Номер провадження: 22-ц/785/335/16
Головуючий у першій інстанції:
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2016 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Дрішлюка А.І., Процик М.В.,

при секретарі - Решетник М.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Третя одеська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 та просила встановити факт її проживання з ОСОБА_4, померлим 26.03.2014 року, однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1972 року до дня смерті ОСОБА_4, а саме до 26.03.2014 року.

В обґрунтування позову посилалась на те, що з 1972 року вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу у квартирі, яка їй належить за адресою: АДРЕСА_1. 10.06.2014 року позивач зверталась із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю до Малиновського районного суду м. Одеси в порядку окремого провадження, однак у зв'язку із поданою ОСОБА_2 заявою про наявний у справі спір, вказана заява була залишена без розгляду, у зв'язку із чим, позивач змушена звертатись до суду із зазначеним позовом.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04.12.2015 року позов ОСОБА_3 задоволено. Встановлено факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який помер 26.03.2014 року, однією сімєю без реєстрації шлюбу з 1972 року до дня смерті ОСОБА_4, а саме до 26.03.2014 року.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, увалити нове, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4, померлий 26.03.2014 року з 1972 року і до часу смерті проживав із ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2, однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1972 року, підтвердженням чому є досліджені судом докази у вигляді: листування на ім'я ОСОБА_4, де місце проживання вказане: АДРЕСА_1 /а.с. 11-16, 101-118, 122-126, 229-231/, поштові конверти, на ім'я ОСОБА_4, на яких місце проживання вказане: АДРЕСА_1 /а.с. 17,232/, гарантійний талон на придбання відеомагнітофона ОСОБА_4. місце проживання якого вказане: АДРЕСА_1 /а.с. 18/, договір про надання телекомунікаційних послуг від 09.02.2011 року, в якому замовником вказаний ОСОБА_4 з адресою проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 19-20/, договір-замовлення на організацію та проведення поховання /а.с. 21/, довідка на одержання та під поховання праху /а.с. 22/, товарні чеки /а.с.23-24, 120-121/, лікарське свідоцтво про смерть №1127 /а.с. 90/, договір про внесення внеску члену кредитної спілки на депозитний рахунок/а.с. 127/, а також пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, які підтвердили факт спільного проживання, ведення спільного побуту ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Зазначеним доказам судом надана належна оцінка, і доводи апеляційної скарги правильність висновки суду не спростовують.

В свою чергу, судом першої інстанції надана належна оцінка доводам та запереченням ОСОБА_2, а також наданим нею доказам на спростування вимог іншої сторони.

Досліджені судом матеріали №6584 Київського РВ за заявою громадянина ОСОБА_7 /АДРЕСА_3 від 2002 року /а.с. 225-228/, свідчать про повідомлення саме ОСОБА_2 відповідачкою у справі, що її батько ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, хоча і за реєстрований за цією адресою, але не проживає за нею понад 30 років, а мешкає із співмешканкою ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, висновок суду про встановлення факту проживання однією сімєю відповідає обставинам справи та ґрунтується як на показаннях свідків, так і інших письмових доказах, яким надана правильна оцінка.

Разом із тим, неможна погодитися із висновком суду в частині визначення часу сумісного проживання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Норма ст. 74 СК України поширюється на правовідносини між чоловіком та жінкою, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, і для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім'ї.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах та для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Пунктом 1 Прикінцевих положень СК України передбачено, що цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності ЦК України.

Згідно з пунктом 1 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України цей Кодекс набирає чинності з 01 січня 2004 року.

Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (ст. 5 ЦК України).

Встановлюючи факт спільного проживання з 1972 року по день смерті, суд першої інстанції зазначені вимоги закону залишив поза увагою, не надав оцінки тому, що положення Кодексу про шлюб та сімєю, ЦК України 1963 року не містили норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сімєю, які не перебувають у шлюбі між собою як підставу набуття спільного майна або можливість спадкування, зазначене положення передбачене ст.74 СК України, про спадкування ЦК України, які набрали чинності з 01 січня 2004 року, тому встановлення такого факту в період до 01 січня 2004 року не ґрунтується на вимогах закону.

Зважаючи на викладене, рішення суду підлягає зміні в частині визначення часу спільного проживання, а саме з 01 січня 2004 року.

З огляду на викладені обставини та решту встановлених судом першої інстанції фактичних обставин доводи апеляційної скарги про те, що касаційна скарга ОСОБА_4 від 10.12.2002 року, 19.03.2003 року (а.с.80-84,205), скарга до Жовтневого районного суду м.Одеси від 13.03.2001 року, протокол судового засідання від 04.07.2001 року (а.с.85,86), позовна заява від 2002 року (а.с.203-204), в яких зазначено інше місце проживання померлого, ніж адреса ОСОБА_3 на зміст виниклих правовідносин не впливає, відноситься до 01 січня 2004 року, тобто до періоду, який правого значення не має.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 отримане свідоцтво про право на спадщину після смерті батька на частину квартири, ОСОБА_3 може вважатися спадкоємицею пятої черги, але зазначена обставина не позбавляє її прав вимоги за ст.1259 ЦК України.

Крім того, між сторонами існує спір з приводу прав на земельну ділянку, який перебуває в провадженні суду першої інстанції, а тому вимоги у цій справі не є безпредметними та мають правові наслідки.

Керуючись ст.ст.304,п.3ч.1ст.307,309,313,314,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2015 року змінити.

Встановити факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який помер 26.03.2014 року, однією сімєю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року до дня смерті ОСОБА_4 26.03.2014 року, в решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: