Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2016 року Подільський районний суд міста Києва

в складі:

головуючого-судді - Неганової Н.В.

народних засідателів - Тарасової Т.В., Чехлова Ю.Р.,

при секретарі - Савіцькому Я.Ю.,

з участю прокурора - Павліченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою

територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у місті Києві, зацікавлена особа - опікун ОСОБА_1 про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу в примусовому порядку,

В С Т А Н О В И В :

Територіальне медичне об'єднання «Психіатрія» у м. Києві звернулося до суду з вищевказаною заявою, посилаючись на те, що 17.09.2016 року о 18 годині 30 хвилин до ТМО «Психіатрія» у м. Києві була доставлена ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною госпіталізації є погіршення психічного стану, загострення продуктивної симптоматики, безсоння, тривога, страх, підозрілість, агресивна поведінка до оточуючих. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 09.04.2009 року ОСОБА_2 визнана недієздатною, а рішенням Подільського районного суду м. Києва від 19.07.2013 року їй було призначено опікуна ОСОБА_1 Недієздатна ОСОБА_2 страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії параноїдної форми, безперервний тип перебігу, параноїдний синдром, виражений апатико-дисоціативний дефект. ТМО «Психіатрія» у м. Києві в заяві зазначає, що у зв'язку з загостренням параноїдної симптоматики, неадекватною, агресивною поведінкою до оточуючих, що може призвести до непередбачуваних наслідків, ОСОБА_2 потребує надання психіатричної допомоги в умовах стаціонару. Опікун ОСОБА_1 надала згоду на госпіталізацію ОСОБА_2 Рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 року у справі №1-1/2016 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року у взаємозв'язку з положеннями частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку, недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контрою. Крім того, Конституційний суд України вказав, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізацію можлива лише за рішенням суду. ТМО «Психіатрія» у м. Києві просить прийняти рішення про госпіталізацію ОСОБА_2 до ТМО «Психіатрія» у м. Києві.

В судовому засіданні представник ТМО «Психіатрія» лікар-психіатр ОСОБА_3 підтримав заяву з тих же підстав, просив заяву задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_1, яка є опікуном недієздатної ОСОБА_2, в судовому засіданні погодилася з заявою, просила госпіталізувати її матір на стаціонарне лікування.

Прокурор Павліченко В.О. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні заяви з тих підстав, що не доведено, що ОСОБА_2 небезпечна для оточуючих і потребує лікування в умовах стаціонару.

Суд, вислухавши представника заявника лікаря-психіатра ОСОБА_3, заінтересовану особу ОСОБА_1, прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1.

17.09.2016 року ОСОБА_4 каретою швидкої допомоги у супроводі дочки була доставлена до територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у м. Києві з діагнозом - параноїдний синдром (а.с.6-копія супровідного листка №2673).

В цей же день була заведена медична карта №5976 стаціонарного хворого ОСОБА_4 (а.с.5).

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 09.04.2009 року ОСОБА_4 визнано недієздатною і над нею встановлено опіку (а.с.30-копія рішення).

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 19.07.2013 року над недієздатною ОСОБА_4 призначено опікуном дочку ОСОБА_1 (а.с.29-копія рішення).

В судовому засіданні представник заявника лікар-психіатр ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_4 було доставлено в ТМО «Психіатрія» в м. Києві 17.09.2016 року у зв'язку з погіршенням психічного стану, безсонням, підозрілістю і агресивною поведінкою. ОСОБА_4 психічно хвора, в неї загострилась хвороба, вона потребує лікування в стаціонарі, оскільки за психічним станом є непередбачуваною і являє собою небезпеку для оточуючих.

Заінтересована особа опікун і дочка недієздатної ОСОБА_1 в суді пояснила, що її матір хворіє тривалий час, лікуватися не бажає, веде себе агресивно по відношенню до колишнього чоловіка і сусідів, проживає в селі разом з неповнолітньою онукою і колишнім чоловіком. 17.09.2016 року вона побилася з чоловіком і вдарила сусідку, а тому ОСОБА_1 викликала міліцію і швидку медичну допомогу, матір була доставлена в цей же день до ТМО «Психіатрія».

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

З висновку комісії лікарів-психіатрів, складеного 19.09.2016 року комісією у складі заступника директора ТМО «Психіатрія» у м. Києві Ігнатова М.Ю., в.о. завідуючого відділенням №17 ОСОБА_3 та лікаря-психіатра ОСОБА_6 (а.с.4) вбачається, що 17.09.2016 року ОСОБА_2 була госпіталізована до відділення №17 ТМО «Психіатрія» у м. Києві у зв'язку з погіршенням психічного стану. Комісія оглянула хвору і встановила, що вона орієнтована в місці, власної особистості, неточна в даті, напружена, підозріла, контакт малопродуктивний, формальний, у плані хворобливих переживань недоступна, свою неадекватну, агресивну поведінку напередодні надходження відмовляється пояснювати, емоційно знижена, критика до свого стану відсутня. Діагноз пацієнта: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, параноїдний синдром, виражений апатико-дисоціативний дефект. У зв'язку з загостренням параноїдної симптоматики, неадекватністю і агресивною поведінкою до оточуючих ОСОБА_2 потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару.

Як пояснила в судовому засіданні опікун ОСОБА_1, її матір ОСОБА_4 останній раз проходила лікування у психіатричному стаціонарі з 26.03.2016 року по 10.05.2016 року, а після виписки випадок агресивної поведінки матері 17.09.2016 року був єдиним, коли викликали швидку допомогу і міліцію. Її матір ОСОБА_4 самостійно задовольняє свої основні життєві потреби, розпоряджається своєю пенсією.

Лікар-психіатр ОСОБА_3 в суді пояснив, що ОСОБА_2 під час приймання до лікарні та протягом знаходження в ній агресії не проявляє, однак потребує лікування, оскільки її поведінка може бути непередбачуваною.

З наданих медичних документів (а.с.5 -10) вбачається, що в них є загальний запис про агресивну поведінку ОСОБА_4, однак в чому вона проявляється не вказано, при цьому зазначено, що це вказано зі слів доньки.

В судовому засіданні ОСОБА_4 поводила себе спокійно, не погоджувалась з необхідністю лікування, пояснила, що її дочка ОСОБА_1 бажає її помістити в психіатричну лікарню, заперечувала прояви агресії зі своєї сторони до будь-кого.

Жодних інших доказів, які б підтверджували неадекватну, агресивну поведінку ОСОБА_4, суду не надано.

ОСОБА_2 самостійно задовольняє свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Суд вважає, що в судовому засіданні не знайшла підтвердження та обставина, що у ОСОБА_4 має місце тяжкий психічний розлад, внаслідок чого вона вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе чи оточуючих, і її лікування можливе лише в стаціонарних умовах.

З огляду на викладене, суд вважає, що заява в судовому засіданні не доведена і не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, ст.ст. 13, 14, 16, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», керуючись ст.ст. 209, 282 ЦПК України,

суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні заяви територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у місті Києві, зацікавлена особа - опікун ОСОБА_1 про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу в примусовому порядку відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н. В. Неганова
Народні засідателіТ.В. Тарасова, Ю.Р. Чехлов