Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2016 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

судді Наумова С.В.

при секретарі Слакві Марчук Н.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

правонаступника ОСОБА_3

представника правонаступника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 правонаступником якого є ОСОБА_3 про накладення стягнення на нерухоме майно, -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 про накладення стягнення на нерухоме майно в порядку передбаченому ст. 1282 ЦК України. В обґрунтування свого позову покликається на те, що рішенням Рівненського міського суду від 27.05.2015 року повторно було задоволено його позов в справі №2-5994/11 до ОСОБА_5 про стягнення боргу. Дане рішення суду набрало законної сили. Відповідно ОСОБА_5 повинен на сьогодні сплатити йому 320 000 грн. 00 коп., оскільки за свого життя таку суму коштів заборгувала мати відповідача ОСОБА_6. При цьому, вказує, що відповідач прийняв спадщину, яка складається із ѕ частин квартири АДРЕСА_1 і повинен як спадкоємець задовольнити його вимоги як кредитора. Проте відповідач відмовляється від виконання судового рішення та обовязку, що у нього виник. Тому, просить суд накласти стягнення на майно відповідача як боржника.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 позов підтримали. Зазначили що ухвалою від 12.10.2016р. колегією суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області апеляційна скарга ОСОБА_5 правонаступником якого є ОСОБА_3 відхилена. Відповідно вказане вище рішення набрало законної сили.

Спірні 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 вже зареєстровані на праві власності за відповідачем, як спадкоємцем ОСОБА_6. Просили позов задовольнити повністю.

Правонаступник ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 просили суд відмовити у задоволенні позову або закрити провадження у справі. Із врахуванням того, що особи яких позивач вважає боржником та його правонаступником, померли, а ОСОБА_3 є лише однією із осіб, що заявили про прийняття спадщини. Позивач, відповідно до вимог ст.. 1297 ЦК мав звернутись не із позовом про стягнення боргу за рахунок майна боржника, а із вимогою про погашення заборгованості правонаступником, розмір якої може бути визначений за правилами ст.. 625 ЦК України та за умови, що ОСОБА_3 зволікає з виконанням обовязку, передбаченому ст.. 1297 ЦК. ОСОБА_3 як правонаступник не одержала свідоцтва про право на спадщину всупереч своїй волі, що є предметом вимоги позивача у неї не виникло. Тому вважають, позов позивача про стягнення боргу за рахунок майна, право власності на яке у попереднього власника припинено, а у потенційного власника (ОСОБА_3М.) ще не виникло, не може бути задоволений. Також правонаступник висловлював позицію про закриття провадження у цій справі на підставі п.6 ч.1 ст.205 ЦПК України, оскільки відповідач помер.

Заслухавши думку сторін позивача та правонаступника дослідивши надані ними письмові докази, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні позову.

Судом встановлено, що спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 виник з приводу оскарження договору позики та стягнення коштів за ним.

Рішенням Рівненського міського суду від 09.12.2013 року в цивільній справі №2-5994/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення боргу та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики, позовні вимоги за первісним позовом задоволено повністю, а в задоволені зустрічного позову відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 04.02.2014 року наведене рішення суду залишено без змін.

Однак, 22.10.2014 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Рівненського міського суду від 09.12.2013 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 04.02.2014 року по вказаній справі скасовано, а матеріали справи направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

27.05.2015 року новим рішенням Рівненського міського суду в цивільній справі №2-5994/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення боргу та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики, позовні вимоги за первісним позовом задоволено повністю, а в задоволені зустрічного позову відмовлено. 08.06.2015 року вказане рішення суду набрало законної сили.

Як вбачається із зазначеного рішення Рівненського міського суду від 27.05.2015 року із відповідача стягнуто на користь ОСОБА_1 320 000 грн. 00 коп., оскільки за свого життя саме таку суму коштів заборгувала позивачу мати відповідача, а він як єдиний її спадкоємець і повинен повенути вказані гроші замість матері.

З наведеного рішення суду від 27.05.2015 року та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.11.2014 року вбачається, що після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на ѕ частин квартири АДРЕСА_1. При цьому, ОСОБА_5 не тільки на сьогодні прийняв таку спадщину, але й переоформив за собою таке спадкове майно і воно належить йому на праві власності.

Ухвалою від 12 жовтня 2016 року колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області апеляційну скаргу ОСОБА_5 правонаступником якого є ОСОБА_7, відхилено.

Вказаною апеляційною інстанцією у судовому рішенні залучено ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_8 (який помер 26.01.2016р.) яка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5разом із дочкою померлого ОСОБА_9.

Судом також встановлено, що у Відділі ДВС Рівненського міського управління юстиції перебувають декілька виконавчих проваджень стосовно відповідача у справі про стягнення з нього коштів. Зокрема, аліментів на користь дитини та заборгованості з приводу позичених ним коштів.

Таким чином, успадковане майно відповідача може бути реалізоване з подальшим розподілом отриманих від його реалізації коштів між всіма стягувачами відповідно до закону України «Про виконавче провадження».

Отже, вимога позивача про накладення стягнення на майно відповідача відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України є безпідставною враховуючи встановлені вище обставини.

Сплачений позивачем ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 грн.60 коп. суд відносить за його рахунок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,60,88,212,213,215,218 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 правонаступником якого є ОСОБА_3 про накладення стягнення на нерухоме майно, відмовити повністю.

Сплачений позивачем ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 грн.60 коп. суд відносить за його рахунок .

З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитись та отримати копію рішення суду в Рівненському міському суді 13 грудня 2016 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення через Рівненський міський суд Рівненської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.В. Наумов