Справа № 242/3342/16-ц
Провадження № 2/242/1098/16
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

22 липня 2016 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Пирогова Л.В., розглянувши позовну заяву Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Селидове Донецької області до Головного управління Державної служби України з питань праці у Донецькій області, Державне підприємство «Селидівугілля», треті особи - ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання недійсним акту про нещасний випадок, пов,язаний з виробництвом № 4 від 01.07.2016 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Селидівського міського суду Донецької області з позовом до Головного управління Державної служби України з питань праці у Донецькій області, Державне підприємство «Селидівугілля» про визнання недійсним акту про нещасний випадок, пов,язаний з виробництвом № 4 від 01.07.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 8 від 20.05.2013 року «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Відповідно до ч. 1 Положення «Про Державну службу України з питань праці», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у звязку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообовязкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно пунктів 1- 3 ч. 3 цього Положення основними завданнями Держпраці є: реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообовязкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб; здійснення комплексного управління охороною праці та промисловою безпекою на державному рівні; здійснення державного регулювання і контролю у сфері діяльності, повязаної з обєктами підвищеної небезпеки.

Відповідно до п. 14 цього Положення орган Держпраці є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства.

У зв'язку з цим, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи за участю Державної служби України з питань праці та її територіальних органів, у тому числі й тих, які виникають під час виконання повноважень, зокрема з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

З урахуванням змісту позовних вимог, суд вважає, що зазначені правовідносини є публічно-правовими, а справи зі спорів, що виникають між суб'єктами цих відносин, є адміністративними.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що даний спір належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 КАС України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне Відділенню виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Селидове Донецької області відмовити у відкритті провадження за позовною заявою до Головного управління Державної служби України з питань праці у Донецькій області, Державне підприємство «Селидівугілля» про визнання недійсним акту про нещасний випадок, пов,язаний з виробництвом № 4 від 01.07.2016 року.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Селидове Донецької області до Головного управління Державної служби України з питань праці у Донецькій області, Державне підприємство «Селидівугілля», треті особи - ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання недійсним акту про нещасний випадок, пов,язаний з виробництвом № 4 від 01.07.2016 року.

Роз'яснити позивачу право на звернення до Донецького окружного суду в порядку адміністративного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до суду Донецького апеляційного адміністративного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.В. Пирогова