У х в а л а

11 лютого 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сеніна Ю.Л.,Охрімчук Л.І.,Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживачів ,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду України із зазначеною заявою про перегляд судових рішень на підставі пункту 1 статті 355 ЦПК України.

У заяві ОСОБА_4 зазначає, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2015 року її позов задоволено частково, постановлено: розірвати договори банківського вкладу, укладені 10 та 23 червня 2014 року між ОСОБА_4 та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»); стягнути з ПАТ «Дельта Банк» на її користь кошти за договором банківського вкладу від 23 червня 2014 року в розмірі 13 тис. 600 дол. США, що на день ухвалення рішення еквівалентно

298 тис. 706 грн 32 коп.; стягнути з ПАТ «Дельта Банк» на її користь кошти за договором банківського вкладу від 10 червня 2014 року в розмірі 21 тис. грн; в решті позовних вимог відмовити. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 жовтня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на вищезазначене рішення апеляційного суду.

ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення судів апеляційної та касаційної інстанції, а рішення місцевого суду залишити в силі, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема частин другої, третьої статті 1060 Цивільного кодексу України.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_4 наводить ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 30 вересня, 7, 8 жовтня 2015 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до пункту 1 статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд, з висновками якого погодився суд касаційної інстанції, виходив з того, що Національним банком України було введено тимчасову адміністрацію у банку та встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI) обмеження щодо повернення банківських вкладів, а тому банк не може відповідати за несвоєчасне виконання зобов'язань за банківським вкладом. На час запровадження у ПАТ «Дельта Банк» тимчасової адміністрації строк дії договорів банківського вкладу, укладених з позивачкою не закінчився, а відтак підлягають застосуванню обмеження, встановлені пунктом 1 частини п'ятої статті 36 вищезазначеного Закону.

У наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зроблено такі висновки:

- в ухвалах від 30 вересня, 8 жовтня 2015 року, суд, залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій, якими задоволено позовні вимоги про стягнення коштів, керувався тим, що після закінчення строку дії договору банківського вкладу (депозиту) та до введення тимчасової адміністрації у банку, позивачка звернулася до банку з вимогою про повернення коштів, однак останній коштів не повернув;

- в ухвалі від 7 жовтня 2015 року суд погодився із висновками судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог про розірвання договору банківського рахунку, стягнення котів та відшкодування моральної шкоди з тих підстав, що банк на вимогу позивачки не здійснив перевід коштів на її поточний рахунок у іншому банку, у зв'язку з чим допустив порушення умов договору банківського рахунку;

- в ухвалі від 7 жовтня 2015 року суд, скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій та направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, виходив з того, що судами не були враховані положення частини п'ятої статті 36 Закон № 4452-VI, якою передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

Порівняння вищенаведених судових рішень із судовим рішенням, яке просить переглянути ОСОБА_4, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживачів за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 жовтня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Л. Сенін
Л.І. Охрімчук
А.Г. Ярема