АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3687/16 Справа № 195/1514/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Кондус Л. А. Доповідач - Болтунова Л.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Болтунової Л.М.

суддів - Максюта Ж.І., Тамакулової В.О.

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року по справі за позовом Кредитної спілки «Єднання через Природний Закон» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року Кредитна спілка «Єднання через Природний Закон» (надалі КС «Єднання через Природний Закон» ) звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 1508 від 30 серпня 2014 року в сумі 162 298,83 грн., яка складається з боргу по кредиту у розмірі 113 772,51 грн. та відсоткам - 48 526,32 грн., а також судові витрати.(а.с.4)

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь КС «Єднання через Природний Закон» заборгованість за кредитним договором, станом на 03 листопада 2015 року, в сумі 162 298,83 грн., вирішено питання щодо судових витрат. (а.с.43)

З таким рішенням не погодилась ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила його скасувати. ( а.с.47)

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалене судове рішення відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, що встановлені договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 30 серпня 2014 року між КС «Єднання через Природний Закон» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 1508, відповідно до якого, позивач надав позичальнику кредит у розмірі 114 498 грн. строком на 12 місяців до 30 серпня 2015 року, а позичальник зобов'язалась повернути кредит та сплатити відсотки в день отримання грошових коштів за кредитом із розрахунку 28% річних від суми залишку кредиту за кожен день його користуванням.(а.с.7)

30 серпня 2014 року в забезпечення кредитного договору був укладений договір поруки між КС «Єднання через Природний Закон» та ОСОБА_4 і ОСОБА_5, згідно якого солідарна відповідальність поручителів настає у випадку, коли позичальник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов'язання згідно кредитного договору.( а.с.11)

З кредитного договору видно, що за п.3.3. сторонами було узгоджено рекомендований графік платежів, згідно з яким зазначено розмір щомісячного платежу, починаючи з 30 вересня 2014 року по 30 серпня 2015 року включно.( а.с.10)

Однак, відповідач-1 взятих на себе зобов'язань щодо своєчасного повернення сум кредиту не виконала, у зв'язку з чим, станом на 03 листопада 2015 року, відповідно до розрахунку, виникла заборгованість у розмірі 162 298,83 грн.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, керуючись положеннями ст.ст. 526, 553, 554 ЦК України, прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_2 були порушені умови договору, а тому обґрунтовано задовольнив позовні вимоги, стягнувши в солідарному порядку заборгованість з усіх відповідачів у зазначеній сумі, яка складається з заборгованості за кредитом - 113 772,51грн. та заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 48 526,32 грн.

Розглядаючи справу, судом першої інстанції було повно встановлені всі фактичні обставини спору, правильно прокоментовані норми матеріального та процесуального права і застосовано закон, який їх регулює, а тому підстав для скасування рішення суду немає.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що судом були порушені її права і справа розглянута за її відсутності, а також те, що сам позивач не вжив ніяких заходів до врегулювання спору у позасудовому порядку шляхом переговорів між сторонами, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки заявником не було надано до суду будь-яких доказів на спростування позовної заяви та наданих позивачем доказів, в розумінні ст.ст.57-60 ЦПК України.

Інші доводи скарги є формальними, не впливають на правильність ухваленого рішення суду, суперечать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини та зводяться до переоцінки доказів по справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: