АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1143/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 30 Компанієць О.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПодороги В. М.
суддівДемченка В. А., Василенко Л. І.
при секретаріГаджієвій Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника Моторного (транспортного) страхового бюро України - Чишинської Анни Володимирівни на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 березня 2016 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_7, товариства з обмеженою відповідальністю "Сміла-Транс" про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних із виплатою страхового відшкодування, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року МТСБУ звернулось до суду з позовом до ОСОБА_7, ТОВ "Сміла-Транс" про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних із виплатою страхового відшкодування.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 20 квітня 2012 року з вини ОСОБА_8, який керував належним ТОВ «Сміла-транс» автомобілем «DAF», відбулась ДТП, в якій було пошкоджено автомобіль «ЗІЛ» д.н.з. 20324 КМ з причепом НОМЕР_7 під керуванням ОСОБА_9, який належить йому на праві власності.

Винність в ДТП ОСОБА_7 підтверджується вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 28 січня 2013 року.

Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до заключення експерта складає 26 387,66 грн.

ОСОБА_9 скориставшись своїм правом передбаченим ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подав відповідну заяву, як того вимагає ст. 35 п. 35.1 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем.

Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив.

МТСБУ здійснило виплату відшкодування ОСОБА_9 в розмірі 21 007,49 грн.

Крім того, МТСБУ понесло витрати на аварійного комісара в розмірі 200 грн., а всього 21 207,49 грн.

Вказувало, що листами МТСБУ зверталося до відповідача ОСОБА_7 з проханням добровільно компенсувати збитки, але на жаль сума відшкодування сплачена не була.

Щодо вимог до ТОВ «Сміла-Транс», то вказувало, що з вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 28 січня 2013 року вбачається, що відповідач перебував у трудових відносинах з ТОВ «Сміла-Транс».

Зазначало, що в разі підтвердження в судовому засіданні даних обставин, шкода повинна бути стягнута з ТОВ «Сміла-Транс», а в іншому випадку з ОСОБА_7

Просило стягнути солідарно в порядку регресу з ОСОБА_7, ТОВ "Сміла-Транс" 21207 грн. 49 коп. витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування та судовий збір.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 березня 2016 року в позові про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних із виплатою страхового відшкодування відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник МТСБУ - Чишинська А.В. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що суд першої інстанції достеменно не було встановлено чи перебував відповідач ОСОБА_7 в трудових відносинах із ТОВ «Сміла-Транс» саме під час ДТП, а не взагалі, що є визначальним при визначенні особи, відповідальної за шкоду.

Вказувала, що із змісту рішення не вбачається, що представником ТОВ «Сміла-Транс» було визнано вказаний факт або взагалі представник ТОВ «Сміла-Транс» був присутнім у судовому засіданні.

Вважає, що даний факт підлягає доказуванню в загальному порядку, проте суд першої інстанції належним чином цього не дослідив.

Просила скасувати рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 березня 2016 року та ухвалити нове, яким позов МТСБУ задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18 грудня 2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також, якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20 квітня 2012 року приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_7 керуючи технічно справним автомобілем «Даф-95-400», д.н.з. НОМЕР_9, з напівпричепом «Корона-СДП 24», д.н.з. НОМЕР_8, рухався по проїзній частині вулиці Заболотного зі сторони Столичного шосе в напрямку Одеської площі в м. Києві, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де відбулося зіткнення з автомобілем «Шкода Октавіа», д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_10, та автомобілем «ЗІЛ-4331» д.н.з. НОМЕР_5.під керуванням водія ОСОБА_9, які рухалися по вул. Заболотного в напрямку вул. Столичне Шосе(а.с.50).

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.1 ст. 39 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

01 серпня 2012 року ОСОБА_9 звернувся із заявою до МТСБУ про відшкодування шкоди заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу «ЗІЛ - 4331» з д.н.з. НОМЕР_5, під час ДТП 20 квітня 2012 року з вини ОСОБА_7, водія транспортного засобу DAF д.н.з НОМЕР_10 на підставі пп. а ч.1 ст. 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.10).

Згідно пп. а ч.1 ст. 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

З системного аналізу вищевикладених правових норм вбачається, що у даній справі для вирішення питання про покладення відповідальності за наявну у позивача матеріальну шкоду на відповідача, є необхідним надання позивачем суду доказів розміру цієї шкоди.

У підтвердження розміру завданої шкоди позивач надав звітів щодо визначення вартості матеріального збитку М12-107 та М12-108 від 01 серпня 2012 року, складений ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт», згідно якого розмір завданих йому матеріальних збитків становить 26 387,66 грн.(а.с. 11-12).

Згідно наказу МТСБУ №539 від 26 лютого 2013 року встановлено фінансовому управлінню сплатити на рахунок ОСОБА_9 21007,49 грн. за шкоду заподіяну в результаті ДТП(а.с.13).

Відповідно до доручення №17613 від 17 травня 2012 року №11656/3-2-05 МТСБУ доручило ОСОБА_11 здійснити збір документів по справі відповідно до пп. 3.3.2. п.3.3 ст. 3 договору №11-АК/11 від 05 липня 2011 року та надати потерпілому необхідні консультації; встановити розмір збитків ТЗ потерпілого та визначити вартість ТЗ потерпілого після ДТП у випадку визнання фізично знищеним (а.с. 42).

Згідно рахунку № М12-538/1 від 24 жовтня 2012 року, МТСБУ повинне було сплатити ПП ОСОБА_11 200 грн. за визначення вартості напівпричіпа ПР-Е5-2 держ. номер НОМЕР_6 після ДТП(а.с.43).

Відповідно до платіжного доручення №1/17613 від 26 лютого 2013 року МТСБУ сплатило ОСОБА_9 21 007,49 грн.(а.с.15).

Згідно платіжного доручення №5158 від 17 грудня 2012 року МТСБУ сплатило 200 грн. за послуги аварійних комісарів згідно рахунку №М12-538/1 від 24 жовтня 2012 року (а.с.15, 43).

Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 38 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону.

Згідно вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 28 січня 2013 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого(а.с. 6-9).

З трудової книжки ОСОБА_7 вбачається, що він з 26 грудня 2011 року по 30 червня 2012 року працював в ТОВ «Сміла-Транс» на посаді водія-експедитора вантажного автомобіля(а.с.124).

Тобто, ОСОБА_7 перебував у трудових відносинах із ТОВ «Сміла-Транс» та під час ДТП, яке відбулося 20 квітня 2012 року, виконував свої трудові обов'язки.

Згідно ч.1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4)порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга МТСБУ підлягає до часткового задоволення, а рішення суду до скасування з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог МТСБУ.

Керуючись ст. с. 303, 304, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника Моторного (транспортного) страхового бюро України - Чишинської Анни Володимирівни задовольнити частково.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 березня 2016 року - скасувати та ухвалити нове, яким позов Моторного( транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю "Сміла-Транс" про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних із виплатою страхового відшкодування - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла-Транс» на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 21 207 грн. та судові витрати в розмірі 1218 грн.

В позові до ОСОБА_7 відмовити.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту його проголошення і може бути оскарженим в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :