АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів: Прокопчук Н.О., Семенюк Т.А.

при секретарі: П'ятничук В.Г.

за участю:

представника позивача Передерєва В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом доОСОБА_3 про стягнення з відповідача заборгованість у розмірі 19 449,68 грн. за кредитним договором №б/н від 10.11.2010.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 10.12.2015 у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить заочне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що суду були надані докази про наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором, які в порушення вимог діючого законодавства суд не прийняв до уваги.

Відповідач належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, але в судове засідання не з'явився. з невідомих для суду обставин. На підставі викладеного та керуючись вимогами ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено наявності укладеного між сторонами договору та, що відповідач отримував кредит в банку.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Справа № 755/18941/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/3425/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Чех Н.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції встановлено, що 10.11.2010 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений договір про надання банківських послуг №б/н шляхом підписання позивачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за його користуванням у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 Умов та Правил надання банківських послуг, Боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку, зокрема з Картрахунку, грошові кошти для здійснення платежу ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань (а. с. 29). Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк (а. с. 17). Банк виконав свої зобов'язання, надавши позичальнику кредитні кошти, а останній належним чином не виконує умови договору, у зв'язку з чим станом на 31.08.2015 виникла заборгованість в розмірі 19 449,68 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 5 715,76 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 10 634,98 грн., заборгованість з пенею та комісією - 1 696,57 грн., штраф - 902,37 грн. (процентна складова), та 500 грн. (фіксована частина) (а. с. 3). Враховуючи вищевикладене позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

За змістом статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що відповідач, який добровільно погодився на умови кредитного договору, повинен був належно їх виконувати.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно з п. 2.1.1.5.6 у разі невиконання зобов'язань за Договором на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту: Овердрафту), оплати Винагороди Банку (а. с. 25). Відповідно до п. 2.1.1.7.6 при порушенні позичальником строку платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а. с. 26).

Пунктом 2.1.1.12.11 передбачено, що Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором (а. с. 29).

Відповідно до матеріалів справи, відповідач всупереч умов вище вказаного кредитного договору, перестав сплачувати кошти, внаслідок чого станом на 31.08.2015 виникла заборгованість в розмірі 19 449,68 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 5 715,76 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 10 634,98 грн., заборгованості з пенею та комісією - 1 696,57 грн., штраф - 902,37 грн. (процентна складова), та 500 грн. (фіксована частина) (а. с. 3).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідач свої обов'язки за кредитним договором не виконав, а тому з ОСОБА_3 підлягає стягненню сума заборгованості.

На зазначені обставини, суд першої інстанції уваги не звернув, не дав їм належної правової оцінки, у зв'язку з чим дійшов невірного висновку.

Відповідно до Анкети-заяви, що підписана відповідачем зазначено, що: «Я згоден з тим, що дана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та банком договір про надання банківських послуг. Я ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді» (а.с. 4).

Таким чином, ОСОБА_3 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Підписавши договір, сторони підтвердили свої права та обов'язки за ним, погодились з усіма його умовами, у зв'язку з чим зобов'язані їх виконувати належним чином.

Також матеріали справи свідчать про те, що останній платіж за вказаним договором було здійснено відповідачем 28.02.2013, а строк дії банківської картки не закінчився.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач не підписував кредитний договір, укладений між сторонами 10.11.2010, і що він визнаний судом недійсним у встановленому законом порядку, то суд дійшов безпідставного висновку про відмову в задоволенні позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до положення статті 88 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 485,96 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 10 листопада 2010 року в розмірі 19 449 (дев'ятнадцять тисяч чотириста сорок дев'ять) гривень 68 (шістдесят вісім).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1 485 (одна тисяча чотириста вісімдесят п'ять) гривень 96 (дев'яносто шість) копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: Н.О. Прокопчук

Т.А.Семенюк