Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 328/1617/14 Головуючий у 1 інстанції: Андрущенко О.Ю.
№ провадження 22-ц/778/713/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1В
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„03 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Стрелець Л.Г., Гончар М.С.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 06 жовтня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з указаним позовом, уточненому у ході розгляду справи, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, мотивуючи свої вимоги тим, що 04 березня 2008 року між банком та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 14.14680, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 30 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 07.03.2013 року.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачем ОСОБА_2 04.03.2008 року був укладений договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 53,10 кв.м., житловою площею 34,40 кв.м., який розташований за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Таврійська, 6.

Уточнивши у вересні 2015 року позов, банк зазначав, що у звязку з неналежним виконанням ОСОБА_3 своїх зобовязань за кредитним договором , в останнього станом станом на 12.08.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 32 712,68 доларів США, яка складається з 13 243,31 доларів США заборгованість за кредитом, 8 085,64 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 9 814,84 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором, 11,70 доларів США штраф (фіксована частина), 1 557,19 доларів США штраф (процентна складова).

В рахунок погашення зазначеної заборгованості за кредитним договором № 14.14680 від 04.03.2008 року в розмірі 32 712,68 доларів США позивач остаточно просив звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу з укладанням від імені іпотекодавця договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на: нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» усіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки, та виселити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з житлового будинку за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Таврійська, буд.6, стягнути судові витрати.

Рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 24 липня 2014 року по даній справі про відмову у задоволенні позову та ухвала апеляційного суду Запорізької області від 09 жовтня 2014 року, якою вказане рішення було залишеним без змін, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 липня 2015 року скасовані, справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді заочним рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 06 жовтня 2015 року позовні вимоги задоволені частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 14.14680 від 04.03.2008 року в розмірі 32 712,68 доларів США, що за курсом НБУ станом на 06.01.2015 року складає 694 020 грн. 44 коп., до якої входить: 13 243,31 доларів США заборгованість за кредитом, 8 085,64 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 9 814,84 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором, 11,70 доларів США штраф (фіксована частина), 1 557,19 доларів США штраф (процентна складова), звернуто стягнення на предмет іпотеки - на будинок загальною площею 53,10 кв.м , житловою площею 34,40 кв.м, початковою вартістю, визначеною сторонам 127 500 грн., який розташований по вул. Таврійській, 6 в м. Токмак Запорізької області, шляхом продажу Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для продажу вказаного будинку.

В частині позовних вимог про виселення відповідачів відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 1 526 грн. 45 коп.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 1 526 грн. 45 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про виселення скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким вимогу про виселення задовольнити.

Оскільки відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, рішення в частині задоволення позовних вимог ПАТ КБ „ПриватБанк не є предметом апеляційного розгляду і в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасника процесу, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в оскаржуваній частині в межах, визначених ч.1 ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів та встановлено судом, ОСОБА_2 є власником житлового будинку № 6 по вул. Таврійській у м. Токмаку на підставі договору купівлі-продажу № 286 від 05.05.2005 року.

За довідкою квартального комітету від 21.07.2014 року у вказаному будинку ОСОБА_2 проживає разом з чоловіком ОСОБА_3 та дітьми ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

В іпотеку ПАТ КБ „ПриватБанк житловий будинок № 6 по вул. Таврійській у м. Токмаку був переданий за договором іпотеки від 04.03.2008 року, укладеним між банком та ОСОБА_2 з метою забезпечення виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором від 04.03.2008 року.

Згідно з ч.3 ст. 33 Закону України „Про іпотеку звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється відповідно до ст. 39 Закону України „Про іпотеку.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 39 цього Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Частиною 1 ст. 40 Закону України „Про іпотеку передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом.

Правовою нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення є ст. 109 ЖК України, в ч.1 якої передбачені підстави виселення, а ч.3 регулює порядок виселення громадян.

За змістом ч.2 ст. 40 Закону України „Про іпотеку та ч.3 ст. 109 ЖК України після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст. 109 ЖК України громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту(позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Згідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 18 березня 2015 року( справа № 6-39 цс15), за змістом статей 39, 40 Закону України „Про іпотеку та ст. 109 ЖК України особам, які виселяються із жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у звязку із зверненням стягнення на предмет іпотеки, надається інше постійне житло тільки у тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на предмет іпотеки, якщо іпотечне майно було придбано за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення ( ч.2 ст. 109 ЖК України).

Ухвалюючи рішенні в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо виселення відповідачів, суд врахував вказані норми матеріального права та правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 18.03.2015 року № 6-39 15, а тому дійшов обґрунтованого висновку про відсутність передбачених законом підстав для виселення мешканців із будинку № 6 по вул. Таврійській у м. Токмаку без надання їм іншого постійного житла, оскільки переданий в іпотеку будинок був придбаний не за рахунок отриманих ОСОБА_3 кредитних коштів, а позивачем інше постійне житло не надано.

Відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, у звязку з чим посилання в апеляційній скарзі на невірне застосування судом норм матеріального права при вирішенні питання про виселення відповідачів є безпідставними.

Рішення в оскаржуваній частині постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, передбачених ст. 309 ЦПК України підстав для його зміни чи скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Заочне рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 06 жовтня 2015 року по даній справі в оскаржуваній частині залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: