Справа №: 343/1087/16-ц
Провадження №: 2/0343/528/16
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

14 липня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді - Керніцького І. І.,

секретаря - Оленюк Т. В.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка просить постановити рішення яким, визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користуватися житловим приміщення в будинку АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивує тим, що в її в житловому будинку є зареєстровано декілька осіб, серед них є ОСОБА_2. Вони вже тривалий час не проживають разом. На даний час ще перебувають у шлюбі. На протязі останніх двох років відповідача взагалі немає, оскільки він залишив сім'ю та виїхав у Російську Федерацію. Факт відсутності відповідача за місцем реєстрації підтверджується актом обстеження від 16 травня 2016 року. Жодних домовленостей між нею і відповідачем щодо його проживання у будинку не укладалось, що є підставою вважати його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Реєстрація відповідача в житловому будинку порушує її права, як власника, на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним їй майном. Оскільки, обставини наведені в позовній заяві, докази, які їх підтверджують, свідчать про не проживання відповідача у жилому приміщенні, більше встановленого терміну, є всі підстави для визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності.

Позивач ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зіславшись на викладені в позовній заяві обставини. Просила позов задоволити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання на повторний виклик не з'явився, причину своєї неявки суду не повідомив, хоч про дату, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому Законом порядку про що свідчать повідомлення. Від нього не поступило клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Суд, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для її вирішення. Позов підлягає до задоволення виходячи з наступного:

Згідно ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю.

Згідно ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках або порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Права власника будинку визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Ст.72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У відповідності до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Згідно з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" - члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.

Як вбачається з матеріалів справи та копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.11.1996 року на праві особистої власності позивачці належить житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Довідка про склад сім'ї № 360 від 12.05.2016 року видана КП «Вигодський ККП» підтверджує, що ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1. До складу сім'ї входять: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 - син; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 - чоловік.

Згідно акту обстеження № 515 від 16.05.2016 року, свідчить про те, що ОСОБА_2, 1974 р.н. не проживає в АДРЕСА_1 на протязі останніх двох років.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в будинковолодінні в АДРЕСА_1 більше одного року без поважних причин, а його реєстрація у будинковолодінні перешкоджає позивачці у здійсненні права власності, так як вона не може розпорядитися належним на праві власності майном на власний розсуд, не може оформити субсидію, тільки через те, що за реєстрацією у належному її будинковолодінні значиться відповідач. Дана обставина відповідачем не спростована, доказів поважності не проживання в будинку чи наявності іншої домовленості між ним і власником житла відповідачем не представлено, а тому відповідача слід визнати таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням.

На підставі ст. 41 Конституції України,ст.72 ЖК України, ст.ст. 391,405 ЦК України, ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", керуючись ст.ст. 208,209,215,218, 224-226 ЦПК України, суд,-

Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим будинком, який знаходиться в АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана не пізніше 10 (десяти) днів з дня отримання ним копії заочного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: