печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2016 року Печерський районний суд м. Києва в складі :

головуючого - судді Писанець В.А.,

при секретарі - Ясеновенко К.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просив встановити розмір відповідальності ОСОБА_1 у частці 50%, що становить суму 16999,72 грн. та стягнути з останнього цю суму на його користь.

В обґрунтування позову зазначив, що 22.08.2014 між ним та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 3734, предметом якого є майнові інтереси страхувальника та пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом Toyota Corolla, д/н НОМЕР_1. 19.05.2015 сталася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля НОМЕР_3, під керуванням відповідача. Судовими рішенням обох водіїв визнано винними у скоєнні ДТП, а тому позивач вважає, що ступінь вини кожного з винуватців ДТП є рівнозначною та визначається у частці 50% від заподіяного збитку застрахованому транспортному засобу. Позивач здійснив виплату ОСОБА_2 страхового відшкодування у розмірі 32671,64 грн. 29.07.2015 позивач здійснив доплату ОСОБА_2 страхового відшкодування у розмірі 1327,80 грн., у зв'язку з виявленням в ході ремонтних робіт прихованих дефектів.

Посилаючись на положення ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України, ст. 1190 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу половину виплаченої ОСОБА_2 суми страхового відшкодування.

Позивач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечували та просили відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 22.08.2014 між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 3734, предметом якого є майнові інтереси страхувальника та пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом Toyota Corolla, д/н НОМЕР_1.

19.05.2015 по просп. Академіка Палладіна в м. Києві сталася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_1

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 22.06.2015 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 22.06.2015 ОСОБА_1 також визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

За змістом ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

30.06.2015 та 08.07.2015 позивач на підставі Страхового акту № КР-009939 від 30.06.2015 з розрахунком суми страхового відшкодування до нього, керуючись Рахунком № ВДиС-0015574 від 07.07.2015 р., Рахунком на оплату по замовленню № 3063 від 02.06.2015 р., Рахунком № ВДиС-0012502 від 02.06.2015 р. та враховуючи дані Звіту про визначення вартості матеріального збитку вих. № 1391 від 16.06.2015 р., здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 32 671,64 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 59 від 30.06.2015 р., № 200 від 08.07.2015 р., № 201 від 08.07.2015 р.

15.07.2015 у зв'язку з виявленням в ході ремонтних робіт прихованих дефектів, до ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» повторно звернувся ОСОБА_2 із Заявою про виплату страхового відшкодування вх. № 15/04/9.01/1547.15 щодо здійснення доплати.

29.07.2015 позивач на підставі Страхового акту № КР-010126 від 29.07.2015 р. з розрахунком суми страхового відшкодування до нього, керуючись Рахунком № ВДиС-0016074 від 13.07.2015 р. здійснив доплату страхового відшкодування в розмірі 1327,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 364 від 29.07.2015р.

Таким чином, остаточна сума страхового відшкодування становить 33999,44 грн. - 32 671,64 грн. + 1 327,80 грн.

За приписами ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як на правову підставу задоволення вимог позову позивач посилається на ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України, ст. 1190 ЦК України.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За приписами ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Враховуючи те, що на момент здійснення позивачем страхової виплати ОСОБА_2 у повній мірі завданої шкоди за рішенням суду вже була встановлена обопільна вина водіїв у скоєнні ДТП, тобто страхова виплата мала здійснюватись з урахуванням приписів ст. 1190 ЦК України, то суд приходить до висновку, що у позивача не породжується право регресної вимоги до відповідача щодо надмірно сплачених ним коштів третій особі, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду м. Києві через Печерський районний суд м. Києва.

Головуючий Писанець В.А.