РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2016 р. Дзержинський районний суд м. Харкова, в складі:

головуючого судді Шестака О.І.,

при секретарі Рижиковiй В.Г.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить стягнути з відповідача алiменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3, який продовжує навчання, в розмiрi 1300,00 грн. щомiсяця, починаючи з 12.08.2015 р. i до закiнчення навчання останнiм, чи до досягнення ОСОБА_4 23-рiчного вiку, - в звязку iз тим, яка з зазначених обставин настане першою; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3495,00 грн. додаткових витрат по оплатi навчання ОСОБА_4 за перiод з 01.09.2014 р. по 30.06.2015 р.; стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ? частину витрат по оплатi за навчання їх сумiсної дитини ОСОБА_4С в сумi 3795,00 грн., якi будуть проведенi ОСОБА_1 за перiод навчання ОСОБА_4 з вересня 2015 р. до закінчення навчання останнiм чи до досягнення ним 23-рiчного вiку, - в звязку iз тим, яка з зазначених обставин настане першою.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначає, що 23.12.1995 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що було зроблено вiдповiдний актовий запис №43. Вiд шлюбу вони мають повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний момент навчається у Харкiвському державному унiверситеті харчування та торгiвлi, проживає разом з позивачкою i знаходиться на її утриманнi.

ОСОБА_1 вказує, що спiльне життя з вiдповiдачем не склалось, з жовтня 2011 р. вони перестали мешкати однією сiм'єю, а 31.07.2012 р. шлюб мiж ними було розiрвано на пiдставi рiшення Дзержинського районного суду м. Харкова. Алiменти, якi вiдповiдач мав сплачувати до досягнення сином повнолiття, вiн не сплачував, має заборгованість в сумi 11320,75 грн., а після досягнення ОСОБА_4 повноліття, відмовляється продовжувати сплату аліментів.

Позивачка вказує, що в серпнi 2014 р. їх син вступив на денну комерційну форму навчання до Харкiвського державного унiверситету харчування та торгiвлi. Загальна вартість навчання, згiдно до договору про надання освітніх послуг, складає 29760,00 грн. ОСОБА_1 зазначає, що за навчання сина на 1-му i 2-му курсi нею було сплачено 14580,00 грн. Строк навчання встановлено до 30.06.2018 р.

Позивачка зазначає, що в звязку з тим, що їх син навчається на деннiй комерцiйнiй формi навчання, він не має можливості працювати, потребує коштів для оплати свого навчання i потребує матеріальної допомоги; її ж мiсячна заробiтна плата становить 3300,00 грн., в звязку з чим вони з сином опинились в скрутному матеріальному становищi; відповідач будь-якої матеріальної допомоги сину не надає.

Посилаючись на ст.ст. 199, 200 СК України, п. 20 Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сiмейного кодексу України при розглядi справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3, позивачка вважає, що з відповідача на утримання їх сина необхiдно стягнути аліменти в твердiй грошовiй сумi в розмiрi 1300,00 грн. щомiсячно до закiнчення ним навчання, або ж припинення ним навчання, але не бiльше, нiж до досягнення ним 23 рокiв; на думку позивачки вказана сума є достатньою i необхiдною для матерiального утримання їх з вiдповiдачем сина.

Крiм того, посилаючись на ст. 185 СК України, оскiльки вона самостiйно оплатила навчання сина на 1-му курсi в загальнiй сумi 6999,00 грн., позивачка просить суд стягнути з вiдповiдача половину вiд витраченої нею суми на додатковi витрати, тобто навчання сина, на її користь в розмiрi 3495,00 грн., а в подальшому стягувати за навчання сина суму витрат в розмiрi 3795,00 грн., тобто ? частини вiд суми, вказаної в договорi вiд 14.07.2014 р.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засiданнi позовнi вимоги пiдтримала, просила їх задовольнити в повному обсязi. Пояснила, що ОСОБА_4 не працює, навчається на деннiй комерцiйнiй формi в Харкiвському державному унiверситетi харчування та торгiвлi. Виховання, навчання i утримання сина потребує великих матерiальних затрат, її зарплати на все не вистачає, а вiдповiдач участi в утриманнi сина не приймає, матерiально не допомагає.

Вiдповiдач ОСОБА_2 в судовому засiданнi позовнi вимоги не визнав, проти їх задоволення заперечував, посилаючись на те, що на даний момент вiн не працює, а на його утриманнi знаходиться хвора мати ОСОБА_5 Iванiвна. Крiм того пояснив, що вiн приймає участь в вихованнi сина, зустрiчається з ним, часто телефонує, коли є можливiсть, допомагає матерiально.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засiдання не з'явився, до суду подав заяву, в якiй просив розглядати справу без його участi. Зазначив, що з позовом вiн ознайомлений, з позовними вимогами погоджується.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

В відповідності зi ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 23.12.1995 р. було укладено шлюб мiж ОСОБА_2 i ОСОБА_6, про що зроблено запис за №43. Пiсля реєстрації шлюбу ОСОБА_6 присвоєно прiзвище ОСОБА_2. Вказане пiдтверджується копiєю свiдоцтва про укладення шлюбу серії 1-ВЛ №299404, що мiститься в матерiалах справи.

Зi свiдоцтва про народження серії I-ВЛ №060294 вбачається, що 11.08.1997 р. народився ОСОБА_3. Вiдповiдно до вказаного свiдоцтва, батьками дитини є ОСОБА_2 (батько) i ОСОБА_1 (мати).

Заочним рiшенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.07.2012 р. розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 23.12.1995 р. в відділі реєстрації актів цивільного стану Коломацького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №43. Після розірвання шлюбу позивачу та відповідачу залишено прізвище без змін «Харченко».

Вказаним рiшенням з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000.00 грн. щомісячно, починаючи з 25.05.2012 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Згiдно з довiдкою, виданою КП «Жилкомсервiс» Дiльниця №5 за №1995 вiд 14.07.2015 р., ОСОБА_4 зареєстрований i проживає за адресою: м. Харкiв, АДРЕСА_1, разом зi своєю матiр'ю ОСОБА_1 i батьком ОСОБА_2

Вiдповiдно до пояснень, наданих ОСОБА_2 в судовому засiданнi, за вказаною в довiдцi з мiсця проживання про склад сiм'ї i прописку адресою вiн не проживає, а проживає разом зi своїми батьками за межами м. Харкова.

З договору про навчання №000907 вiд 14.07.2014 р., укладеного мiж Харкiвським державним унiверситетом харчування та торгiвлi i ОСОБА_1, вбачається, що ХДУХТ взяв на себе зобов'язання за рахунок коштiв ОСОБА_1 здiйснити навчання. Строк надання освiтньої послуги 4 роки. Визначено, що загальна вартiсть освiтньої послуги становить 29760 грн.

01.12.2014 р. мiж ХДУХТ i ОСОБА_7 (дiєздатна фiзична особа ОСОБА_1М.) було укладено договiр про надання додаткових освiтнiх послуг №2371, предметом якого є надання унiверситетом додаткових спецiальних знань для розширення свiтогляду студента та пiдготовки квалiфiкованого фахiвця як гармонiйно розвинутої особистостi, адаптованої до сучасних вимог роботодавцiв i суспiльства. ХДУХТ взяв на себе зобов'язання за рахунок коштiв ОСОБА_1 надати додаткову освiтню послугу понад обсягiв навчальної роботи, встановленої навчальним планом. Термiн надання освiтньої послуги 1 рiк. Загальна вартiсть додаткової освiтньої послуги становить 1000 грн.

Вiдповiдно до довiдки №456 вiд 14.07.2015 р., виданої Харкiвським державним унiверситетом харчування та торгiвлi, вбачається, що ОСОБА_4 дiйсно є студентом 2 курсу денної форми навчання факультету товарознавства i торговельного підприємництва Харкiвського державного унiверситету харчування та торгiвлi. Термiн навчання 01.09.2014 30.06.2018 р.

ОСОБА_1 суду було надано копiї квитанцiй, з яких вбачається, що позивачкою на рахунок навчального закладу, де отримує освiту її син, було перераховано грошовi кошти за навчання.

Вiдповiдно до ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання.

За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

П. 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Вiдповiдно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Вiдповiдно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

З пояснень, наданих ОСОБА_7 в судовому засiданнi, вбачається, що вiдповiдач в даний час офiцiйно не працює, має нерегулярний, мiнливий дохiд. ОСОБА_1 в позовнiй заявi просила стягувати з вiдповiдача алiменти в твердiй грошовiй сумi.

Вiдповiдно до довiдок з «Центральної клiнiчної лiкарнi Укрзалiзницi», державного закладу «Вiддiлкова лiкарня станції Люботин СТГО «Пiвденна залiзнця», наданих вiдповiдачем, ОСОБА_5 встановлено дiагноз: гостра запальна демієлінізуюча полінейропатія Гієна-Баре з нижнім млявим парапарезом, вегетативною дисфункцією з ортостатичної гіпотонією. Супутній діагноз: гіпертонічна хвороба 11 ст. 3 ступінь ІХС, кардіосклероз, екстрасистолічна аритмія, пароксизмальна форма фібриляції передсердь, СН 0-1 ст. зі збереженою систолічною функцією лівого шлуночка.

ОСОБА_4 навчається в Харкiвському державному унiверситетi харчування та торгiвлi на деннiй комерцiйнiй формi, ніде не працює та не має іншого виду доходу. В звязку з цим вiн має потребу в забезпеченні коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників та інше). Відповідач, як батько, повинен приймати участь в утриманні своєї дитини, оскільки такий обовязок покладений на нього нормами чинного сімейного законодавства України. Утримання дитини, забезпечення її всебічного розвитку є насамперед батьківським обовязком.

Частиною 1 ст. 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Вiдповiдно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і повнолiтнiми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Отже, положення ст. 185 СК України не застосовуються до вiдносин мiж між батьками і повнолiтнiми дiтьми.

Суд також враховує, що ОСОБА_4 є повнолiтнiм, а отже має змогу заробляти самостiйно, тому суд не вбачає пiдстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача коштів на будь-якi додатковi витрати по оплатi навчання ОСОБА_4

При визначенні розміру аліментів суд виходить з матеріального становища відповідача.

ОСОБА_1 не надано доказiв, якi б свiдчили про спроможнiсть вiдповiдача сплачувати щомiсячно алiменти на утримання повнолiтнього сина в розмiрi 1300 грн. Також суд враховує, що на утриманнi вiдповiдача знаходиться хвора мати.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що ОСОБА_2 в змозі виплачувати аліменти на утримання сина кошти в розмірі 900 грн. на мiсяць.

Таким чином, суд вважає за доцiльне стягнути з ОСОБА_2 алiменти на утримання ОСОБА_4, який продовжує навчання, в розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову та до закінчення навчання, чи до досягнення ОСОБА_4 23 річного віку.

На підставі виклаленого, керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 14, 15, 60, 79, 88, 209, 212 215, 218 ЦПК України, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 180, 181, 184, 191, 199, 201 СК України, суд, -

в и р i ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4, який продавжує навчання у розмірі 900 гривень щомісячно, починаючи з 12.08.2015 року та до закінчення навчання, чи до досягнення ОСОБА_4 23 річного віку.

Встановлена сума підлягає індексації відповідно до вимог діючого законодавства.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Головуючий: