Справа №451/1668/15-ц
Провадження № 2/451/92/16
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

12 лютого 2016 року м. Радехів

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Мулявка О.В.

при секретарі судового засідання Кріса М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Радехів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2015 року позивач звернулася до суду із позовом, відповідно до вимог якого, просить стягувати аліменти із відповідача на її користь на утримання дочки ОСОБА_3, 11.07.2012р.н. у розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до її повноліття.

В обґрунтування позову посилається на те, що 24.12.2011р. між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого у них народилася донька ОСОБА_3.. ОСОБА_2-відповідач у справі, матеріальну допомогу у добровільному порядку на утримання дитини не надає, хоча працює офіційно та отримує постійний дохід, тому змушена була звернутись до суду.

Визначивши розмір аліментів, вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку.

У судове засідання позивачка не зявилися, надавши письмову заяву із підтриманням позовних вимог, розгляд справи просить здійснювати без її участі та проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.15).

Відповідач у судове засідання неодноразово не зявлявся, хоча про день, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. Про причини неявки в судові засідання не повідомляв.

Із врахуванням наведеного, на підставі ст.169 та ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін і застосування технічних засобів фіксації судового засідання та на підставі представлених суду доказів.

Так, судом встановлено, що під час перебування сторін у шлюбі у них 11 липня 2012 року народилася донька ОСОБА_3 (а.с.4), яка проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні(а.с.5).

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обовязок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків.

Виходячи з норм вказаної статті, приймаючи до уваги, що неповнолітня дитина позивачки проживає разом із останньою та перебуває на повному її матеріальному утриманні і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обовязку утримувати дитини не досягнуто, суд вважає вимогу позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 правомірною.

Виходячи із принципу диспозитивності, закладеному у ст.ст.11,60 ЦПК України, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, піддавши аналізу матеріали справи, суд приходить до висновку, що стан здоровя ОСОБА_3 задовільний, їй не заподіяне каліцтво та джерел самостійного доходу вона не має.

Окрім цього, суд вважає, що і у відповідача стан здоровя, задовільний.

Дані обставини судом враховані при визначенні розміру аліментів.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене та рекомендації, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими, від так підлягають до задоволення.

У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, слід зауважити, що при наявності у позивачки доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, а також документального підтвердження додаткових витрат на особливі потреби дитини, вона не позбавлена у майбутньому заявити вимогу про збільшення розміру аліментів.

Також, у свою чергу, при наявності у відповідача доказів щодо погіршення стану його здоровя, а також документального підтвердження зміни свого матеріального становища, він не позбавлений у майбутньому заявити вимогу про зменшення розміру аліментів.

У відповідності із вимогами ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне із відповідача стягнути судові витрати.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212-215,226 ЦПК України та ст.ст.180,182,184 Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки с.Вузлове, вул.Воззєднання, буд.6 Радехівського району Львівської області, зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.12.2015 року і до її повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 487,20грн..

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків апеляційного оскарження, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

ГоловуючийОСОБА_4