н/п 2/490/3377/2016 Справа № 490/9325/16-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2016 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Гуденко О.А.
при секретарі Гудковій Є.С. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :
20 вересня 2016 року Банк звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № 640/219-САФ03.16-2 від 19 вересня 2007 року позивачем було надано відповідачу кредит у розмірі 29 578 доларів США на термін до 18 вересня 2014 р., а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.
20 жовтня 2008 року в зв'язку з підвищенням облікової ставки НБУ було підвищено процентну ставку за вказаним договором кредиту до 13,5 % річних, про що відповідачку було повідомлено у відповідності до умов п. 7.2 Договору листом від 22.10.2008 року.
10 березня 2010 року з ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 2 про внесення змін до договору кредиту № 640/219-САФ03.16-2 від 19 вересня 2007 року , відповідно до умов якої збільшено відсоткову ставку до 13,75 % річних та встановлено новий термін повернення кредитних коштів до 18.09.2016 року
У судове засіданні представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та просила про задоволення позову в повному обсязі.
Відповідачка просила застосувати наслідки спливу позовної давності щодо всіх позовних вимог , оскільки позивач дізнався про порушення своїх прав в серпні 2009 року, а саме з моменту останнього платежу за кредитом, не застосовувати підвищену процентну ставку за кредитом, і відмовити у задоволенні позову.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п.1.1.1 кредитного договору та Додатку № 1 та Графіку щомісячних платежів та супутних витрат позичальника, які є є невід'ємними частинами договору, щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 352,12 дол. США для погашення заборгованості за кредитним договором.
В листопада 2008 року банком за адресою позичальника, зазначеною в кредитному договорі , повідомлено про підвищення відсоткової ставки за Договором кредиту до 13,5 % річних з 20.10.2008 року .
10 березня 2010 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 2 до кредитного договору № 640/219-САФ03.16-2 від 19 вересня 2007 року , відповідно умов якої сторони підтверджують, що залишок заборгованості за кредитом станом на дату укладання цієї Додаткової угоди складає 20 518,30 доларів США 30 центів, залишок заборгованості з нарахованими процентами 916,61 доларів США 61 цент. Встановлено нову процентну ставку за користування кредитними коштами в розмірі 13,75 % річних. Встановлено новий кінцевий термін повернення кредитної заборгованості за Договором до 18 вересня 2016 року. Встановлено новий Графік щомісячних платежів та супутних витрат позичальника, щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 293,00 дол. США для погашення заборгованості за кредитним договором.
Відповідач свої зобовязання не виконав в повному обсязі, відповідно до розрахунку відповідачем було здійснено останній платіж зі сплати заборгованості за відсотками 13 квітня 2012 р. , а за тілом кредиту в липні 2009 року.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору.
Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Невиконання відповідачем умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів у встановлений кредитним договором термін, надає право позивачу вимагати від них вчинення цих дій у судовому порядку.
Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.ч.1,5 ст.261 ЦК України).
При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).
За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Відповідно до умов договору строк сплати останнього платежу встановлено 18 вересня 2016 року, а строк сплати обов'язкового щомісячного платежу кожне 10-е число місяця.
Таким чином, оскільки позичальник неналежно виконав зобов'язання за даним кредитним договором, то перебіг трирічного строку позовної давності за вимогами кредитора про стягнення заборгованості за кредитом, повернення якої відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, почався з моменту настання строку погашення чергового платежу.
Суду не надано доказів, які б обґрунтовували поважність причин пропуску позивачем позовної давності, а тому порушене право підлягає судовому захисту у строках, де позовна давність не сплинула.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).
Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.
Таким чином, кредитор вправі заявити вимоги про стягнення несплачених до моменту звернення кредитора до суду з позовом щомісячних платежів (з процентами) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Перебіг позовної давності буде починатись в залежності від закінчення строку сплати кожного із щомісячних платежів. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 р.
Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).
Загальний розмір заборгованості складає 451 880,39 грн.
Що стосується заперечень відповідача щодо незаконного підвищення відсоткової ставки за період з 20 жовтня 2008 року по 25 лютого 2010 року з 12,5 % річних до 13,5 % річних , то таке не має правового значення для правильного вирішення даного спору, оскільки за вказаний період судом відсотки не стягуються за спливом позовної давності.
Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За такого , з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог ( приблизно 1/2 частина) у розмірі 7000 грн. 80 коп.( п.36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»).
Керуючись ст.ст. 256,261,267,526,530,553,554,559 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 213-215,224-226 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :
Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судові витрати в сумі 7000, 80 грн.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва.
Суддя О.А.Гуденко