Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/4498/16-ц Головуючий у 1-й інст. Колупаєв В. В.
Категорія 39 Доповідач Заполовський В. Й.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів: Павицької Т.М., Шевчук А.М.,

за участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спадкового договору недійсним, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 23 травня 2016 року про забезпечення позову,

в с т а н о в и л а :

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання спадкового договору недійсним.

В позовній заяві ОСОБА_1 просив в порядку забезпечення позову накласти арешт на спірне майно квартиру АДРЕСА_1.

Заяву обґрунтовував тим, що відповідач ставши власником майна може здійснити його відчуження, а невжиття заходів забезпечення позову може стати на заваді чи унеможливити виконання рішення суду у цивільній справі.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 23 травня 2016 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Не погодившись з ухвалою, ОСОБА_2 у поданій апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу про забезпечення позову.

Зокрема зазначає, що позивачем не було внесено застави для запобігання зловживанню забезпеченням позову, яка вноситься на депозитний рахунок суду. Крім того, позовна заява не підписана позивачем ОСОБА_1 та не подана до суду ним особисто.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Частиною 1 статті 153 ЦПК передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача щодо несумісних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його.

Питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

Відповідно до розяснень, що містяться у п., п. 4, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Наявність між сторонами спору підтверджується матеріалами даної цивільної справи.

Враховуючи вище наведене та те, що у разі набуття права власності на майно, зокрема на квартиру № 125 в будинку по вул. В. Бердичівська, 41 в м. Житомирі, яка фактично є предметом спору у даній справі, іншими особами може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, то ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову слід визнати такою, що постановлена з додержанням вимог закону, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Не грунтуються на матеріалах справи і доводи апеляційної скарги про те, що позовна заява не підписана позивачем ОСОБА_1 та не подана до суду ним особисто, оскільки будь-які докази про ці обставини відповідачем не надані та такі в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 312 - 315 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 23 травня 2016 року про забезпечення позову залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді