Справа № 716/172/16-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.04.2016 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Угриновської Л.Я.
секретаря Кульки О.М. ,
з участю позивача- Пущука С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за прострочення виконання судового рішення про стягнення боргу,
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав , мотивував їх вищенаведеним.
Відповідач в судове засідання не з"явився по невідомій суду причині, хочасвоєчасно і належним чиом повідомлявся про час і місце розгляду справи, не повідомив суду причини неявки і від нього не надійшла до суду заява із проханням проводити розгляд справи у його відсутності, а тому судом проведено заочний розгляд справи.
Судом встановлено, що між сторонами мав місце договір позики, згідно якого позивач ОСОБА_1 передав відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 3500 дол.США строком до 29.10.2013 року.
Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку встановленому договором.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов'язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Відповідно до статті 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення .
Згідно довідки Головного Управління статистики у Чернівецькій області № 08-13/143 від 30.03.2016 року індекс інфляції (індекс споживчих цін) по Україні за даними Держстату України за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року склав 143,3 %.
Рішення суду відповідач не виконує із 14.11.2014 року, що на на день подання позову складає 446 днів, таким чином розмір трьох процентів річних складає 1644,09 грн.: (44 850 грн. х 446 дн. х 3 %) : 365 х 100= 1644,09 грн. .

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи. Згідно ч.3 цієї статті до витрат, пов'язаних із розглядом справи належать витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані із явкою до суду; витрати пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, експертів, перекладачів, та проведення судових експертиз; витрати, пов'язані із проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження.

Встановлено, що витрати позивача при звернені до суду становлять: 551,20 грн. сплачені в рахунок судового збору, що підтверджується квитанцією (а.с.2) та витрати на правову допомогу - 500 грн., що підтверджується договором про правову допомогу, додатком до договору про правову допомогу від 01.02.2016 року, актом виконаних робіт (а.с.6-7). Враховуючи наведене, суд вважає, що із відповідача на користь позивача слід стягнути в рахунок судових витрат 1051.20 грн.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 526,ч.1 ст. 598, 611, ч.2 ст. 625, 1046,1047,1049 ЦК України, ст.ст. 213-215, 224-231, ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1), жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 компенсацію від знецінених грошових коштів та три проценти річних у зв"язку з невиконанням рішення суду в розмірі 21064,14 грн..

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1), жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 в рахунок судових витрат в розмірі 1051,20 грн..

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з часу отримання копії рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Чернівецької області через районний суд протягом 10 днів з часу проголошення.

Суддя