Справа № 191/1176/16-ц
Провадження № 2/191/571/16
У х в а л а

"30" травня 2016 р. м.Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Прижигалінська Т.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Ухвалою суду від 23.02.2016 року даний позов залишений без руху для надання позивачеві строку для усунення недоліків, оскільки в матеріалах справи відсутня квитанція про сплату судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. як за вимогу майнового характеру.

На виконання даної ухвали 09.03.2016 року від позивача до суду надійшла заява, згідно якої просить суд звільнити її від сплати судового збору у звязку з тим, що має дитину інваліда ОСОБА_3, про що надала медичний висновок.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду від 10.03.2016 року в задоволенні клопотання позивачки ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору було відмовлено та повторно залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини.

Для усунення недоліків позивачу був встановлений строк пять днів з дня отримання даної ухвали. На адресу суду був повернутий конверт з рекомендованим повідмоленням про вручення поштового відправлення, надісланий на адресу позивачки, з відміткою : « Закінчення строку зберігання».

Так, в ухвалі суду від 10.03.2016 року було зазначено, що згідно ст.. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Згідно п. 29 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» відповідно до статті 8 Закону України № 3674-VI «Про судовий збір» та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. З урахуванням вимог статті 11 ЦПК суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону № 3674-VI, з власної ініціативи.

З доданих до позовної заяви документів лише вбачається, що дитина позивачки знаходиться на диспансерному обліку у лікаря окуліста. Що стосується наявності статусу дитини інваліда, то жодних медичних документів суду надано не було. Крім того, позивачкою не було надано жодного належного документального підтвердження про її майновий стан та інші обставини, передбачені п. 29 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Отже, в розумінні вищезазначених норм законодавства та розяснень пленуму наявність медичних документів про захворювання дитини позивачки не є єдиним підтвердженням її тяжкого матеріального стану та не є єдиною підставою для її звільнення від сплати судового збору, а також на підтвердження заявленого клопотання не було надано суду інших документів, які в своїй сукупності були б підставою для звільнення позивача від сплати судового збору. Крім того, позивачка не позбавлена можливості повторно заявляти клопотання про її звільнення від сплати судового збору з наданням відповідних документів, підтверджуючих її майновий стан.

За таких обставин клопотання позивачки задоволенню не підлягає, у звязку з чим позовну заяву необхідно повторно залишити без руху та надати позивачці строк не більше пяти днів з дня отримання даної ухвали для усунення зазначених в ухвалі суду від 23.02.2016 року недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 82 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання позивачки ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини повторно залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені в ухвалі суду від 23.02.2016 року недоліки в строк не більше пяти днів з дня отримання даної ухвали.

Розяснити позивачу, що в разі невиконання ухвали позовна заява буде вважатися неподаною та повернута йому.

Суддя ОСОБА_4