Провадження № 2/200/4502/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"02" серпня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Южакової В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завдатку, -

В С Т А Н О В И В:

05 листопада 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про стягнення завдатку.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04 липня 2015 року вона уклала з відповідачем договір завдатку б/н в письмовій формі. Згідно з умовами зазначеного договору відповідач зобовязався продати їй квартиру АДРЕСА_1 за 34000 доларів США, включаючи суму завдатку не пізніше 28 липня 2015 року. В якості авансу ОСОБА_2 було передано кошти в сумі 3000 доларів США. На момент укладення попереднього договору завдатку квартира перебувала під забороною у Банку «Кіпру», підстава обтяження забезпечення іпотеки. За умовами договору завдатку відповідач зобовязувався погасити заборгованість по кредитному договору, за яким даний обєкт нерухомості знаходиться в банківській заставі. Однак відповідач свої обовязки за договором завдатку не виконав, документи, необхідні для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири не підготував. Натомість відповідач передав лист від 24.07.2015 року, в якому запропонував позивачу підписати додаткову угоду до договору завдатку від 04.07.2015 року, аргументуючи тим, що у нього немає можливості погасити кредитну заборгованість. Тобто, в зазначений договором завдатку термін основний договір купівлі-продажу нерухомого майна не був укладений в звязку з невиконанням відповідачем обовязку, визначеного п.2.1.2 договору завдатку, тобто з вини відповідача. Відповідно до п.4.2 договору завдатку, у разі, якщо продавець відмовляється укласти основний договір, або не укладає його до 28 липня 2015 року, продавець зобовязаний повернути покупцеві суму завдатку у розмірі 3000 доларів США.

З урахуванням викладеного, просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь завдаток у сумі 3000 доларів США; стягнути з ОСОБА_2 на свою користь штраф у сумі 3000 доларів США відповідно до ст. 549, ст. 571 ЦК України.

Позивач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без участі представника.

Відповідач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином.

Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2016 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів.

Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 - Покупець та ОСОБА_2 Продавець, 04 липня 2015 року уклали з відповідачем договір завдатку (а.с.4-5).

Відповідно до п.1.1, 1.2 вказаного договору ОСОБА_2 зобовязався продати у власність ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 44,9 кв.м. При підписанні цього договору сторони зобовязуються до 28.07.2015 року укласти і нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу квартири. Загальна вартість квартири становить гривневий еквівалент 34000 доларів США.

Згідно п.2.1 договору продавець зобовязується, зокрема, оформити всі необхідні для продажу обєкта документи; погасити до 27 липня 2015 року суму заборгованості по кредитному договору, за яким вказаний обєкт нерухомого майна знаходиться в банківській заставі; передати обєкт у власність покупця в строк до 28 липня 2015 року та звільнити до 31 серпня 2015 року.

Відповідно до п.3.1 договору, в якості підтвердження намірів і на виконання зобовязань по відчуженню обєкта і укладенню відповідного договору купівлі-продажу, в момент підписання цього договору покупець передав, а продавець отримав в якості завдатку суму в розмірі гривневого еквіваленту 3000 доларів США в рахунок належних йому коштів за оплату вартості обєкта.

Згідно з п.4.2. договору, у випадку безпідставного, без поважних причин, ухилення від укладення основного договору купівлі-продажу з боку продавця у вигляді відмови від укладення договору купівлі-продажу, приховання факту майнового спору, арешту чи застави, зміни ціни продажу обєкта, при невиконанні умов цього договору, продавець зобовязаний відшкодувати покупцю суму завдатку в розмірі 3000 доларів США та інші збитки не пізніше 28 липня 2015 року.

Листом від 24.07.2015 року відповідач повідомив позивача, що не має можливості погасити борг по кредиту на обєкт продажу, та просив перенести угоду (а.с. 6).

Претензією від 21 вересня 2015 року, направленою на адресу відповідача цінним листом, позивач просила відповідача повернути суму завдатку в розмірі 3000 доларів США до 01.10.2015 року (а.с. 7, 8).

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Таким чином, судом встановлено, що договір купівлі-продажу квартири не був укладений з вини відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договорів купівлі-продажу нерухомого майна.

Тобто, з положень даної статті чітко випливає, що завдаток може існувати лише у тому випадку, коли сторони уклали договір і ним передбачається матеріальне зобовязання однієї сторони перед іншою стороною.

Відповідно до ст. 571 ЦК України встановлено правові наслідки порушення або припинення зобов'язання, забезпеченого завдатком. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов'язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

Правила ст. 571 ЦК України про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в таких випадках, коли між сторонами укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь із сторін.

У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і мають бути повернуті в тому розмірі, в якому вони надавалися. Внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку, якщо таке зобов'язання випливає із договору, укладеного сторонами.

В даному випадку між позивачем та відповідачем було укладено угоду про бажання в майбутньому здійснити купівлю квартири. Самого договору купівлі-продажу квартири, який би позивача матеріально зобовязував перед відповідачем та який би міг забезпечуватися завдатком, укладено не було. А якщо сторони домовились укласти договір купівлі-продажу нерухомості, але не оформили його нотаріально, платежі, внесені в рахунок виконання договору, визнаються авансовими і повертаються в тому розмірі, у якому надавалися, навіть якщо сторони прямо назвали цей платіж завдатком і передбачили відповідні правові наслідки.

Надаючи оцінку доказам дослідженими судом в ході розгляду справи у їх системному аналізі з вказаними правовими нормами, суд дійшов висновку, що сплачені позивачем грошові кошти в розмірі 3000 доларів США, на поверненні яких наполягає позивач, є авансовим платежем, а тому повинні бути повернуті в тому розмірі, в якому вони передавалися.

Правові наслідки порушення або припинення зобовязання, забезпеченого завдатком, передбачені ст. 571 ЦК України, у даному разі не застосовуються.

Аванс, на відміну від завдатку є лише способом здійснення платежу, не забезпечує виконання зобовязання та в кожному випадку підлягає поверненню у розмірі, в якому він надавався, незалежно від вини обох сторін чи її відсутності.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 зобовязаний повернути позивачу кошти у розмірі 30000 доларів США, що були ним сплачені в якості авансу відповідно до п.3.1 договору завдатку.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

Відповідно до ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Оскільки за умовами договору (п.4.2) у випадку безпідставного, без поважних причин, ухилення від укладення основного договору купівлі-продажу з боку продавця продавець зобовязаний відшкодувати покупцю суму завдатку в розмірі 3000 доларів США не пізніше 28 липня 2015 року, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у національній валюті відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 28 липня 2015 року 22,06.

Таким чином, стягненню на користь позивача підлягає сума: 3000 доларів США х 22,06 = 66180 грн.

Позивач як інвалід другої групи, відповідно до п.9 абз.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10- 11, 57- 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завдатку задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму 66180,00 (шістдесят тисяч сто вісімдесят) гривень 00 коп. еквівалент суми 3000 доларів США, що були сплачені в якості авансу зо договором від 04.07.2015 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 661,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску