Справа № 488/1412/14-ц
Провадження № 4-с/488/22/16 р.
У Х В А Л А

Іменем України

17.08.2016 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі головуючого по справі - судді Безпрозванного В.В.

при секретарі судового засідання - Чуб Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції,

В С Т А Н О В И В:

14.06.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, в якій просить скасувати постанову старшого державного виконавця Центрального відділу ДВС ММУЮ від 04.12.2014 року про накладення арешту на все майно, яке належить ОСОБА_1 , та оголошення заборони на його відчуження.

Обґрунтовуючи скаргу, заявник вказував, що рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16.07.2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.03.2014 року і до повноліття дитини. За виконавчим листом, виданим на підставі вказаного рішення суду, відкрито виконавче провадження. В подальшому у зв`язку із тим, що боржником не виконувалося рішення суду, старшим державним виконавцем 04.12.2014 року винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Посилаючись на те, що заборгованість погашена в повному обсязі, а арешт та заборона не зняті з його майна, ОСОБА_1 просить скасувати постанову від 04.12.2014 року.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, в своїй заяві скаргу підтримав, просив поновити йому строк для оскарження постанови старшого державного виконавця та скасувати постанову старшого державного виконавця Центрального відділу ДВС ММУЮ від 04.12.2014 року про накладення арешту на все майно, яке належить ОСОБА_1 , та оголошення заборони на його відчуження.

Представник Центрального відділу ДВС ММУЮ в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, що відповідно до ст. 386 ЦПК України не перешкоджає судовому розгляду скарги.

Дослідивши скаргу, долучені до неї матеріали, суд вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 16.07.2014 року Корабельним районним судом м. Миколаєва виданий виконавчий лист № 488/1412/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.03.2014 року і до повноліття дитини.

Постановою державного виконавця Центрального відділу ДВС ММУЮ відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого документа.

Відповідно до положень ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

04.12.2014 року старшим державним виконавцем Центрального відділу ДВС ММУЮ Воробйовою С.О. для забезпечення виконання рішення суду, оскільки боржником рішення не виконується та відсутні відомості про сплату аліментних платежів боржником, винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої було накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Згідно інформації № 01.05.26539 від 11.08.2015 року, наданої Центральним відділом ДВС ММУЮ, станом на 01.08.2015 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів відсутня.

Також, за заявою ОСОБА_1 заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом № 488/1412/14-ц, виданим 16.07.2014 року Корабельним районним судом м. Миколаєва, утворилася фактично не з його вини, що в суді не спростовано.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За п. 5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших, ніж передбачені ч. 3-4 ціє статті, випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

За таких обставин, суд знаходить підстави для скасування постанови старшого державного виконавця Центрального відділу ДВС ММУЮ від 04.12.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої було накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Крім того, ч. 2 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку. Для звернення до суду зі скаргою ч. 1 ст. 385 ЦПК України передбачає десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Постанова про арешт майна ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження винесена старшим державним виконавцем Центрального відділу ДВС ММУЮ 04.12.2014 року, але скаржник на цей час не отримав відповіді від ДВС щодо підстав накладення арешту та оголошення заборони, і вважав, що вказана постанова винесена помилково, що відповідно до ч. 2 ст. 385 ЦПК України є підставою для визнання поважними причин пропуску та поновлення строку для подання скарги до суду.

Керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду зі скаргою.

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Воробйової Світлани Олегівни від 04.12.2014 року, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 та накладено заборону на відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 .

Звільнити з-під арешту квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції зняти обтяження та внести відповідні зміни в державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

Ухвала може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва шляхом подання в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвали, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Безпрозванний