4 спадкового майна, що складає по 1/8 частки від квартири кожному - перейшла у власність ОСОБА_9 та ОСОБА_5 як спадкоємців за законом (обов'язкова частка у спадщині)

18 грудня 1997 року ОСОБА_9 заповіла ОСОБА_1 належну їй частину квартири АДРЕСА_1, що підтверджується заповітом від 18 грудня 1997 року, посвідченим державним нотаріусом п'ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори Ужвою Т.М., за реєстровим номером № 2-7009. (а.с.94)

ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_9 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5, виданим 26 лютого 2014 року відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1527. (а.с.11)

З матеріалів спадкової справи № 7/2014 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_9, відкритої 24 липня 2014 року Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В. вбачається, що 24 липня 2014 року до приватного нотаріуса звернулась ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини за заповітом у встановлений законом шестимісячний строк.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 набула прав на спадщину після смерті ОСОБА_9

Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В. 02 жовтня 2014 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою ОСОБА_15 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що неможливо визначити за наданими документами розмірі частки житла, яка належала ОСОБА_9 (Т.1 а.с.191)

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, у тому разі, коли в нього відсутні правовстановлюючі документи.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Частиною 1 статті 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

При оформленні свідоцтв про право на спадщину приватним нотаріусом не були визначені частки квартири, а лише частки спадщини, що в подальшому призвело то того, що державним реєстратором були внесені невірні частки у праві власності на вказану вище квартиру. Оскільки іншої можливості визначити частки квартири, які перебувають на праві власності у сторін не має, суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/8 частин квартири, що складається з ? частини квартири, яка знаходилась на праві власності ОСОБА_9 + 1/8 частина квартири, яка була нею отримана на підставі прийняття ? спадщини за законом після померлого чоловіка. Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/8 частину квартири, що є ? частки від отриманої спадщини за законом після померлого ОСОБА_10 Визнати за ОСОБА_4 право власності на ? частину квартири, що становить ? частки від отриманої спадщини за заповітом після померлого ОСОБА_10

Згідно розпорядження виконуючого обов'язки Дніпропетровського міського голови від 26 листопада 2015 року № 897-Р про перейменування топонімів АДРЕСА_1 було перейменовано на АДРЕСА_1.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи, повне задоволення вимог первісного позову, суд вважає за необхідне судові витрати понесені позивачем за первісним позовом (Т.1 а.с.1) покласти на відповідачів. В той же час, враховуючи повне задоволення вимог зустрічного позову, суд вважає за необхідне судові витрати по справі понесені позивачами за зустрічним позовом (Т.2 а.с.22-23) покласти на відповідачку за зустрічним позовом.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 317, 319, 321, 328, 392, 1216-1217, 1223, 1233, 1235, 1241, 1269 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Зустрічний позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 право власності на 5/8 (п'ять восьмих) частин квартири АДРЕСА_1 загальною площею 56,0 кв.м., житловою площею 32,6 к.в м. в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_11.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 право власності на 1/4 (одну четверту) частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 56,0 кв.м., житловою площею 32,6 к.в м.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 право власності на 1/8 (одну восьму) частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 56,0 кв.м., житловою площею 32,6 к.в м.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрована в АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрована в АДРЕСА_3 судовий збір в розмірі 1 496 (одна тисяча чотириста дев'яносто шість) грн. 56 коп.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, зареєстрований в АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрована в АДРЕСА_3 судовий збір в розмірі 1 496 (одна тисяча чотириста дев'яносто шість) грн. 56 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрована в АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрована в АДРЕСА_2 судовий збір в розмірі 1 197 (одна тисяча сто дев'яносто сім) грн. 25 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрована в АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, зареєстрований в АДРЕСА_2 судовий збір в розмірі 598 (п'ятсот дев'яносто вісім) грн. 63 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 05.04.2016 року.

Суддя С.В. Єдаменко