УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2016 року Іллічівський районний суд м.Маріуполя в складі:

головуючого судді Кузнецова Д. В при секретарі Мащенко Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 10 березня 2016 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

26 травня 2016 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд зазначеного судового рішення, в обґрунтування якого зазначив, що йому було невідомо про розгляд справи в суді, будь-яких судових повісток ОСОБА_1 не отримував. Жодних дій, які б були перешкодою для не укладення угоди купівлі-продажу будинку, ОСОБА_1 не вчиняв. Вказував, що між ним та ОСОБА_2 були узгоджені всі умови майбутнього договору купівлі-продажу будинку та ОСОБА_2 сам запропоновував грошові кошти в якості задатку, після чого йому було передано 1200,00 доларів в якості задатку, про що було складено письмову розписку. ОСОБА_2 було повідомлено про стан будинку та надано можливість оглянути будинок, тому зі сторони ОСОБА_2 було порушення умов договору купівлі-продажу, у звязку із цим у позові має бути відмовлено. На підставі зазначеного просив скасувати заочне рішення суду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 підтримали заявлені вимоги та просили скасувати заочне рішення від 10.03.2016 року.

ОСОБА_2 та його представник у судовому засідання заперечували проти скасування судового рішення.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає з наступних підстав.

10 березня 2016 року рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів був задоволений. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 30612 гривень 00 коп. (тридцять тисяч шістсот дванадцять гривень 00 коп.) та судовий збір у сумі 551 гривень 20 коп.

Судове рішення мотивоване тим, що між сторонами не було укладено у встановленому порядку договору купівлі-продажу будинку та попереднього договору, які б за формою і змістом відповідали вимогам закону, тому передана відповідачу грошова сума в розмірі 1 200 доларів США є авансом, який підлягає поверненню позивачу.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Зі змісту статті 232 ЦПК України випливає, що заочне рішення може бути скасоване лише за наявності двох підстав, визначених у ст. 232 ЦПК, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному, повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає. Лише за наявності двох підстав, визначених у ст. 232 ЦПК, можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку. Вказана правова позиція при перегляді заочного рішення підтверджується в листі Верховного Суду України від 01.05.2007 року «Про практику ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах».

Проте заявник ОСОБА_1 у своїй заяві та судовому засіданні на вказав та не послався на конкретні докази, які свідчили б про наявність між сторонами договору задатку, оформленого відповідно до вимог діючого законодавства, а натомість послався лише на свою незгоду із прийнятим рішенням та можливість довести певні обставини в суді шляхом допиту свідків.

З урахуванням змісту прийнятого по суті спору рішення, доводів викладених відповідачем, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1П, не повідомив та не послався на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зокрема, ч.3 та ч.4 ст.60 ЦПК України встановлено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин справи, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення у суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_4