У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу представника приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» - Боярської Галини Петрівни на рішення апеляційного суду м. Києва від 31 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс», ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 28 жовтня 2013 року з вини ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність якої застрахована у приватному акціонерному товаристві «Європейський страховий альянс» (далі - ПрАТ «Європейський страховий альянс») сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), в результаті якої її автомобіль зазнав механічних пошкоджень на суму 12 568 грн 21 коп.

Враховуючи, що ПрАТ «Європейський страховий альянс» у добровільному порядку відшкодувати завдані збитки відмовляється та, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила: стягнути з ПрАТ «Європейський страховий альянс» шкоду у розмірі 12 568 грн 21 коп.; стягнути з ОСОБА_4 510 грн, які складають витрати на франшизу; стягнути солідарно із відповідачів витрати на проведення експертизи у розмірі 1 200 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 26 вересня

2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 31 жовтня 2016 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 вересня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволенні позову.

Стягнуто з ПрАТ «Європейський страховий альянс» на користь ОСОБА_5 страхове відшкодування у розмірі 12 058 грн

21 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 франшизу у розмірі 510 грн та вартість проведеної експертизи у розмірі

1200 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ПрАТ «Європейський страховий альянс» - Боярська Г.П., посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду м. Києва від 31 жовтня

2016 року, залишити в силі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 вересня 2016 року .

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ознайомившись із змістом касаційної скарги та змістом оскаржуваного судового рішення, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_4 у зазначені ДТП.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та увалюючи нове рішення, суд апеляційної інстанції виходив із того, що тягар доказування своєї невинуватості у справах про заподіяння шкоди лежить на відповідачах, при цьому постановою Деснянського районного суду від

18 грудня 2013 року встановлено, що саме автомобіль ОСОБА_4 виконуючи маневр здійсни зіткнення з автомобілем позивача. Доказів невинуватості у спричиненій ДТП ОСОБА_4 не надала.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно із ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений законом.

Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від

20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15).

Враховуючи те, що постановою Деснянського районного суду від

18 грудня 2013 року встановлено, що саме автомобіль ОСОБА_4 виконуючи маневр здійснив зіткнення з автомобілем позивача, доказів відсутності вини останньої у зазначеній ДТП не встановлено, при цьому її відповідальність була застрахована у ПрАТ «Європейський страховий альянс», правильним є висновок суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідачів завданої внаслідок ДТП матеріальної шкоди.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Докази та обставини, на які посилається представник ПрАТ «Європейський страховий альянс» - Боярська Г.П. у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом було дотримано норми матеріального і процесуального права.

До касаційної скарги представник ПрАТ «Європейський страховий альянс» - Боярська Г.П. додала клопотання про зупинення виконання рішення апеляційного суду м. Києва від 31 жовтня 2016 року.

Клопотання підлягає залишенню без розгляду, оскільки відсутні підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ПрАТ «Європейський страховий альянс» - Боярської Г.П. на рішення апеляційного суду м. Києва від 31 жовтня 2016 року .

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» - Боярської Галини Петрівни на рішення апеляційного суду м. Києва від 31 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс», ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, відмовити.

Клопотання представника приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» - Боярської Галини Петрівни про зупинення виконання рішення апеляційного суду м. Києва від 31 жовтня 2016 року, залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович