Справа № 544/1822/15-ц
пров. № 2/544/63/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 лютого 2016 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді Сайко О.О.,

за участі секретаря Костенко Т.В.,

позивача ОСОБА_1, представника третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 (фізичних осіб),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду на вул. Соборній, 41, справу за позовом ОСОБА_1 до Пирятинської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

у с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 у грудні 2015 року звернулася до суду з позовом до Пирятинської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14 лютого 2018 року померла її бабуся ОСОБА_3. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння, що розташоване по вул. Свердлова,9 у с. Калинів Міст Пирятинського району Полтавської області та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач є спадкоємцем своєї бабусі та отримала свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна. Будинок з господарськими забудовами був зведений спадкодавцем за її життя, проте, не зареєстрований у встановленому законом порядку.

У звязку з цим позивачу нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно.

У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на будинковолодіння у цілому, яке складається з: житлового будинку «А-1» (загальна площа 55,8 кв.м., житлова площа 25,8 кв.м.), погреба «В», прибудови «б», літньої кухні «Б», розташованого за адресою: вул. Свердлова, 9 с. Калинів Міст Пирятинського району Полтавської області, що належало її померлій 14 лютого 2008 року бабусі ОСОБА_3. Заперечувала право третьої особи ОСОБА_4 на частину спірного майна. Пояснила, що народилася та виросла у вказаному вище будинку, а після смерті бабусі ніхто за будинком не доглядає, нікому він не був потрібен.

Представник відповідача - Пирятинської міської ради Пирятинського району Полтавської області у судове засідання не зявився, надіслав листа про слухання справи у його відсутність, в якому також зазначається визнання відповідачем позову у повному обсязі.

Суд уважає, що справа може бути розглянута у відсутність представника відповідача, оскільки його особисті пояснення у судовому засіданні не обовязкові.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнав частково, зазначивши, що позивач не є єдиною спадкоємицею майна померлої ОСОБА_3, тому не має право успадкувати належне ОСОБА_3 у цілому. Зазначив, що спадкоємцем ОСОБА_3, яка прийняла спадщину була також її дочка ОСОБА_5, після смерті якої право на спадкування спірного майна перейшло до її дочки ОСОБА_4, яка прийняла спадщину матері у встановленому законом порядку.

Суд, заслухавши пояснення позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено:

14 лютого 2008 року померла ОСОБА_3 (а.с.6). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння, яке складається зяке складається з: житлового будинку «А-1» (загальна площа 55,8 кв.м., житлова площа 25,8 кв.м.), погреба «В», прибудови «б», літньої кухні «Б», розташованого за адресою: вул. Свердлова, 9 с. Калинів Міст Пирятинського району Полтавської області та земельної ділянки площею 3,427 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Пирятинської міської ради (а.с.3-5,8).

Відповідно до довідки КП «Лубенське МБТІ» від 17.11.2015, вищевказане домоволодіння у КП «Лубенське МБТІ» станом на 29.12.2012 не зареєстроване (а.с.10).

Позивач ОСОБА_1 є онукою померлої ОСОБА_3 Її батько та відповідно син ОСОБА_3 (а.с.7,45-46) ОСОБА_6 помер 03 березня 1976 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 105297 від 27.06.2008 року (а.с.12).

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦПК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

У звязку з тим, що позивачка ОСОБА_1 є онукою померлої ОСОБА_3, батько якої помер до відкриття спадщини, вона є спадкоємицею частки майна ОСОБА_3 за правом представлення, яка б належала за законом її батьку.

Крім того, спадкоємцем померлої ОСОБА_3П за законом першої черги за правилами ст. 1261 ЦК України є її дочка ОСОБА_5 (а.с.27 на звороті).

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 як спадкоємиці померлої за законом прийняли спадщину після її смерті у встановленому законом порядку (а.с.25,59) та отримали свідоцтво про право на спадщину в рівних частинах на частину спадкового майна у вигляді земельної ділянки площею 3,427 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Пирятинської міської ради Полтавської області (а.с.9).

ОСОБА_5 померла 10 вересня 2013 року (а.с.85).

Після її смерті спадщину прийняла її дочка ОСОБА_4 шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.84).

Відповідно до ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Спадкоємці ОСОБА_3 - ОСОБА_1 та ОСОБА_5 угоди про зміну розміру часток не укладали, тому їх частки у спірному майні є рівними. Таким чином, ОСОБА_4 як спадкоємиця померлої ОСОБА_5 успадкувала її право на 1/2 частину спадкового майна померлої ОСОБА_3 З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права власності у порядку спадкування за законом на все майно померлої ОСОБА_7 у цілому є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

З метою нотаріального оформлення свого права на домоволодіння вул. Свердлова, 9 у с. Калинів Міст Пирятинського району Полтавської області Полтавської області позивач звернулася до Пирятинської державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючий документ на вищевказане нерухоме майно за життя ОСОБА_3 не виготовлявся (а.с.11). Дана обставина перешкоджає ОСОБА_1 у розпорядженні спадковим майном.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Як вказано в технічному паспорті на обєкт нерухомого майна, спірне домоволодіння збудовано в 1940 році (а.с. 4).

Право власності на житловий будинок набувається в порядку, який був чинним на час завершення його будівництва.

Цивільним кодексом УРСР 1922 року питання набуття у власність громадянами житлових будинків у сільській місцевості не було врегульованим.

У 1957 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Отже, за вказаними Указом і постановою підставою виникнення права власності на житловий будинок був сам факт збудування цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію.

Ці правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Такого висновку дійшов ВСУ, виклавши правову позицію у постанові від 18.12.2013 у справі № 6-137цс13, яка згідно зі статтею 3607 ЦПК є обовязковою для судів.

Згідно ч.3 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який набрав чинності з 03.08.2004 року для здійснення державної реєстрації прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на обєкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, проведення технічної інвентаризації не потребується. Документом, що замінює технічний паспорт у разі його відсутності, є виписка з погосподарської книги, яка надається виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Спірне домоволодіння згідно даних погосподарської книги Пирятинської міської ради Полтавської області рахувалося за ОСОБА_3 (а.с.79-81).

За наявності у матеріалах справи вказаної виписки із погосподарської книги доцільно говорити, що спадкодавець набув право власності на житловий будинок правомірно, оскільки діюче на той час законодавство не повязувало момент виникнення права власності з обовязковою державною реєстрацією обєкту нерухомості.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_1 є спадкоємцем 1/2 частини майна померлої ОСОБА_3., яка не зареєструвала в установленому чинним законодавством порядку правовстановлюючий документ на нерухоме майно, а інакше як у судовому порядку визнати право власності позивача на зазначений житловий будинок та господарські споруди по вул. Свердлова,9 с. Калинів Міст Пирятинського району Полтавської області неможливо, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в частині визнання за нею права власності на належну їй частку у спадковому майні ОСОБА_3 у вигляді вищевказаного будинковолодіння.

Керуючись ст.10, 60, ст.ст. 212,215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 1218, 1267, 1268 ЦК України, ч. 3 ст. 3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частоково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, право власності у порядку спадкування за законом на 1/2 частини будинковолодіння, яке складається з: житлового будинку «А-1» (загальна площа 55,8 кв.м., житлова площа 25,8 кв.м.), погреба «В», прибудови «б», літньої кухні «Б», розташованого за адресою: вул.Свердлова, 9 с. Калинів Міст Пирятинського району Полтавської області, що належало померлій 14 лютого 2008 року ОСОБА_3.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий - О.О.Сайко

Повний текст рішення виготовлений 12.02.2016