Справа №642/7110/15ц
Провадження №2/642/333/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 р. Ленінський районний суд м. Харкова

у складі:

головуючого Лазарєва А.В.,

секретаря Клименко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, 3-ї особи: Харківська міська рада, Департамент Державного архітектурно-будівельного контролю, КП «Жилкомсервіс» про визнання прибудови самовільною її знесення, приведення зовнішнього вигляду будинку та прибудинкової території у належний стан, стягнення судового збору, -

ВСТАНОВИВ:

19 серпня 2015 р. до Ленінського районного суду м. Харкова звернулися ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 з позовною заявою, в якій просили визнати самовільну прибудову за адресою: АДРЕСА_1 незаконною; зобовязати відповідачку ОСОБА_4 знести за власний рахунок прибудову, як самочинну споруду; та привести зовнішній вигляд будинку та прибудинкову територію у належний стан.

В обґрунтування заявлених вимог позивачі зазначили, що будівництво ведеться без згоди мешканців будинку (сусідів), без дозволу відповідних державних органів, без відповідної дозвільної та проектної документації. Внаслідок дій відповідачки відбувається самовільний захват прибудинкової ділянки, яка не була відведена для цієї мети і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку. Отже внаслідок самочинного будівництва відповідачкою порушені права позивачів щодо безпеки квартир №№ 96,100, 103 в будинку №152 по вул.. П. Шлях. Дана споруда перешкоджає сонячному світлу попадати в квартиру №96, порушує спосіб опалювання будинку, порушує архітектурний вигляд будинку, санітарні норми та екологічні права. Дах будівлі негативно впливає на навколишнє середовище, забруднює повітря. Не дивлячись на складання протоколу про адміністративне правопорушення від 12.08.2015 р. мешканці квартири АДРЕСА_2 продовжують будівництво.

У судове засідання позивачі та відповідачка явилися.

3-ї особи, будучи належним чином повідомлені, до суду не прибули. Представники Харківської міської ради та КП «Жилкомсервіс» просили розглянути справу за їх відсутністю.

Виходячи з викладеного суд, керуючись ст. 169 ЦПК України, вирішив розглянути справу без участі представників 3-х осіб.

Під час слухання справи позивачі заявлені вимоги підтримали і дали пояснення аналогічні позовній заяві. Вони пояснили, що у 2013 р. давали згоду на будівництво льоху за адресою: АДРЕСА_3, але згодом з»ясувалось, що власником квартири без належного дозволу та погодженої проектної документації робиться не льох, а прибудова до квартири, після чого вони стали заперечувати проти будівництва та звернулися до відповідних органів місцевого самоврядування, а потім до суду.

22 грудня 2015 р. у судовому засіданні відповідачка ОСОБА_4 проти задоволення позову заперечувала та пояснила, що 2 роки тому вирішила зробити прибудову до балкону і отримала на це згоду від позивачів. Після цього вона придбала будівельні матеріали і у 2015 р. приступила до будівельних робіт по розширенню балкону, але позивачі стали заперечувати проти будівництва та звернулися до суду.

19 січня 2016 р. відповідачка у судове засідання не з»явилася, надавши заяву про відкладення справи у звязку зі смертю її родича.

09 лютого 2016 р. відповідачка до суду не з»явилися повторно, надавши заяву про неможливість її участі у судових засіданнях, оскільки вона находиться на 9-му місяці вагітності, через що просила зупинити провадження у справі.

Позивачі проти зупинення провадження у справі заперечували. Наполягали на продовженні слухання справи за відсутністю відповідачки.

Вислухавши позивачів, дослідивши матеріали справи суд відмовив у зупиненні провадження у справі, оскільки вагітність не являється підставою для зупинення провадження.

Згідно ст.169 ч.4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів.

Приймаючи до уваги, що відповідачка, будучи належним чином повідомлена, повторно не явилися в судове засідання 09 лютого 2016 р. суд вирішив закінчити розгляд справи за відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення позивачів і відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Однокімнатна квартира АДРЕСА_4 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 ( а. с. 96 100, 126).

Дана квартира розташована на першому поверсі 12-поверхового крупно панельного житлового будинку у середині квартальної забудови.

У цьому ж будинку розташовані належні позивачам на праві приватної власності квартири: №96 ОСОБА_2, №100 - сімї ОСОБА_1, №103 - сім»ї ОСОБА_3. Позивачі у вказаних квартирах зареєстровані і постійно проживають ( а. с. 6 - 28)

В період часу серпень - осінь 2015 р. ОСОБА_4 до своєї квартири зробила балконну прибудову.

Згідно технічного висновку ТОВ «Харківреконструкція» про стан будівельних конструкцій балконної прибудови до АДРЕСА_5 та можливості її збереження для подальшої експлуатації за призначенням визначено, що балконна прибудова виконана зі сторони бокового фасаду будинку розмірами 5,65 х 3,00 м. Фундаменти прибудови монолітні, бетонні, заглублинням 1,2 м; стіни виконані з газоблоків; дах прибудови односкатний; крівля з профілірованих листів. Під частиною прибудови є підпільний простір зі входом до нього через люк лаз. По периметру зроблена бетонна відмостка шириною 0,50 м. Дефектів і деформацій будівельних конструкцій прибудови не має. Технічний стан будівельних конструкцій задовільний. Приміщення балконної прибудови до квартири №97 має повну будівельну готовність (100%) і може бути збережене для подальшої експлуатації за призначенням ( а. с. 83 93).

Судом встановлено, що проектна документація на будівництво (реконструкцію) за адресою: АДРЕСА_1 управлінням містобудування та архітектури не погоджувалась та вихідні дані, а саме будівельний паспорт забудови земельної ділянки, за вказаною адресою не надавався. Станом на 05.10.2015 р. документи щодо збереження вказаної прибудови також не надавалися ( а. с. 109 110).

Відповідно до Земельного кодексу України право на будівництво нерухомого майна (споруди) мають власники земельної ділянки ( ст.90 ЗК України) та землекористувачі ( ст. 95 ЗК України), тобто особи, які набули права користування чужою земельною ділянкою за договором із власником земельної ділянки або з інших передбачених законом підстав.

Відповідачка не являється власником або користувачем земельної ділянки, на якій споруджена прибудова до її квартири

Згідно ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Оскільки відповідачка збудувала прибудову на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, без належного дозволу і затвердженого проекту суд вважає прибудову самочинною та такою, що порушує права інших осіб - позивачів, які являються власниками квартир, що розташовані поряд з прибудовою, а тому суд постановляє рішення про зобовязання відповідачки ОСОБА_4 за власний рахунок знести самочинну прибудову та привести зовнішній вигляд будинку та прибудинкову територію у належний стан.

Відповідно до ч.1,2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; зупинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі та інші.

Визнання самовільною прибудови незаконною не передбачено ст.16 ЦК України як спосіб захисту цивільних прав чи та інтересів судом, а тому суд відмовляє у задоволенні цієї вимоги.

В іншій частині суд позов задовольняє, зокрема, виходячи з відповідності заявлених вимог положенням ст. 16 ЦК України.

Приймаючи до уваги, що рішення винесено на користь позивачів суд, керуючись ст.88 ЦПК України, стягує з відповідачки на користь позивачів сплачений позивачами судовий збір в сумі 243 гр. 60 коп., що підтверджується квитанцією ( а. с. 1), тобто по 83 гр. 53 коп. на користь кожного позивача.

Керуючись ст. ст. 88, 169, 212 215 ЦПК України, ст. ст. 16, 376 ЦК України, ст. ст.90, 95 ЗК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Мар»юшкіної ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_4, власника квартири АДРЕСА_6, знести за власний рахунок самочинну прибудову до її квартири та привести зовнішній вигляд будинку та прибудинкової території у належний стан.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Мар»юшкіної ОСОБА_5 судовий збір в сумі 83 гр. 53 коп..

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 83 гр. 53 коп..

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 83 гр. 53 коп..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь в розгляді справи, але не були присутніми під час проголошення судового рішення можуть оскаржити рішення в апеляційному порядку протягом 10днів з дня отримання його копії.

Суддя А.В. Лазарєв