_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/151/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2016 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Васильків О.В.

при секретарі Дідур Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання, суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.11.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у розмірі 1000 грн. з дня пред'явлення позову та до закінчення навчання, а саме до 30.06.2018 року, але не більше як до досягнення ним 23 років. При цьому позивач посилається на те, що сторони перебували у шлюбі, від якого у сторін народився син ОСОБА_4. Батьком у свідоцтві про народження дитини вказаний саме відповідач. Позивач зазначає, що син навчається в Одеській національній академії харчових технологій. Так як син продовжує навчатися, то на підставі ст. 199 СК України, позивач змушена звертатися до суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала та просить його задовольнити.

До сулового засідання з'явився син сторін - ОСОБА_3, який підтримав позовні вимоги матері.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що згодний сплачувати аліменти на утримання сина лише у розмірі 600 грн., так як матеріальне становище не дозволяє йому виплачувати аліменти в більшому розмірі. При цьому пояснив, що на теперішній час не працює та отримує лише пенсію.

Після наданих відповідачем пояснень щодо часткового визнання позовних вимог, позивач пояснила, що згодна на аліменти від відповідача у розмірі 600 грн. щомісячно.

Вислухавши сторін, а також враховуючи думку повнолітнього сина сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 29.12.1995 року народився ОСОБА_3, актовий запис № 87, що вбачається із свідоцтва про народження серії І-ЖД № 065183, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Приморської районної Ради народних депутатів м. Одеси. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі /а.с. 7/.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЖД № 12971, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Приморського районного управління юстиції м. Одеси, 17.09.2002 року шлюб між сторонами розірвано, актовий запис № 348 /а.с. 10/.

В подальшому 23.08.2008 року позивач зареєструвала шлюб із ОСОБА_5, у зв'язку і чим змінила прізвище на «Літвіна» /а.с. 11/.

Судом встановлено, що син сторін ОСОБА_3 проживає разом із матір'ю за адресою: АДРЕСА_1, про що свідчать досліджені судом копії паспортів позивача та її сина, в яких наявна відповідна відмітка про реєстрацію за вказаною адресою. Вказана обставина підтверджується також довідкою /з місця проживання про склад сімї та реєстрацію/ № 3425 від 22.10.2015 року /а.с. 4-5, 8-9/.

Згідно довідки № 48/ф5 від 13.10.2015 року, ОСОБА_3 є студентом ІІ курсу факультету Е, ТО та ТД денної форми навчання, держзамовлення Одеської національної академії харчових технологій. Термін навчання до 30.06.2018 року /а.с. 13/.

Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст. 199 ЦПК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до положень ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Окрім того, п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року встановлено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той з батьків, з яким вони проживають.

У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі /якщо залежно від її обставин визнає необхідним/ повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися, і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, являється студентом денної форми навчання, у зв'язку із чим потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом досліджено копію трудової книжки позивача ОСОБА_6, з якої слідує, що позивач 03.08.2011 року була звільнена із Суворовського РВК м. Одеси за власним бажання на підставі ст. 38 КЗпП України /а.с. 6/.

Крім того, судом досліджено копію трудової книжки відповідача ОСОБА_2, з якої слідує, що відповідач 10.07.2012 року був звільнений з посади провідного інженера-електрика за власним бажання на підставі ст. 38 КЗпП України. Також досліджено довідку Головного управління ПФУ в Одеській області № 125 від 13.02.2014 року, з якої вбачається, що відповідач отримує пенсію у розмірі 1 880,31 грн.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 має можливість надавати матеріальну допомогу сину ОСОБА_3, який продовжує навчання.

Проаналізувавши встановлені обставини, враховуючи часткове визнання відповідачем позовних вимог, та згоду позивача на аліменти у розмірі 600,00 грн., суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені, а саме суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 600 грн. щомісячно. При цьому суд зазначає, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та сина сторін.

Враховуючи вимоги діючого законодавства по спірним правовідносинам, в ході судового розгляду справи позивачу неодноразово роз'янювалось щодо необгрунтованості вимог про стягнення аліментів на користь матері повнолітнього сина, однак позивач наполягала на стягненні аліментів саме на її користь. Суд вважає, що позивач отримує неналежну юридичну допомогу з даного питання, в зв'язку з чим, враховуючи встановлені судом обставини, думку всіх участників по справі, суд приходить до висновку про доцільність стягнення аліментів на користь повнолітнього сина сторін.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 158, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 180, 182-184, 198, 199, 200 СК України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року " Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на його утримання, щомісячно у розмірі 600,00 грн. /шістсот гривень 00 копійок/, починаючи з 16.11.2015 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, а саме до 30.06.2018 року, але не більше як до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку, а саме до 29.12.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. /пятсот пятдесят одна гривня 20 копійок/.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення.

Суддя Васильків О. В.