Справа № 372/3486/15-ц Головуючий у І інстанції Кравченко М. В.
Провадження № 22-ц/780/595/16 Доповідач у 2 інстанції Березовенко Р. В.
Категорія 9 08.02.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого:Березовенко Р.В.,
суддів:Верланова С.М., Воробйової Н.С.,
при секретарі:Вербовій І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційними скаргами об'єднання співвласників багатоквартирних будинків «Солнєчний луч», товариства з обмеженою відповідальністю «База «Солнєчний луч» та ОСОБА_5 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 26 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «База «Солнєчний луч», об'єднання співвласників багатоквартирних будинків «Солнєчний луч» про встановлення сервітуту, зобов'язання вчинити певні дії та за зустрічним позовом об'єднання співвласників багатоквартирних будинків «Солнєчний луч» до ОСОБА_5, третя особа: товариства з обмеженою відповідальністю «База «Солнєчний луч» про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ТОВ «База «Солнєчний луч», ОСББ «Солнєчний луч» про встановлення сервітуту, зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову вказувала, що вона є власником квартири АДРЕСА_2 та земельної ділянки площею 0,0185 га, кадастровий номер НОМЕР_1

Оскільки відповідачі чинять їй перешкоди для доступу до належної квартири та земельної ділянки просила:

встановити на її користь постійний безоплатний земельний сервітут у вигляді права проїзду до належної їй земельної ділянки, що розташована АДРЕСА_2, за рахунок існуючої мережі проїздів на земельній ділянці, що належить ТОВ «База «Солнєчний луч»;

зобов'язати ТОВ «База «Солнєчний луч», ОСББ «Солнєчний луч» не чинити перешкод ОСОБА_5 та членам її родини у здійсненні права проїзду або проходу до її земельної ділянки, через існуючу мережу проїздів на земельній ділянці, що належить ТОВ «База «Солнєчний луч»;

зобов'язати ОСББ «Солнєчний луч» за власний рахунок здійснити демонтаж шлагбауму на в'їзді на земельну ділянку.

В свою чергу, ОСББ «Солнєчний луч» звернулось до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_5, в якому посилаючись на ухилення останньої від укладення договору та виконання своїх зобов'язань щодо оплати житлово - комунальних послуг, просило:

стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСББ «Солнєчний луч» заборгованість за внесками на утримання та ремонт спільного майна в розмірі 12 538,94 грн.;

визнати укладеним договір між ОСОБА_5 та ОСББ «Солнєчний луч» «про відносини власників житлових (нежитлових) приміщень та об'єднання.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 26 листопада 2015 року зустрічний та первісний позови задоволено частково.

Встановлено на користь ОСОБА_5 земельний сервітут відносно земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_2, що розташована АДРЕСА_2 Обухівського району Київської області та належить товариству з обмеженою відповідальністю "База "Солнєчний луч", у вигляді права постійного безкоштовного проїзду до належної ОСОБА_5 земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_3 що розташована АДРЕСА_2, за рахунок існуючої мережі проїздів на земельній ділянці із кадастровим номером НОМЕР_2.

Зобов'язано товариство з обмеженою відповідальністю "База "Солнєчний луч" та об'єднання співвласників багатоквартирних будинків "Солнєчний луч" не чинити перешкод ОСОБА_5 у здійсненні права проїзду або проходу до належної їй земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_3 що розташована АДРЕСА_2, через існуючу мережу проїздів на земельній ділянці із кадастровим номером НОМЕР_2, що розташована АДРЕСА_2 Обухівського району Київської області та належить товариству з обмеженою відповідальністю "База "Солнєчний луч".

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "База "Солнєчний луч" та об'єднання співвласників багатоквартирних будинків "Солнєчний луч" на користь ОСОБА_5 судові витрати в розмірі по 243 грн. 60 коп. з кожного.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь об'єднання співвласників багатоквартирних будинків "Солнєчний луч" заборгованість за внесками на утримання та ремонт спільного майна в розмірі 12 246 грн. 59 коп., судові витрати розмірі 487 грн. 20 коп., а всього 12 733 грн. 79 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог об'єднання співвласників багатоквартирних будинків "Солнєчний луч" відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині стягнення з неї заборгованості за внесками на утримання та ремонт спільного майна та залишити без розгляду вказані вимоги, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ТОВ «База «Солнєчний луч» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення в частині задоволення первістних позовних вимог ОСОБА_5 та стягнення судового збору, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСББ «Солнєчний луч» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення в частині задоволення первістних позовних вимог ОСОБА_5, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ТОВ «База «Солнєчний луч» та ОСББ «Солнєчний луч» підлягають до часткового задоволення, а апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_5 на праві власності належить земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_1 та квартира 4, що розташовані по АДРЕСА_2, в смт. Козин Обухівського району Київської області.

Власником суміжної земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_2, що розташована по АДРЕСА_2 в смт. Козин Обухівського району Київської області є ТОВ «База «Солнєчний луч».

Крім того, 11.06.2015 року між ТОВ «База «Солнєчний луч» та ОСББ «Солнєчний луч» було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2, який в установленому законом порядку не зареєстрований.

Як зазначає позивач, проїзд або прохід до належної їй земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_1 можливий лише через територію належної ТОВ «База «Солнєчний луч» земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_2.

Між сторонами виник спір щодо забезпечення проїзду (проходу) до належної ОСОБА_5 земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_1 через територію належної ТОВ «База «Солнєчний луч» земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_2 внаслідок перешкоджання працівниками ОСББ «Солнєчний луч» у такому проїзді (проході), що підтверджується витягом з кримінального провадження, іншими документами кримінального провадження, довідкою Козинської селищної ради, матеріалами переписки, випискою за балансовим рахунком, актами прийому-передачі майна, договором, а також фактично визнається представниками сторін у судовому засіданні.

09.07.2015 року ОСОБА_5 звернулась до ТОВ «База «Солнєчний луч» із пропозицією встановити земельний сервітут, однак їй було відмовлено, що підтверджується листом та визнається сторонами.

Належна ОСОБА_5 квартира перебуває на території, яка обслуговується ОСББ «Солнєчний луч», що підтверджується Статутом, протоколом засідання правління, наказом, витягом із протоколу загальних зборів, протоколом загальних зборів, схемою розташування земельної ділянки, фототаблицею.

ОСОБА_5 була виключена із членів ОСББ «Солнєчний луч» рішенням правління від 20.04.2015 року, що підтверджується протоколом засідання правління, повідомленнями, заявою.

Договір між ОСОБА_5 та ОСББ «Солнєчний луч» відносин власників житлових (нежитлових) приміщень та об'єднання не укладався, що підтверджується телеграмою, квитанцією, договором, заявою.

ОСББ «Солнєчний луч» в односторонньому порядку надає житлово-комунальні та інші послуги, пов'язані із утриманням і обслуговуванням належної ОСОБА_5 квартири, однак остання неналежно оплачує внески до ОСББ, внаслідок чого виникла заборгованість за внесками на утримання та ремонт спільного майна в розмірі 12 246,59 грн., що підтверджується довідками, заявою, рахунками.

Частково задовольняючи позовні вимоги за первісним позовом, суд першої інстанції виходив із того, що під час судового розгляду доведено наявність передбачених законом підстав для встановлення земельного сервітуту в судовому порядку, оскільки у справі достатньо відомостей, що відповідачами за первісним позовом вчинялись перешкоди ОСОБА_5 у користуванні належною їй земельною ділянкою, у здійсненні проходу через чужу ділянку до належної їй квартири, а тому такі перешкоди порушують право позивача на користування та розпорядження своєю власністю і підлягають захисту.

Частково задовольняючи позовні вимоги за зустрічним позовом, місцевий суд виходив з того, що ОСОБА_5 всупереч вимогам ст.ст. 9, 13 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст.ст. 20, 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ухиляєтиься від виконання своїх цивільно-правових обов'язків щодо оплати вартості житлово-комунальних послуг, таким чином, як власник квартири не виконує свої зобов'язання. Оскільки розмір заборгованості відповідачем за зустрічним позовом ґрунтовно не спростовувався, тому суд поклав в основу рішення наданий ОСББ розрахунок, відповідно до якого ОСОБА_5 має сплатити ОСББ «Солнєчний луч» заборгованість за внесками на утримання та ремонт спільного майна в розмірі 12 246 грн. 59 коп.

З такими висновками суду першої інстанції судова колегія погоджується частково, виходячи з наступного.

Згідно ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

За змістом ст. 99 ЗК України, яка передбачає види права земельного сервітуту, власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів зокрема право проходу та проїзду на велосипеді; право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 ЗК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Відповідно до ч. 1 ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Згідно із ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Статтею 404 ЦК України, зокрема, визначено правові підстави права користування чужою земельною ділянкою, а саме, право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки. а в разі необхідності від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

Таким чином, сервітут - це право обмеженого користування чужим майном і потреба встановлення сервітуту виникає у тих випадках, коли власник майна не може задовольнити свої потреби будь-яким іншим способом.

Отже, підставою встановлення сервітуту є відсутність у будь-якої особи, у тому числі і у власника майна, можливості задовольнити свої потреби іншим способом, як встановлення права земельного сервітуту, встановлюючи його на певний строк чи без зазначення строку суд може враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою його встановлення є неможливість задоволення такої потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.

Крім того, земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлюється.

Проте, суд задовольняючи первістний позов в цій частині та встановлюючи земельний сервітут у вигляді права постійного безкоштовного проїзду до належної ОСОБА_5 земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_3 що розташована по АДРЕСА_2, в смт. Козин Обухівського району Київської області, за рахунок існуючої мережі проїздів на земельній ділянці із кадастровим номером НОМЕР_2, у порушення вимог ст. ст. 213-214 ЦПК України на вищевказані положення закону та обставини справи належної уваги не звернув, у достатньому обсязі не визначився із характером спірних правовідносин та нормою права, що підлягає застосуванню.

Суд не з'ясував та не перевірив чи може позивач захистити своє порушене право та задовольнити свої потреби будь-яким іншим способом, як встановлення права земельного сервітуту, чи не буде за таким варіантом встановлення земельного сервітуту порушено право власника земельної ділянки, оскільки земельний сервітут встановлено безкоштовний, крім того за рахунок усієї існуючої мережі проїздів на земельній ділянці, не з»ясував чи потрібна позивачці для проїзду до своєї земельної ділянки саме уся мережа проїздів,яка мається на земельній ділянці відповідача та чи є зазначений у позові такий вид права земельного сервітуту найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг ТОВ «База «Солнєчний луч» та ОСББ «Солнєчний луч» в цій частині заслуговують на увагу, а рішення суду першої інстанції в цій частині не може залишатися без змін.

Що ж стосується висновків суду першої інстанції в частині зобов»язання відповідачів не чинити перешкод позивачці у здійснені права проїзду та проходу до належної їй земельної ділянки, то колегія суддів їх вважає повністю обгрунтованими та доведеними належними і допустимими доказами, а саме: витягом з кримінального провадження, іншими документами кримінального провадження, довідкою Козинської селищної ради, матеріалами переписки, випискою за балансовим рахунком, актами прийому-передачі майна, договором, а також фактично визнається представниками сторін у судовому засіданні.

Доводи ТОВ «База «Солнєчний луч» про те, що оскільки між ним та ОСББ «Солнєчний луч» укладено договір оренди, вони є неналежним відповідачем за вказаними позовними вимогами, оскільки не здійсноють охорону території, розцінюються колегією суддів критично, оскільки безспірно встановлено, що на час створення перешкод позивачці, укладений договір оренди не було належним чином зареєстровано, а отже він не діяв, тому ТОВ «База «Солнєчний луч», як власник земельної ділянки повинен був забезпечити дотримання ОСББ «Солнєчний луч», яке діяло без належних правових підстав, законних прав ОСОБА_5, щодо проходу та проїзду до своєї земельної ділянки.

Також колегія суддів вважає повністю обгрунтованими висновки суду першої інстанції, щодо стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСББ «Солнєчний луч» внесків на утримання та ремонт спільного майна в розмірі 12 246,59 грн., оскільки відповідно до ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов»язує.

Оскільки ОСББ «Солнєчний луч» надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", а стаття 20 ч. 3 п. 5 цього ж Закону зобов'язує ОСОБА_5 як власника квартири оплачувати надані послуги, остання всупереч вимогам ст.ст. 9, 13 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст.ст. 20, 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ухиляється від виконання своїх цивільно-правових обов'язків щодо оплати вартості житлово-комунальних послуг, у зв»язку з чим виникла заборгованість у розмірі 12 246,59 грн., що підтверджується відповідним розрахунком, поданим позивачем до заяви про збільшення позовних вимог.

Доводи апелянта ОСОБА_5 про необхідність залишення без розгляду зустрічного позову та те, що розмір заборгованості є іншим, на думку колегії суддів не заслуговують на увагу, оскільки в частині стягнення коштів за елесктопостачання в розмірі 292,35 грн. та внесків до резервного фонду в розмірі 3368,64 грн. судом було відмовлено, а заборгованість ОСОБА_5 за внесками на утримання та ремонт спільного майна в розмірі 12 246,59, яка виникла за період з липня 2015 року по листопад 2015 року, підтверджується належним розрахунком (а.с.197) і жодним доказом не спростована відповідачем за зустрічним позовом.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення первістних позовних вимог про встановлення сервітуту ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, не відповідає обставинам справи і не може бути залишене без змін в цій частині, а підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про встановлення земельного сервітуту.

В іншій оскаржуваній частині рішення суду, на думку колегії суддів, відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційних скаргах.

Керуючись ст.ст. 303, 307-308, 313 - 315, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Апеляційні скарги об'єднання співвласників багатоквартирних будинків «Солнєчний луч» та товариства з обмеженою відповідальністю «База «Солнєчний луч» задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 26 листопада 2015 року в частині задоволення первістного позову про встановлення земельного сервітуту скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Р.В.Березовенко

Судді: С.М.Верланов

Н.С.Воробйова