РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Сидорука Є.І.

при секретарі Патій Н.А.

з участю:

представника позивача - відповідача ОСОБА_1

відповідача - позивача ОСОБА_2

представника відповідача - позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третьої особи ОСОБА_3 про визнання поруки припиненою, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» звернувся до Рівненського міського суду із цивільним позовом до ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07 листопада 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №331/ВКФ-07. Згідно з умовами кредитного договору, банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 63 000,00 доларів США з розрахунку 11,6 % річних на строк по 06 листопада 2032 року. Виконання позичальником зобовязань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного договору поруки №331/Zфпор-07 від 07 листопада 2007 року, що укладений між ТОВ Український промисловий банк», ОСОБА_2 та ОСОБА_5Г, згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобовязань за кредитним договором №331/ФКВ-07 від 07 листопада 2007 року. Відповідапльність поручителя настає у випадку невиконання боржником зобовязань за договором. Поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність, а поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Однак, в порушення вимог договору, позичальник взяті на себе зобовязання належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість в розмірі 956 425,78 грн. Просить стягнути із ОСОБА_2 зазначену заборгованість, а також судові витрати по справі.

03 листопада 2015 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав до суду зустрічний позов до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третьої особи ОСОБА_3 про визнання поруки припиненою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що дійсно 7 листопада 2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» і ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №331/ФКВ-07. В той самий день між ОСОБА_2 та ТОВ «Укрпромбанк» був укладений договір поруки №331/Zфпор-07, згідно якого поручитель разом з позичальником взяв на себе зобовязання перед кредитором за виконання основного договору. Згідно п.9.3. договору поруки, всі зміни і доповнення до цього договору внасяться в письмовій формі шляхом укладення додаткових угод, підписаних уповноваженими представниками сторін. Між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 не укладалось жодного документу. Про зміну кредитора їй не повідомлялось, а стало відомо із пакету документів, що надав позивач. Крім того, ч. 4 ст. 559 ЦК України встановлено, що вимога до поручителя про виконання ними солідарного з позичальником зобовязання за договором має бути предявлено в судовому порядку в межах терміну дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням, або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання. Останній платіж позичальником був проведений 30 грудня 2014 року (із запізненням на 10 днів). Наступний термін платежу, за договором був встановлений по 20 січня 2015року (включно), який позичальник не здійснив. Просить визнати дію договору поруки укладений 07 листопада 2007 року, між ОСОБА_2 і ТОВ «Укрпромбанк» припиненим від 21 липня 2015 року та стягнути з ПАТ «Дельта Банк» судові витрати.

17 грудня 2015 року представник ПАТ «Дельта Банк» подав до суду заперечення в яких вказав, що підстави наведені у позовній заяві є надуманими, не обєктивними та не відповідають дійсності. Метою предявлення зустрічної позовної заяви є затягування строків погашення заборгованості по спірному кредитному договору. АТ «Дельта Банк» звернувшись із позовом до суду про стягнення заборгованості із поручителя не пропустив строків на вимогу погашення заборгованості до поручителя, оскільки як спірним договором так і договором кредиту передбачено період виконання зобовязання впродовж періоду до 06 листопада 2032 року. Пленум ВСУ з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй Постанові №5 від 30.03.2012 року, п.24 зазначив, що предявленням вимоги до поручителя є як направлення йому вимоги про погашення боргу, так і предявлення до нього позову. Просить відмовити у повному обсязі в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ «Дельта Банк» про припинення договору поруки.

В судовому засіданні представник позивача відповідача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила первісний позов задоволити в повному обсязі. Що стосується зустрічного позову ОСОБА_2, то проти вказаного позову заперечила, просила у його задоволенні відмовити.

Відповідач-позивач ОСОБА_2 та її представник у судовому засіданні первісний позов не визнали та заперечили проти його задоволення. Крім того, просили повністю задоволити зустрічний позов.

Третя особа в судове засідання не з"явилась, хоча повідомлялась належним чином про час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, та оцінивши їх в сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 07 листопада 2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_3 укладеного кредитний договір № 331/ФКВ-07, згідно якого Банк надає Позичальнику кредитні кошти в сумі 63 000,00 дол. США строком із 07 листопада 2007 року по 06 листопада 2032 року із процентною ставкою 11,6 % річних.

Згідно п.4.2.1 кредитного договору, позичальник зобовязалася здійснювати повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами згідно умов кредитного договору.

Згідно п. 6.2. кредитного договору, банк має право вимагати дострокового повного повернення кредиту, сплати проценти та інших платежів, передбачених договором, у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником умов кредитного договору. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

30 червня 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» , Національним банком України та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ТОВ «Укрпромбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» змінює ТОВ «Укрпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ТОВ Укрпромбанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ТОВ «Укрпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Таким чином, керуючись договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, АТ «Дельта Банк» набув статус нового кредитора згідно ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України та відповідно до всіх процесуальних прав та обов»язків нового кредитора.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Однак, свої зобов»язання за кредитним договором позичальник не виконує, внаслідок чого, станом на 28 липня 2015 року за відповідачем наявна заборгованість на загальну суму 956 425,78 грн., яка складається : суми заборгованості по кредиту 890 262,34 грн.; суми заборгованості по відсотках 66 163,45 грн.; пеня 9 212,58 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком

07 листопада 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №331/Zфпор-07 від 07 листопада 2007 року.

Відповідно до п. 1 договору поруки, поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобовязань за кредитним договором в повному обсязі. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобовязань за кредитним договором.

За змістом ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомочною особою.

В даному кредитному договорі, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 перестала виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту з 30 грудня 2014 року, у той час, як з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом та з вимогами про повернення кредиту банк звернувся до суду 28 серпня 2015 року.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

За таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 щодо припинення договору поруки підлягають до задоволення.

Крім того, суд виходить з правових позицій Верховного Суду України № 6-190цс14 від 21 січня 2015 р; № 6-29цс14 від 23.04.2014 р.; № 6-170цс 13 від 17.09.2014 року; № 6-53 цс 14 від 17.09.2014 року; № 6-263 цс15 від 07.10.2015 року; № 6-436 цс від 23.12.2015 року, які є обов"язкові для виконання.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Суд також виходить з вимог справедливості, як одного з конституційних вимірів права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 212-215, 218, 294, 296, 297 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ПАТ " Дельта Банк" до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 331/ФКВ-07 від 07.11.2007 року- відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати договір поруки № 331фпор-07 укладений 07.11.2007 року між ОСОБА_2 Тофікивною та ТОВ " Укрпромбанк" припиненим з 21 липня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Є.І. Сидорук

Повний текст рішення виготовлено 15 лютого 2016 року.

Суддя: Є.І. Сидорук