Справа № 4.3/2-470/2006
Провадження № 4-с/635/51/2016
У Х В А Л А

Іменем України

10 листопада 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Шинкарчука Я.А.,

при секретарі судового засідання Желізовій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 03 жовтня 2016 року ВП №41719425 про закінчення виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в :

19 жовтня 2016 року від ОСОБА_1 до Харківського районного суду Харківської області надійшла скарга на постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 від 03 жовтня 2016 року ВП №41719425 про закінчення виконавчого провадження, в якій скаржник просить суд:

1)скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 від 03 жовтня 2016 року ВП №41719425 про закінчення виконавчого провадження;

2)зобовязати державного виконавця та начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області виконати рішення належним чином, поновити порушене право скаржника;

3)визнати дії начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 та державного виконавця Пікулої В.Ю. по невиконанню судового рішення (виконавчий лист 4.3/2-470/2006) неправомірними;

4)витребувати з відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області матеріали виконавчого провадження №41719425;

5)витребувати з Харківського районного суду Харківської області матеріали справ №635/1803/15-ц, 635/1547/14-ц, 635/11259/14-ц.

В обґрунтування вимог скарги ОСОБА_1 зазначив, що ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02.10.2006 року дії посадових осіб ВДВС Харківського РУЮ Харківської області визнано неправомірними, і суд зобовязав посадову особу, а саме, начальника ДВС у Харківській області та м.Люботин Харківської області, усунути порушення цивільного права ОСОБА_1, відновити становище про порядок користування земельною ділянкою по вул.Луначарського, №85 в с.Високе Харківського району Харківської області, встановлене за актом від 08.08.2000 року, та яке існувало до повторного виконання рішення суду від 29.11.1999 року за актом від 19.08.2004 року, чим захистити цивільне право ОСОБА_1. Харківським районним судом Харківської області був виписаний виконавчий лист, який був наданий для виконання в ВДВС Харківського РУЮ Харківської області. Потім він був повернений для предявлення у Відділ примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Харківській області, де був втрачений. За заявою ОСОБА_1 14.08.2012 був виданий дублікат виконавчого листа та предявлений для виконання до Відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Харківській області. 25 січня 2014 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Харківській області відкрито виконавче провадження ВП №41719425 про примусове виконання рішення Харківського районного суду Харківської області від 02.10.2006 року (виконавчий лист 4.3/2-470/2006). Проте, жодних виконавчих дій не проводилося, жодного разу ні державний виконавець, ні боржник на місце виконання не приходили, ніяких заходів передбачених законом державний виконавець по відношенню до боржника не було здійснено. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31.12.2015 (справа №635/1803/15-ц) дії посадових осіб управління ДВС ГУЮ в Харківській області щодо не виконання судового рішення визнано незаконними. 25 січня 2016 року (після набрання чинності ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31.12.2015) боржником було подано до суду заяву в порядку ст. 369 ЦПК України про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (справа №635/1308/16-ц). 16 березня 2016 року суд задовольнив заяву, проте державний виконавець раніше двічі звертався до суду із заявами про встановлення способу та порядку виконання рішення суду - 03.02.2014 та 11.09.2014, а суд двічі відмовляв в задоволенні даних заяв (справи №635/1547/14-ц та 635/1125/14-ц). Посадові особи відділу з примусового виконання судових рішень в жодне судове засідання не зявилися, апеляційних скарг не подавали, хоча державний виконавець зобовязаний приймати заходи щодо примусового виконання судового рішення неупереджено, своєчасно та в повному обсязі. 03 жовтня 2016 року державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 винесла постанову про закінчення виконавчого провадження за №41719425, керуючись п.4 ст.49, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження». Копія постанови вручена скаржнику - ОСОБА_1 11.10.2016. У відповідності до ч.3 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» постанова може бути оскаржена в 10-ти денний строк. Таким чином, скаржник зазначає, що посадові особи відділу примусового виконання рішень затягують виконання судового рішення, не зацікавленні в його виконанні, а навпаки будь-яким чином перешкоджають його виконанню. Державний виконавець не зявився в судове засідання в АСХО, не оскаржив ухвалу АСХО від 31.08.2016, не подав касаційну скаргу. У відповідності до п.4.1 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, заяви, скарги долучаються до матеріалів виконавчого провадження разом з документами за результатами їх розгляду, т.ч. всі докази бездіяльності посадових осіб відділу примусового виконання судових рішень мають знаходитися в виконавчому провадженні, яке має бути витребуване. Виконавчий лист 4.3/2-470/2006 знаходиться на виконанні з 2006 року (на протязі 10-ти років), жодних виконавчих дій не проводилося, а через 10 років державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження без виконання рішення суду. Відтак, постанови державного виконавця від 03.10.2016 про закінчення виконавчого провадження є незаконною, необґрунтованою і підлягає скасуванню.

В судове засідання скаржник ОСОБА_1, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність не надавав.

Заінтересована особа - Відділ примусового виконання судових рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області та боржник - начальник відділу примусового виконання судових рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області ОСОБА_4, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, не зявилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутність не надавали.

В звязку з неявкою у судове засідання сторін та враховуючи стислі строки розгляду скарги, визначені ч.1 ст.386 ЦПК України, суд вирішує розглядає справу за їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 2 ст. 369 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Судом встановлено, що ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 березня 2016 року (справа №635/1308/16-ц, провадження №6/635/35/2016), виконавчий лист 4.3/2-470/2006, виданий Харківським районним судом Харківської області 12 жовтня 2006 року щодо зобовязання посадової особи, а саме, начальника ДВС у Харківському районі та м.Люботин Харківської області усунути порушення цивільного права ОСОБА_1 та відновити становище про порядок користування земельною ділянкою по вул.Луначарського, №85 в с.Високий Харківського району Харківської області, встановлене за актом від 08.08.2000 року, та яке існувало до повторного виконання рішення суду від 29.11.1999 року за актом від 19.08.2004 року, чим захистити цивільне право ОСОБА_1, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 31 серпня 2016 року(справа №635/1308/16-ц, провадження №22-ц/790/4280/16), апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 16 березня 2016 року відхилено, а ухвалу суду першої інстанції від 16 березня 2016 року залишено без змін.

Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відтак, ухвала Харківського районного суду Харківської області від 16 березня 2016 року (справа №635/1308/16-ц, провадження №6/635/35/2016) набрала законної сили 31 серпня 2016 року.

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно - правовим актами, виданим відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Держаний виконавець, як працівник органу державної виконавчої служби, за ст.7 Закону України "Про державну виконавчу службу", зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати у своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України, а з огляду на ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі по тексту - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Так, постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 від 03 жовтня 2016 року ВП №41719425, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа 4.3/2-470/2006, виданого Харківським районним судом Харківської області 12 жовтня 2006 року щодо зобовязання посадової особи, а саме, начальника ДВС у Харківському районі та м.Люботин Харківської області, усунути порушення цивільного права ОСОБА_1 та відновити становище про порядок користування земельною ділянкою по вул.Луначарського, №85 в с.Високий Харківського району Харківської області, встановлене за актом від 08.08.2000 року, та яке існувало до повторного виконання рішення суду від 29.11.1999 року за актом від 19.08.2004 року, чим захистити цивільне право ОСОБА_1, закінчено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження закінчується у разі визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження на виконання ухвали Харківського районного суду Харківської області від 16 березня 2016 року (справа №635/1308/16-ц, провадження №6/635/35/2016), що набрала законної сили та керуючись вимогами п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно частини 3 статті 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вище викладене та керуючись ч.3 ст.387 ЦПК України, суд відмовляє в задоволенні ОСОБА_1 на постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 03 жовтня 2016 року ВП №41719425 про закінчення виконавчого провадження.

Керуючись ст. 383-389 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 03 жовтня 2016 року ВП №41719425 про закінчення виконавчого провадження - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Харківської області протягом пяти днів з дня її оголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя