Провадження № 2/229/741/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря судового засідання Пантелєєвої Є.О.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дружківки Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

15 квітня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказала, що 02 жовтня 2014 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В березні 2016 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини. Матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, до досягнення сином повноліття.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, пояснила, що з березня 2016 року вони з чоловіком не живіть разом, їхня дитина мешкає разом з нею. Вона не працює, а відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини в незначному розмірі, і цього не вистачає на повне забезпечення дитини необхідним харчуванням, одягом. Відповідач надавав гроші у квітні та травні 2016 року по 1000 грн., але дитина росте, потребує гарного харчування та лікування. Позивач не впевнена, що відповідач буде регулярно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він згоден сплачувати аліменти на утримання сина і не відмовляється від своїх обовязків. Він давав ОСОБА_1 гроші у квітні 2016 року у сумі 1000 грн. та у травні 2016 року у сумі 1350 грн., і в подальшому буде надавати таку допомогу.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, встановив наступне.

02 жовтня 2014 року сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецькій області зареєстрували шлюб, актовий запис №277.

Сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дитина проживає разом з матірю і цей факт відповідач ОСОБА_2 не заперечує.

Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обовязок батьків не залежить від місця проживання дитини, тому ОСОБА_2 зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідач не відмовляється від свого обовязку надавати матеріальну допомогу на утримання сина, але не надав суду доказів добровільного надання допомоги на утримання дитини, тому суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, аліменти підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку.

Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує те, що відповідач є працездатним, працює, і вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини його доходу на місяць, але не менше мінімального розміру аліментів, встановленого законом, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Але позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердила той факт, що відповідач ОСОБА_2 надавав їй грошу на утримання дитини в квітні та травні 2016 року. Тому суд вважає, що аліменти за ці місяці не підлягають стягненню з відповідача, як такі, що сплачені добровільно, а підлягають стягненню з дня ухвалення рішення.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 551,20 грн. на корить державного бюджету м. Дружківки.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 131, 209, 212-215, 367 ЦПК України, ст. 180-183 Сімейного кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину задовольнити.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП 2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше мінімального розміру аліментів, встановленого законом, до досягнення дитиною повноліття, а при наявності боргу по аліментам до повного його погашення, починаючи з 06 червня 2016 року.

Рішення у частині стягнення аліментів за один місяць надати негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід державного бюджету м. Дружківка судовий збір у сумі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С. О. Рагозіна