ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/563/16-ц
Провадження № 4-с/210/16/16
У Х В А Л А

іменем України

"05" жовтня 2016 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Чайкіної О. В.

при секретарі Куксенко О. В.

розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області та Першого приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції , -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник, ОСОБА_3, звернувся до суду із скаргою до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби та Першого приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на бездіяльність їх співробітників, посилаючись на наступне.

В провадженні Першого приморського ВДВС ОМУЮ перебувало виконавче провадження по стягненню з гр. ОСОБА_2, аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання їхньої доньки ОСОБА_5 до досягнення нею повноліття. У березні 2015 року матеріали виконавчого провадження були передані до Довгинцівського ВДВС КМУЮ (м. Кривий Ріг) і нині дане провадження перебуває на виконанні у співробітника данного ДВС ОСОБА_6 Після одного із звернень ОСОБА_2, державним виконавцем Чумановою Н. О., було повідомлено про наявність заборгованості за період перебування виконавчого провадження у Першому приморському ВДВС ОМУЮ (м. Одеса). Станом на 10.03.2015 року заборгованість сягала 4402,36 гривень. Однак надавши платіжні квитанції державному виконавцю Довгинцівського ВДВС КМУЮ, підтвердивши необґрунтованість та наявність помилки у виникненні боргу, отримав відмову та настанову надіслати дані квитанції до Першого приморського ВДВС ОМУЮ. Після ряду звернень до Першого приморського ВДВС ОМУЮ, перерахування заборгованості по аліментам так і не відбулося та вважається таким, що має місце. Крім того, колишня дружина заявника ОСОБА_7, звернулася до Дзержинського районного суду міста ОСОБА_1 із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 пені за несвоєчасну виплату аліментів. Скаржник наголошує, що співробітниками Довгинцівського ВДВС КМУЮ та Першого приморського ВДВС ОМУЮ, була допущена помилка, яка понягнула за собою ряд порушень. У відповідності до вимог статті 384 ЦПК України, ст. 85 Закону України № 606-Х1У „Про виконавче провадження" скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби по виконанню судових рішень подається до суду, який видав виконавчий документ.

Від скаржника ОСОБА_2 через канцелярію суду надійшла заява про розгляд скарги без його участі , просив суд скаргу задовольнити.

Від Довгинцівського відділу державної виконавчої служби КМУЮ надійшла заява про розгляд скарги за їх відсутності та надано матеріали виконавчого провадження за скаргою ОСОБА_2 Також надано заперечення за скаргою, згідно яких виконавча служба заперечує проти скарги, оскільки заборгованість нараховано іншим ідділом державної виконавчої служби.

Від Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ надійшла заява про розгляд скарги за їх відсутності.

Розглянувши матеріали поданої скарги, суд вважає, що дана скарга підлягає частковому задоволенню.

Так, ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 383 ЦПК України, частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи, мають право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України.

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За положеннями п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Порядок стягнення аліментів визначений ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження".

У ч.1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення.

Відповідно до п.26 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам необхідно враховувати, що розмір заборгованості за виконавчим документом про стягнення аліментів державний виконавець повинен визначати, керуючись вимогами статті 74 Закону про виконавче провадження, відповідними нормами сімейного законодавства, а також постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року N 146 (з наступними змінами) "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". При цьому він не може вирішувати питання про повне або часткове звільнення від сплати заборгованості.

Спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, або у позовному провадженні.

Згідно із ч.2 ст.195 СК України якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує.

Згідно із ч.3 ст.195 СК України якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

З матеріалів справи вбачається, що заявником, дійсно здійснювався перерахунок коштів на користь ОСОБА_4 , зокрема в матеріалах справи наявні відповідні квитанції від 18.02.2015 року , 18.03.2015 року,28.01.2015 року, 16.12.2014 року, 17.11.2014 року, 16.03.2014 року , 17.10.2014 року , 16.09.2014 року . ( а.с.14-18) .

З матеріалів виконавчого провадження, наданих Довгинцівським ВДВС Криворізького МУЮ вбачається, що ці квитанції наявні в матеріалах виконавчого провадження.

Також встановлено, що 21.07.2015 року 23.09.2015 року та 12.10.2015 року заявник звертався до Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції з заявою про здійснення перерахунку заборгованості по аліментах за період з жовтня 2014 року по березень 2015 року , однак відповіді не отримував на звернення заявника.

Як наголошує ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі № 24-152/0/4-13 від 28.01.2013р. "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі", перш за все при розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця суд має враховувати те, що принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду, а у статті 14 ЦПК визначені ознаки обов'язковості судових рішень. Крім того, виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, відповідно до статей 1, 5 закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Крім того, виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, у цьому разі порушених прав ОСОБА_8, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період з надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

Отже, завданням ДВС є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинених таких дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Права та обов'язки державного виконавця визначені у статті 11 Закону України «Про виконавче провадження». За змістом цієї норми державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, вправі накладати арешт на майно боржника, передавати його на зберігання та реалізовувати його в установленому законом порядку.

Відповідно до ст. 74 Закону України "Про виконавче провадженн" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), порядок стягнення аліментів визначається законом. У разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника. Розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України . У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України.

Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; за власною ініціативою; в інших передбачених законом випадках.

У разі стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови державного виконавця. При цьому розмір аліментів у разі їх стягнення у частці від заробітку (доходу) не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. У разі якщо стягнути аліменти в зазначеному розмірі неможливо, адміністрація підприємства, установи, організації, фізична особа, фізична особа - підприємець, які проводили відрахування, нараховують боржнику заборгованість із сплати аліментів.

У разі стягнення з боржника аліментів, розмір яких визначений судом у твердій грошовій сумі, на підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови державного виконавця. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями на підставі розрахунку, зробленого (обчисленого) державним виконавцем відповідно до закону. У разі якщо стягнути аліменти у визначеному розмірі та/або суму їх індексації неможливо, адміністрація підприємства, установи, організації, фізична особа, фізична особа - підприємець, які проводили відрахування, нараховують боржнику заборгованість із сплати аліментів та/або індексації таких аліментів.

Спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Виходячи з встановлених обставин , наданих скаржником доказів та вимог закону вбачається, що дійсно боржник добровільно сплачував аліменти, про що вбачається із наданих ним квитанцій, разом із тим державним виконавцем не було вжити заходів, у тому числі й з урахуванням повноважень, визначених ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", щодо перевірки зарахування сплачених коштів в добровільному порядку в рахунок аліментів, а так само й отримання цих коштів одержувачем аліментних платежів.

Таким чином, оскільки відмова у здійсненні перерахунку заборгованості по аліментах не грунтується на вимогах чинного законодавства, тому необхідно зобовязати державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби КМУЮ ОСОБА_6, здійснити перерахунок заборгованості по аліментам, що мають утримуватись із ОСОБА_4 В, Б., на користь ОСОБА_4 та врахувати всі здійснені ОСОБА_3 платежі за умови їх зарахування на відповідний рахунок, в рахунок сплати аліментів.

Разом із тим , підстав для визнання бездіяльністі державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби КМУЮ та Першого приморського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ суд не вбачає.

Як вказує в своїй скаргі скаржник ним були надані квитанції про сплату аліментів на користь ОСОБА_4 до Першого приморського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ , тобто Довгинцівському відділу державної виконавчої служби КМУЮ про наявність вказаних квитанцій не було відомо.

Що стосується визнання бездіяльності Першого приморського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ, суд не може дати їм належну правову оцінку , оскільки на адресу суду матеріали виконавчого провадження з Першого приморського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ так і не були направлені, а скаржником не надано належних та допустимих доказів, в розумінні ст. 57-61 ЦПК України, порушення його прав .

Суд, на підставі викладеного та керуючись ст. 10, ст. 60 , ст. 209, ст. 210, ст. 383, ст. 384, ст. 386, ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби КМУЮ та Першого приморського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ- задовольнити частково .

Зобовязати державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби КМУЮ ОСОБА_6, здійснити перерахунок заборгованості по аліментам, що мають утримуватись із ОСОБА_2 В, Б., на користь ОСОБА_4 з урахуванням здійснених ОСОБА_3 платежів в рахунок сплати аліментів.

В іншій частині відмовити у задоволенні скарги.

Ухвалу може бути оскаржено в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження ухвали суду протягом п'яти днів із дня його проголошення та апеляційної скарги на ухвалу суду протягом десяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: О. В. Чайкіна