АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Владичана А.І.

суддів: Височанської Н.К., Литвинюк Н.К.

секретар Вівчарик Н.В.

з участю представника апелянта ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 03 жовтня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 24 квітня 2007 року відповідно до укладеного договору №б/н ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 8400 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав а обов'язків ЗАТ КБ «ПриватБанк», в зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», проведено державну реєстрацію вказаних змін.

Під час укладення вказаного договору сторони керувались положеннями ч.1 ст. 634 ЦК України та відповідач своїм підписом підтвердив згоду на те, що його заява разом з Умовами та Правилами надання банківських

____________________________________________________________________

22ц/794/1427/2016 р. Головуючий у І інстанції Побережна О.Д.

Категорія: 27 Суддя-доповідач Владичан А.І.

послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складають між ним та банком кредитний договір.

У відповідності до умов укладеного між сторонами договору, відповідач надав свою згоду на зменшення або збільшення кредитного ліміту банком в односторонньому порядку, зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом та відсотками, оплачувати комісії, слідкувати за витратами платіжного ліміту з метою уникнення Овердрафту, а у разі порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів обов'язувався сплатити штраф в сумі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідач ОСОБА_3 належним чином своїх зобов'язань за договором не виконувала, у зв'язку з чим виникла заборгованість.

Згідно заяви позивача про збільшення позовних вимог (а.с. 208) станом на 11.06.2016 року заборгованість перед банком складає 18545,74 грн, яка складається з наступного: 6724,65 грн заборгованість за кредитом, 9320,85 грн заборгованість за процентами, 1140,92 грн заборгованість по пені, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500 грн штраф (фіксована частина), 859,32 грн штраф (процентна складова).

На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язання, заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав банку.

Враховуючи вищевикладене просило стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором на суму 18545,74 грн та понесені судові витрати.

Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 03 жовтня 2016 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 17186 грн 42 коп., у т.ч. 6724,65 грн заборгованість за кредитом, 9320,85 грн заборгованість за процентами за користування кредитом, 1140,92 грн заборгованість за пенею.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 1277 грн судових витрат.

У задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення штрафів за кредитним договором відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій вважає, що при ухваленні рішення судом порушені норми матеріального і процесуального права, суд вважав встановленими обставини, які є недоведеними, висновки суду не відповідають обставинам справи.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 03 жовтня 2016 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Свої доводи мотивує тим, що Умови і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку не містять підпису позичальника - ОСОБА_3, й, відповідно, не можна стверджувати, що відповідача було ознайомлено з їх змістом. Крім того, Умови і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку не містять також дати їх прийняття, з їх змісту неможливо встановити, чи саме вони діяли на момент підписання заяви на отримання кредиту.

Вважає, що позивачем не доведено суму заборгованості за кредитним договором, оскільки розрахунки, надані банком, не відповідають умовам кредитного договору, банк без відповідних правових підстав а без згоди а попередження позичальника нарахував проценти за користування кредитом зі збільшеною відсотковою ставкою та нарахував відсотки за користування кредитом на цю суму. Належного розрахунку пені, заборгованості за відсотками за користування кредитом, комісії матеріали справи не містять.

Вказує, що судом не взято до уваги, що умови договору є несправедливими, оскільки кінцева сума відсотків перевищить суму кредиту, враховуючи, що кредит необхідно сплачувати до 2017 року. Банк не надав доказів, що розподіл коштів, які сплачувала ОСОБА_3, здійснювався згідно умов договору.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Ст. 213 ЦПК встановлено те, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повинен вирішити справу згідно із законом, ухваливши рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» частково, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитом та пенею є обґрунтованими. Разом з тим, представником позивача в порушення вимог ст. 61 Конституції України неправомірно застосовано два види однієї цивільно-правової відповідальності - штраф і пеня за порушення умов кредитного договору у зв`язку з порушенням строків виконання грошових зобов`язань, відповідно суд відмовив у задоволенні позовних вимог щодо стягнення їх одночасного стягнення, окрім заборгованості за пенею, штрафів (фіксованої частини та процентної складової).

Колегія суддів вважає, що висновки суду є правильними, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному дослідженні наявних у справі доказів та на основі повно і всебічно з'ясованих обставинах, вірно застосовано до правовідносин, що склалися, норми матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 24 квітня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений договір №б/н договір про надання банківських послуг шляхом підписання позивачем заяви-анкети про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, ознайомлення з цими Умовами і Правилами та пам'яткою клієнта.

На підставі вказаного договору позивачу видано платіжну картку №854051 та відкрито картковий рахунок, згідно з яким ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 800 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, який в подальшому було збільшено до 8400 грн.

ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав а обов'язків ЗАТ КБ «ПриватБанк», в зв'язку з чим змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», проведено державну реєстрацію вказаних змін.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Крім того, вона підтверджує, що її було ознайомлено та вона згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді. Своїм підписом підтверджує факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку, а також його місцезнаходження.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.5.5 «Правил користування платіжною карткою».

Згідно з п. 3.2, п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Одночасно, пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9 Умов та правил надання банківських послуг і п. 5.8 Правил користування платіжною карткою.

Відповідно до п. 6.3 Умов та правил надання банківських послуг до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п. 6.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.6.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Відповідно до п .5.6 Правил користування платіжною карткою боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку, у т.ч. з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю або часткового погашення боргових зобов`язань.

Відповідно до п. 6.4 Умов та правил надання банківських послуг за незгодою зі зміною правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті позичальник зобов`язується надати банку письмову заяву про розірвання даного договору та погасити виниклу перед банком заборгованість.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач належним чином своїх зобов'язань за договором не виконувала, у зв'язку з чим станом на 11.06.2016 року виникла заборгованість, яка складається з наступного: 6724,65 грн заборгованість за кредитом; 9320,85 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1140,92 грн. пеня, а також штрафи відповідно до п 8.6 Умов а правил надання банківських послуг.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частина 3 ст. 6 ЦК України визначає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, проте не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

В ст. 627 цього Кодексу зазначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору (ч.1 ст. 638 ЦК України).

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених договором, більш як на 120 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено сплату штрафів як виду цивільно-правової відповідальності при порушенні грошового зобов'язання.

У той самий час, Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору.

Ураховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Указаний висновок викладений у постанові Верховного Суду України викладеній в постанові № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, яка в силу

ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Судом першої інстанції враховано вищезазначені положення ЦК України та Конституції України та правомірно відмовлено ПАТ КБ «ПриватБанк» в задоволенні позовних вимог щодо стягнення штрафів з відповідача ОСОБА_3

У силу ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Необґрунтованими є посилання апелянта на те, що банком неправомірно в односторонньому порядку збільшено відсоткову ставку за кредитним договором, внаслідок чого відсоток за користування кредитними коштами декілька разів збільшився без її відома, що ставить ОСОБА_3 в несправедливе становище в договірних зобов'язаннях, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4.9 цих Умов банк зобов'язаний не рідше одного разу в місяць, способом, зазначеним в заяві, надати держателю картки витяги про стан картрахунку і про проведені за минулий місяць операції за картковим рахунком. При підключенні держателя до системи INTERNET-banking (ПРИВАТ24) надання витягів здійснюється через даний комплекс. При підключенні клієнта до комплексу Mobile-banking банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлень.

Пунктом 5.3 Умов і правил надання банківських послуг, які є складовою частиною договору, визначено, що банк має право здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру виданого кредиту (кредитної лінії), зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення в дію змін проінформувати клієнта, в тому числі у виписці за картрахунком згідно з п. 4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення від Клієнта про незгоду із змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови.

Судом встановлено, що позивачем були встановлені зміни щодо розміру відсоткових ставок на підставі наказів №СП-2013-6500941 від 28.01.2013 року, №СП-2013-6776448 від 19.09.2013 року.

За змістом ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 653 ЦК України в разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу) за винятком випадків, встановлених законом.

Отже, якщо сторонами кредитного договору досягнуто домовленості з усіх його умов, у тому числі щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитним договором з дотриманням певної процедури, то такі умови повинні виконуватись сторонами з моменту досягнення домовленості, тобто з моменту підписання договору.

Виходячи з аналізу ст. ст. 5, 627, 629, 653 ЦК України слід дійти висновку про те, що якщо умовами кредитного договору, щодо яких сторони дійшли згоди під час його укладення, передбачено право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання певних умов із додержанням установленої кредитним договором процедури повідомлення позичальника, то збільшення банком розміру процентної ставки за цим кредитним договором в односторонньому порядку є правомірним

Крім того, відповідно до п.6.3 Умов та Правил надання банківських послуг обов`язком клієнта є отримання виписки про стан картрахунку та проведені операції по картрахунку.

П. 6.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачено обов'язок клієнта у разі незгоди зі змінами Правил та/або Тарифів банку надати Банку письмову заяву про розірвання Договору та погасити заборгованість.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що Умови та Правил надання банківських послуг не містять підпису позичальника ОСОБА_3, що свідчить про не ознайомлення з їх змістом, не місять дати їх прийняття.

Згідно з ч .4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Частиною 1 статті 207 ЦК України в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3, підписавши заяву на видачу кредиту, своїм підписом підтвердила згоду на те, що його заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складають між нею банком договір про надання банківських послуг.

Вказані дії не суперечать положенням вищевказаних норм матеріального права, суду не надано доказів, що відповідач не була ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг та з тарифами, що надані суду першої інстанції Умови та Правила не є тими документами, з якими була ознайомлена відповідач під час укладання кредитного договору.

Безпідставними також є доводи апеляційної скарги про те, що умови договору є несправедливими, оскільки розмір відсотків за кредитом значно перевищує розмір кредиту.

Так, ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Доказів на спростування вказаного розрахунку заборгованості відповідач суду не надала.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. Рішення суду ухвалено відповідно до норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 03 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: