Провадження № 6/761/1072/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді: Волошина В.О.

при секретарі: Гончар Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мілоцького Олега Леонідовича про примусове проникнення до житла, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, -

в с т а н о в и в :

06 грудня 2016р. старший державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мілоцький О.Л. звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним поданням, в якому просив суд: винести ухвалу про примусове проникнення до квартири, загальною площею 45,4 кв.м. АДРЕСА_1 для проведення опису майна боржника - ОСОБА_3, яка належить останній на праві власності.

Своє подання державний виконавець обґрунтовував тим, що на виконанні у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавчий документ №910/2442/14 від 08 грудня 2015р. виданий Господарським судом м. Києва про стягнення з ФОП ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_2 суми боргу, яка з урахуванням виконавчого збору становить 259162,2 грн. Рішення суду в добровільному порядку не виконане. На виклики до державного виконавця боржник не з'являється. Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно боржник має у власності вищевказану квартиру. За виходом державного виконавця за вказаною адресою доступу до приміщення не надано, про що складено акт. За вказаних підстав, зважаючи, що боржником в добровільному порядку не виконується судове рішення, державний виконавець звернувся до суду із зазначеним поданням.

У судове засідання державний виконавець Мілоцький О.Л. не з'явився, в поданні просив суд розглянути подання за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується подання, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується подання, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду подання і вирішення його по суті, вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Так, судом встановлено, що на виконанні Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває наказ Господарського суду м. Києва від 08 грудня 2015р. по справі №910/2442/14 про примусове виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 12 листопада 2015р. у справі №910/2442/14 про стягнення з ФОП ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_2 223200,31 грн. основної суми заборгованості (орендна плата та комунальні платежі); 4500,90 грн. - пені; 1038,67 - 3% річних; 4574,79 грн. - судового збору за розгляд позовної заяви; 2287,40 грн. - судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Вимоги п. 15) ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням поліцейських, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Матеріали виконавчого провадження, якими обґрунтував державний виконавець своє подання, не містять доказів про те, що боржника було повідомлено про проведення виконавчих дій з виходом до належного йому нерухомого майна, оскільки державним виконавцем не надано жодних підтверджуючих документів з вимогою забезпечення державному виконавцю безперешкодного доступу до приміщення квартири АДРЕСА_1.

З наданих суду матеріалів виконавчого провадження вбачається, що боржник ФОП ОСОБА_3 лише отримала копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 07 вересня 2016р. (ВП №52117989), що підтверджено відповідним реєстром на відправлення рекомендованої кореспонденції 12 вересня 2016р. та роздруківкою виконаних операцій за штрихкодовим ідентифікатором за яким дата отримання - 21 вересня 2016р.

Натомість, матеріали подання не містять документальних підтверджень щодо своєчасного отримання боржником викликів державного виконавця на 26 жовтня 2016р. для сплати боргу або надання підтверджуючих документів про таку сплату в добровільному порядку, оскільки згідно реєстру на відправлення рекомендованої кореспонденції такий виклик було відправлено 24 жовтня 2016р., але отримано вже після дати виклику - 17 листопада 2016р., що підтверджено відповідною роздруківкою виконаних операцій за штрихкодовим ідентифікатором.

До того ж, докази отримання боржником ФОП ОСОБА_3 виклику державного виконавця від 10 листопада 2016р. з обов'язком з'явитись до виконавця 25 листопада 2016р. - взагалі відсутні.

Акт державного виконавця від 27 вересня 2016р. про здійснення виходу державного виконавця за адресою реєстрації боржника встановив лише перебування за вказаною адресою іншої особи (не боржника) та ненадання доступу в квартиру з метою складання акту опису майна в цей день і час.

Разом із тим, ні в поданні, ні в додатках до нього, не міститься підтверджуючих матеріалів щодо належного і своєчасного повідомлення боржника та його обізнаність про здійснення опису майна за місцем реєстрації фізичної особи - ОСОБА_3 саме в день складання цього акту - 27 вересня 2016р.

З урахуванням викладеного, неможливо прийти до висновку, що відсутність доступу до квартири зумовлена саме свідомими діями боржника, спрямованими на перешкоджання діям державного виконавця, або ж це пов'язано із відсутністю власника у квартирі з об'єктивних причин.

Окрім того, державний виконавець посилається на те, що на час звернення будь - якого іншого майна, окрім зазначеної квартири, на яке можливо звернути стягнення, не виявлено.

Однак, в матеріалах, долучених до подання, немає відомостей про відсутність транспортних засобів, зареєстрованих за боржником на праві власності, оскільки відсутня така інформація на відповідний запит державного виконавця до Регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві.

При розгляді даного подання суд враховує положення ст. 30 Конституції України, норми ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948р., ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966р. ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948р., ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. ст. 3, 57-60, 208 - 210, 218, 223, 294, 376 ЦПК України; ст. 30 Конституції України; ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

Подання старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мілоцького Олега Леонідовича про примусове проникнення до житла, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: