Номер провадження: 22-ц/785/4622/16
Головуючий у першій інстанції Сивоконь Т. І.
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я.,

Плавич Н.Д.,

при секретарі - Книгиницькому О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 21 квітня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувшись 26 грудня 2013 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (після зміни найменування ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №ODT0GA0000007 від 15 лютого 2008 року, за яким надано кредит у вигляді непоновлювальної лінії в розмірі 37690,00 доларів США на споживчі цілі під 12% річних на строк до 15 лютого 2028 року. В порядку забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 укладено договір іпотеки від 15 лютого 2008 року, за яким передано в іпотеку будинок по АДРЕСА_1. ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Посилаючись на невиконання умов кредитного договору, позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» після уточнення 11 березня 2015 року вимог та звернення таких до ОСОБА_3, ОСОБА_4, просив в рахунок заборгованості станом на 15 серпня 2013 року за кредитним договором в загальній сумі 32577,57 доларів США, звернути стягнення на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_2, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки з укладенням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину договору купівлі-продажу предмета іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість, з можливістю здійснення банком усіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки; а також просив ОСОБА_3, який зареєстрований та проживає в будинку, виселити з будинку зі зняттям з реєстраційного обліку (т.1 а.с.1-3, 172-173).

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав (т.1 а.с.226-229).

Відповідач ОСОБА_4 пояснень, заперечень суду першої інстанції не надав.

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 21 квітня 2016 року позов задоволено частково, в рахунок погашення за кредитним договором заборгованості станом на 15 серпня 2013 року в загальній сумі 32577,57 доларів США, рівній по курсу НБУ 7,99 грн. за 1 долар США 260294,80 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки житловий будинок, розташований по АДРЕСА_3 шляхом продажу з укладенням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину договору купівлі-продажу предмета іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість, з можливістю здійснення банком усіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки, в частині вимог про вселення відмовлено, розподілено судові витрати, зазначено, що рішення в частині звернення стягнення не підлягає виконанню на час дії мораторію (т.1 а.с.240-243).

В апеляційній скарзі представник в інтересах ОСОБА_3 просить рішення суду в частині вирішення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Неправильність рішення суду мотивовано невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з невиконання умов кредитного договору, заборгованості станом на 15 серпня 2013 року в загальній сумі 32577,57 доларів США, еквівалентних 260294,80 грн., права банку на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання іпотекодержателю права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві.

Висновки суду щодо невиконання умов кредитного договору, наявності заборгованості, права банку на звернення стягнення на предмет іпотеки відповідають обставинам справи, однак в даному випадку реалізація права банку на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві є неможливою з огляду на наступне.

15 лютого 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №ODT0GA0000007 від 15 лютого 2008 року, за яким надано в кредит 37690,00 доларів США на строк до 15 лютого 2028 року. Погашення заборгованості підлягало здійсненню шляхом щомісячної сплати банку коштів (щомісячний платіж) в сумі 342,94 доларів США згідно графіку погашення кредиту (а.с.103-114).

Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №ODT0GA0000007 від 15 лютого 2008 року укладено між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_3 договір іпотеки будинку, за яким передано в іпотеку житловий будинок АДРЕСА_3

Заборгованість станом на 15 серпня 2013 року за кредитним договором №ODT0GA0000007 від 15 лютого 2008 року становила 32577,57 доларів США та складалася з заборгованості за кредитом 28225,06 доларів США (в тому числі прострочене тіло 47,64 доларів США), за відсотками 2735,99 доларів США (в тому числі прострочені відсотки 2575,72 доларів США), з пені 35,41 доларів США, штрафу (фіксована частина) 31,29 доларів США, штрафу (процентна складова) 1549,82 доларів США (т.1 а.с.89-94).

Предметом іпотеки є нерухоме майно, що знаходиться по АДРЕСА_3 та складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 135,4 кв.м, житловою площею 73,0 кв.м, господарських будівель і споруд літ. «а» підвал, літ. «Б» літня кухня, літ. «В» лазня, літ. «Г» сарай 1-2 дворові споруди. Нерухоме майно належало іпотекодавцям на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Татарбунарської міської ради від 22 грудня 1994 року №34, зареєстрованого в КП «Татарбунарське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» 2 квітня 1997 року, в електронному реєстрі 15 жовтня 2007 року за реєстраційним номером 20642686. Майно передано в іпотеку з невід'ємними приналежностями, що в ньому знаходились. Предмет іпотеки зареєстровано у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності. У відповідності до статті 6 Закону України «Про іпотеку» іпотека за цим договором поширюється на земельну ділянку загальною площею 1288 кв.м, на якій розташований предмет іпотеки.

Таким чином, на час передачі нерухомого майна в іпотеку житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_3 знаходився в спільній частковій власності чотирьох осіб як то ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_3, де частка кожного становила ? частку. ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року у віці 60 років (т.1 а.с.80). Після смерті ОСОБА_7 Татарбунарською районною державною нотаріальною конторою заведено до майна померлого спадкову справу №39/2010. Свідоцтво про право на спадщину на ? частку нерухомого майна після смерті ОСОБА_7 видано 10 березня 2010 року Татарбунарською районною державною нотаріальною конторою ОСОБА_8 (т.1 а.с.85, 86).

Таким чином, станом на 17 березня 2010 року нерухоме майно, що знаходилося в іпотеці, як то житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_3, перебував у спільній частковій власності трьох осіб як то ОСОБА_8 з часткою 2/4, ОСОБА_4 з часткою 1/4, ОСОБА_3 з часткою 1/4 (т.1 а.с.142-144).

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року у віці 64 років (т.1 а.с.79). Після смерті ОСОБА_8 приватним нотаріусом Татарбунарського районного округу Одеської області Гайдаржи А.А. заведено до майна померлої спадкову справі №11/2014 за заявою ОСОБА_3, від прийняття спадщини за законом відмовився ОСОБА_4, подавши 12 вересня 2014 року відповідну заяву (т.1 а.с.147-148, 150, 151).

Свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_8 не видано.

Станом на 14 листопада 2014 року, на 22 березня 2016 року за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна нерухоме майно, що знаходиться в іпотеці, як то житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_3, продовжує значитись в спільній частковій власності трьох осіб як то ОСОБА_8 з часткою 2/4, ОСОБА_4 з часткою 1/4, ОСОБА_3 з часткою 1/4 (т.1 а.с.143-144, 214-215).

26 грудня 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» пред'явлено позов про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві.

Відповідно до положень частин 1, 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється окрім іншого на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За змістом статті 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленого статтею 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві.

Звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку статті 38 Закону України «Про іпотеку» передбачає надання іпотекодержателю права на продаж предмета іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі покупцеві за ціною, яка встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні не нижчому за звичайні ціни на це вид майна.

На даний час за даними реєстрів іпотекодавцями значаться ОСОБА_3 з часткою ?, ОСОБА_4 з часткою ?, ОСОБА_8 з часткою 2/4, при цьому ОСОБА_8 є особою, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, тобто під час розгляду справи в суді першої інстанції. Спадкову справу до майна померлої ОСОБА_8 заведено, однак свідоцтво про право на спадщину нікому зі спадкоємців ще не видано. Отже, 2/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_4, є неоформленими.

ОСОБА_3 є особою, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_8, оскільки подав у встановлені статями 1268, 1270 ЦК України порядку та строки заяву про прийняття спадщини. Що ж до ОСОБА_4, то за інформацією нотаріуса він подав заяву про відмову від прийняття спадщини, однак ОСОБА_4 не позбавлений права відкликати таку заяву.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ст.1296 ЦК України).

Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна; право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна (ст.1299 ЦК України).

Спадкоємці майна померлої ОСОБА_8 діти ОСОБА_3, ОСОБА_4 мають одержати свідоцтво про право на спадщину чи відмовитися від спадщини; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців, які прийняли спадщину від права на спадщину. Поряд з цим, спадкоємці, які прийняли спадщину, вважатимуться законними (титульними) володільцями, матимуть право вчиняти правочини щодо передачі права володіння і користування іншим особам тільки з моменту державної реєстрації за собою успадкованого майна. Потенційне право власності за такими спадкоємцями є зарезервованим, оскільки для цього є формальні документи, але документально право власності настане лише за наявності останньої дії, якою буде завершена структура складного юридичного факту, який призведе до виникнення права власності на нерухомість у спадкоємця.

Стаття 38 Закону України «Про іпотеку» передбачає надання іпотекодержателю права на продаж предмета іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі покупцеві. Дана норма матеріального права не передбачає звернення від імені спадкоємців померлого іпотекодавця до нотаріуса з заявами про оформлення спадщини, отримання від імені спадкоємців померлого іпотекодавця свідоцтв про право на спадщину на ім'я спадкоємців, вчинення дій по державній реєстрації на підставі свідоцтв про право на спадщину за спадкоємцями права власності на набуте у спадщину нерухоме майно чи його частку тощо. Тобто дії по оформленню спадщини має вчинити спадкоємець особисто, а не інша особа від його імені, таким чином, оформлення спадкових прав ОСОБА_3, ОСОБА_4 після смерті іпотекодавця ОСОБА_8 ПАТ КБ «ПриватБанк» як іпотекодержатель здійснити не може.

Не відповідність нині існуючих правовстановлюючих документів на іпотечне майно та даних реєстрів фактичним обставинам (смерті іпотекодавця з часткою 2/4, не оформлення спадщини після смерті іпотекодавця та не здійснення державної реєстрації права власності на спадкове майно за спадкоємцями тощо) виключає можливість реалізації ПАТ КБ «ПриватБанк» права звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки від імені іпотекодавців будь-якій особі-покупцю, оскільки для нотаріального оформлення правочину купівлі-продажу відсутні належні правовстановлюючі документи.

Підстави для задоволення позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання ПАТ КБ «ПриватБанк» права продажу предмета іпотеки від імені ОСОБА_3, ОСОБА_4 відсутні. ПАТ КБ «ПриватБанк» не позбавлений права в інший спосіб захистити порушене неналежним виконання зобов'язань за кредитним договором право.

ПАТ КБ «ПриватБанк» не пред'явлено вимоги як кредитором спадкодавця до спадкоємців в порядку статті 1281 ЦК України, відтак, доводи апеляційної скарги в цій частині не приймаються як підстава для скасування рішення.

Рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 21 квітня 2016 року в частині відмови у виселенні не оскаржено, відповідно, в силу положень статті 303 ЦПК України законність рішення в цій частині при даному апеляційному перегляді справи не перевіряється.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 21 квітня 2016 року в частині позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки - скасувати.

В задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки житловий будинок АДРЕСА_3, шляхом продажу предмета іпотеки з укладенням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину договору купівлі-продажу предмета іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» усіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки, - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Н.Д.Плавич