10 лютого 2016 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої - судді Логінової С.М.,
при секретарі - Ленчицькій А.Б..,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1, за участю третьої особи на стороні позивача - публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до Першого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про звільнення майна з-під арешту,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Першого міського відділу ДВС ХМРУЮ, товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», за участю третьої особи на стороні позивача - публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про звільнення майна з-під арешту, посилаючись на те, що під час проведення перемовин з ПрАТ «УкрСиббанком» з питання рефінансування-реструктуризації його кредитної заборгованості та підготовки відповідних документів йому 11.11.2015 р. випадково стало відомо про наявність стосовно нього виконавчого провадження № 20777406, відкритого 20.04.2010 р. постановою державного виконавця MB ДВС ХМРУЮ на підставі виконавчого листа № 2-5307 від 23.10.2009 р., виданого Оболонським райсудом м. Києва про стягнення з нього на користь TOB «Просто Фінанс» 116 641,50 грн.
ОСОБА_1 стало відомо, що 03.08.2015 р. постановою державного виконавця Першого MB ДВС ХМРУЮ було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить йому як боржнику, із забороною здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику.12.11.2015 р. на його заяву до начальника Першого MB ДВС ХМРУЮ йому були надані копії відповідних постанов та виконавчий лист.
ОСОБА_1 посилається на те, що з 17.08.2007 р. належна позивачу квартира АДРЕСА_2 перебувала під іпотечним обтяженням № 5507236, про що було зроблено запис у Державному реєстрі іпотек.
ОСОБА_1 вважає, що арешт з подальшим примусовим зверненням стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, якою забезпечено виконання зобов'язань за відповідним іпотечним договором, укладеними між ним і ПрАТ "УкрСиббанк", здійснено державним виконавцем без урахування положень частини восьмої статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» та частини шостої статті 3, частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку», відповідно до яких ПрАТ «УкрСиббанк», як іпотекодержатель, має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому правові підстави для накладення державним виконавцем арешту на нерухоме майно, яке передано в іпотеку, відсутні, оскільки вказані дії унеможливлюють реалізацію іпотекодержателем зазначеного першочергового права на задоволення вимог до боржника за рахунок предмета іпотеки, а тому перешкоджають вирішувати з «УкрСиббанком» питання рефінансування отриманого в них кредиту.
Державним виконавцем арешт на майно, до складу якого входить спірна квартира, накладено 03.08.2015 року, тобто після 17.08.2007 р. - передачі спірного майна в іпотеку, що порушує права іпотекодержателя та іпотекодавця на вирішення питання погашення кредиторської заборгованості шляхом звернення стягнення на передане в іпотеку майно.
Звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя «УкрСиббанк», який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки.
Наявність інших арештів та обтяжень на предмет іпотеки обмежує першочергове право іпотекодержателя проводити перошочергове стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення кредиторської заборгованості та вирішувані з іпотекодавцем питання рефінансування кредиторської заборгованості шляхом внесення змін до кредитного договору та договору іпотеки.
Звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання, проведеного державним виконавцем за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача TOB «Кредитні ініціативи», який не є іпотекодержателем, та у порушення передбаченого частиною восьмою статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» і частиною шостою статті 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритету права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки.
Позивач просить звільнити нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця Першого МВ ДВС ХМРУЮ від 03.08.2015 р. по виконавчому провадженню № 20777406.
У судове засідання позивач та його представник не прибули, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутність, просили позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Представники відповідачів - Першого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та представник третьої особи на стороні позивача - публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» у судове засідання не зявились, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд приходить до висновку, що слід ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек № 47425896 від 11.11.2015 р., з 17.08.2007 р. належна позивачу квартира АДРЕСА_2 перебувала під іпотечним обтяженням № 5507236, про що було зроблено запис у Державному реєстрі іпотек.
Судом встановлено, що 20.04.2010 р. постановою старшого державного виконавця міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції ВП № 20777406 на підставі виконавчого листа № 2-5307 від 23.10.2009 р., виданого Оболонським райсудом м. Києва відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь TOB «Просто Фінанс» 116 641,50 грн.
03.08.2015 р. постановою державного виконавця Першого MB ДВС ХМРУЮ ВП № 20777406 було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_2, а саме квартиру АДРЕСА_2, із забороною здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику.
Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Відповідно до ст. 572 ЦК України кредитор (заставодержатель) має право (у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно первинними кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.
Згідно із ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Згідно із ч. 2 ст. 1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.
Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Вищий пріоритет - переважний пріоритет одного обтяжувача відносно пріоритету іншого обтяжувача на отримання задоволення своїх прав чи вимог щодо одного й того ж рухомого майна. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.
За таких обставин, з урахуванням принципу пріоритетності зареєстрованих обтяжень, суд приходить до висновку, що наявність інших арештів та обтяжень на предмет іпотеки обмежує право іпотекодержателя проводити першочергове стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення кредиторської заборгованості та про вирішувати з іпотекодавцем питання рефінансування кредиторської заборгованості шляхом внесення змін до кредитного договору та договору іпотеки.
Суд приходить до висновку, що слід звільнити нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 з-під арешту, накладеного постановою держвиконавця Першого МВ ДВС ХМРУЮ від 03.08.2015 р. по виконавчому провадженню № 20777406.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 225, 226 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 572, 575 ЦК України ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 3 Закону України «Про іпотеку», ст. 1 Закону України «Про заставу» суд
позов ОСОБА_1, за участю третьої особи на стороні позивача - публічного акціонерного товариства «УкрСибБанк» до Першого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції, товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про поділ будинку та земельної ділянки в натурі, звільнення майна з-під арешту задовольнити.
Звільнити нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції № 20777406 від 03.08.2015 р. по виконавчому провадженню № 20777406.
Стягнути з Першого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції, товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі по 243,60 грн. з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
На рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою, без участі якої проголошено рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Логінова С.М