Справа № 2018/2-206/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Діденко С.А.,

при секретарі Коломойцеві М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для предявлення та видачу виконавчих листів для виконання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить поновити йому строк для предявлення виконавчих листів № 2018/2-206/11, виданих Київським районним судом м. Харкова по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

В обґрунтування вимог посилається на те, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16.10.2013 р. було частково задоволено його позов і на його користь стягнуто з відповідача ОСОБА_2 суму заборгованості за договором позики в розмірі 249485,73 грн., а також судові витрати . 12.02.2014 р. апеляційним судом Харківської області рішення Київського районного суду м. Харкова від 16.10.2013 р. було скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості на суму 2 242 603.58 грн., також вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 23.11.2007 р. на загальну суму 1 175 689,90 грн., борг за розпискою від 22.02.2008 р. на загальну суму 216 658,25грн. і борг за 10 розписками на загальну суму 1 357 451,0грн., в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Рішення суду набрало законної сили 12.02.2014 р. 04.03.2014 р. судом було видано пять виконавчих листів. 05.03.2014р. державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_5 відкрито пять виконавчих проваджень, в яких були проведені виконавчі дії і будинок відповідача ОСОБА_2 був реалізований з публічних торгів у рахунок погашення його боргу перед ОСОБА_1

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.06.2014р. рішення апеляційного суду Харківської області від 12.02.2014р. було , скасовано а рішення Київського районного суду м. Харкова від 16.10.2013 р. залишено в силі.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.09.2014 р. видані 04.03.2014 р. виконавчі листи № 2018/2-206/11 визнано такими, що не підлягають виконанню.

За новими виконавчими листами, відповідно до рішення Київського районного суду м. Харкова від 16.10.2013р. представник ОСОБА_1 не звертався, підставою їх неотримання стала службова недбалість колишнього представника заявника ОСОБА_6, в провадженні якого перебувала вказана справа, який не тільки не предявив нові виконавчі листи, а навіть не отримав їх. Сам заявник не міг отримати вказані виконавчі листи, оскільки 04.04.2011 р. був взятий під варту і до цього часу утримується під вартою. Тому заявник просить вказану причину пропуску строку предявлення виконавчого листа до виконання вважати поважною та поновити строк предявлення виконавчих листів до виконання.

Заявник ОСОБА_1, та його представники в судове засідання з приводу заяви про поновлення строку на предявлення та видачу виконавчих листів не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином . Клопотання про відкладення розгляду заяви суду не надано.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_7 проти задоволення заяви заперечували та посилалися на те, що у заявника та його представника було достатньо часу та можливостей для отримання виконавчих листів і звернення їх до виконання.

ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила.

Відповідно до ст. 73 ЦПК України , неявка сторін за відповідною заявою не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 , суд доходить висновку , що заява задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 05.03.2014 р. державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_5 на виконання рішення апеляційного суду Харківської області від 12.02.2014 р. було винесено пять постанов про відкриття виконавчих проваджень № 42397855, 42397267, 42395594, 42394797, 42396714 про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу за договором позики від 20.04.2007 р. на загальну суму 2 242 603,58 грн. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу за договором позики від 23.11.2007 р. на загальну суму 1 175 689,90 грн. та , боргу за розпискою від 22.02.2008 р. на загальну суму 216 658,25 грн. і борг за 10 розписками на загальну суму 1 357 451,0 грн. (а/с. 6-8, 24-28).

17.03.2014 р. з публічних торгів був реалізований належний ОСОБА_2 житловий будинок № 27 по пров. Гнєдича в м. Харкові. Виручені від продажу будинку кошти були перераховані стягувачу, про що свідчать протоколи проведення прилюдних торгів та акти державного виконавця (а/с. 29).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.06.2014р. скасовано рішення апеляційного суду Харківської області від 12.02.2014р., а рішення Київського районного суду м. Харкова від 16.10.2013 р. залишено в силі, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором позики у розмірі 249485,72 грн., а також судові витрати у розмірі 1700,00 грн. (а/с. 4-5, 31-33).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.09.2014р. виконавчі листи по цивільній справі № 2018/2-206/11 про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу за договором позики визнані такими, що не підлягають виконанню. (а/с. 34-35).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 30.09.2014 р. допущено поворот виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 16.10.2013 р. та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 безпідставно стягнуту за рішенням апеляційного суду Харківської області від 12.04.2014 р. грошову суму у розмірі 1082251,72 гривень (а/с. 36).

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 02.12.2014 р. змінено ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 30.09.2014 р. та зменшено розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 безпідставно стягнутої за рішенням апеляційного суду Харківської області від 12.02.2014 р. грошової суми з 1082251,72 грн. до 791 187,02 грн. (а/с. 37-38).

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 09.12.2015 р. визнано недійсними результати прилюдних торгів, що були проведені 17.03.2014 р. Філією 21 ПП «Нива-В.Ш.», з реалізації 2-поверхового будинку загальною площею 468,5 кв.м. з надвірними будівлями та земельної ділянки площею 0,0843 га, кадастровий номер № :05:091:0002, розташованих за адресою: м. Харків, пров. Гнєдича, 27, скасовано протоколи від 17.03.2014 р. № 2113541/1 по проведенню прилюдних торгів по реалізації житлового будинку № 27 по пров. Гнєдича в м. Харкові і протоколи від 17.03.2014 р. № 2113541/2 по проведенню прилюдних торгів по реалізації земельної ділянки площею 0,0843 га, кадастровий номер № :05:091:0002, розташованої за адресою: м. Харків, пров. Гнєдича, 27, складені за результатами проведених прилюдних торгів (а/с. 40-42).

25.06.2014 р. рішення Київського районного суду м. Харкова від 16.10.2013 року набрало законної сили, а строк на предявлення виконавчих листів сплив 25.06.2015 р.

У визначений законом термін заявник виконавчі листі за відповідним рішенням суду не отримав і до виконання їх не було звернуто.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як на підставу поважної причини пропуску строків предявлення до виконання виконавчих листів заявник посилається на недбалість колишнього представника заявника ОСОБА_6, який не тільки не предявив нові виконавчі листи, а навіть не отримав їх. Сам ОСОБА_1 отримати вищевказані виконавчі листи та передати їх до виконання не мав можливості, оскільки він з 04.04.2011 р. його було заарештовано і він перебував під вартою.

Дослідивши матеріали заяви , суд приходить до висновку, що доводи заявника щодо поважності пропуску строку предявлення виконавчих листів до виконання є недоведеними і заява задоволенню не підлягає.

Доводи заявника про недбалість колишнього представника заявника ОСОБА_6 , в провадженні якого нібито перебували згадувані вище виконавчі листи нічим не обґрунтовані і не доведені.

Матеріали заяви не містять довіреності або доручення заявника ОСОБА_6 щодо надання йому повноважень на отримання вищеназваних виконавчих листів та звернення їх до виконання .

Наказ про звільнення ОСОБА_6 з посади начальника юридичного відділу ТОВ «Харківський центр правової допомоги » за угодою сторін на підставі п.1 ч.1 ст.36 КзпП України жодним чином не свідчать про його службову недбалість або невиконання доручення заявника щодо виконавчих листів про стягнення сум на користь заявника.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про недоведеність вимог заявника про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання і в її задоволенні відмовляє.

Керуючись ст. 371 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для предявлення та видачу виконавчих листів по справі № 2018/2-206/11 до виконання - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя