Справа № 649/736/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2016 року Великолепетиський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого Мамаєва В.А.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Лепетиха цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ро усунення перешкод у користуванні майном, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. 16.04.2008 року він уклав договір оренди землі з ОСОБА_3, який був зареєстрований у Великолепетиському районному відділі Херсонської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.04.2008 року за № 4АА-717-00024. З моменту державної реєстрації він набув право оренди вказаної земельної ділянки відповідно до ст. 125 ЗК України, ст. 6 закону України «Про оренду землі». Згідно вказаного договору оренди землі він прийняв у строкове платне користування належну Відповідачеві на праві власності земельну ділянку площею 7,82 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Миколаївської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області, терміном на 5 років. Договором передбачено сплату орендної плати у грошовій або натуральній формі на суму 1164, 37 грн., що складає 1,5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки. 29.04.2011 року між ним та відповідачем була укладена додаткова угода до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди за № 4АА-717-00024 від 16.04.2008 pоку, якою продовжено термін дії договору оренди земельної ділянки на 5 років, а також збільшено розмір орендної плати до 3 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Вказана додаткова угода була зареєстрована у відділі Держкомзему у Великолепетиському районі Херсонської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.08.2011 року за №00173. Таким чином, з 08.08.2011 року строк дії договору оренди земельної ділянки, укладеного між ним та відповідачем продовжено ще на 5 років, а отже загальний строк дії договору оренди складає 10 років і рахується з 16.04.2008 року (дати державної реєстрації договору оренди землі) і закінчується 15.04.2018 року. Але не зважаючи на те, що строк дії договору оренди земельної ділянки не закінчився, відповідач у жовтні 2016 році почала самостійно здійснювати обробіток орендованої ним земельної ділянки, чим грубо порушила його право, як орендаря, на володіння і користування земельною ділянкою до закінчення строку дії договору оренди землі. Відповідно до ст. 13 закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір за яким орендодавець зобовязаний передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 24 закону України «Про оренду землі» орендодавець зобовязаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. Відповідно до ст. 25 вказаного закону орендар має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі. Державою забезпечується захист прав орендаря. Так, відповідно до ч. 1 ст. 27 закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Способи захисту права власності передбачені главою 29 (захист права власності) розділу І Книги третьої ЦК України. Так, ст. 391 ЦК України власник майна (в тому числі і орендар відповідно до ч. 1 ст. 27 закону України «Про оренду землі») має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування майном. Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 27 закону України «Про оренду землі» орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння, на усунення перешкод у користуванні нею. Також відповідно до ст. 28 закону України «Про оренду землі», орендар має право на відшкодування збитків, яких він зазнав внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов договору орендодавцем. Таким чином, відповідач, почавши самостійно обробляти та користуватися орендованою земельною ділянкою до закінчення договору оренди землі, порушує умови договору оренди землі, укладеного між ними; порушує обовязки орендодавця (ст. 24 закону України "Про оренду землі"); порушує його право, як орендаря, на самостійне господарювання на землі (ст. 25 закону України "Про оренду землі"), а тому відповідно до ст.ст. 13, 24, 25, 27 закону України "Про оренду землі", ст.ст. 386, 391 ЦК України він просить суд зобовязати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні та володінні ОСОБА_2, орендованою земельною ділянкою за договором оренди землі, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, і зареєстрованого у Державному реєстрі земель 16.04.2008 року за №4АА-717-00024, та заборонити ОСОБА_3 самостійно або шляхом найму інших осіб здійснювати обробіток і використання земельної ділянки площею 7,82 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка є предметом вищевказаного договору оренди землі, до закінчення строку дії договору оренди землі -15.04.2018 р. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Позивач ОСОБА_2 у відкрите судове засідання не з'явився, але надав на адресу суду письмову заяву, в якій позов підтримав та просить суд розглядати справу у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 у відкритому судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що вона вважає, що строк дії договору оренди земельної ділянки закінчився, оскільки вона звернулась до Великолепетиського відділу Держгеокадастру, де їй пояснили, що вказаний договір було продовжено на 5 років з 08.08.2011 року, а тому строк дії договору закінчився. Також пояснила, що вона не підписувала вказану додаткову угоду, замість неї підписала її мати - ОСОБА_4 Не заявляла про те, що це не вона підписала угоду і не розривала угоду, оскільки була згодна з умовами угоди до закінчення її строку, тобто до 08.08.2016 року. У жовтні 2016 року вона дійсно обробляла належну їй земельну ділянку площею 7,82 га., яка була в оренді у ОСОБА_2, так як вважала, що строк дії договору оренди землі закінчився. Просить відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст. 13 закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір за яким орендодавець зобовязаний передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 2 закону України "Про оренду землі" відносини пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

16.04.2008 року сторони уклали договір оренди землі, який зареєстрований у Великолепетиському районному відділі Херсонської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель здійснено запис від 16.04.2008 року за № 4АА-717-00024 (надалі Договір оренди землі).

З моменту державної реєстрації Договору оренди землі (16.04.2008 року) позивач набув право оренди вказаної земельної ділянки відповідно до ст. 6 закону України «Про оренду землі», ст. 125 ЗК України (в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин між сторонами).

Згідно вказаного договору оренди землі позивач прийняв у строкове платне користування належну відповідачеві на праві власності земельну ділянку площею 7,82 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Миколаївської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області, терміном на 5 років. Договором передбачено сплату орендної плати у грошовій або натуральній формі на суму 1164, 37 грн., що складає 1,5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Ні Договором оренди землі, ні законом України "Про оренду землі" не передбачені інші вимоги щодо форми зміни договору оренди землі, інше не випливає із звичаїв ділового обороту, а тому зміни до договору оренди землі відповідно до ст. 654 ЦК України повинні вчинятися у такій самій формі, що й Договір оренди землі, тобто у письмовій формі (ст. 14 закону України "Про оренду землі") та підлягають державній реєстрації (ст. 125 ЗК України).

29.04.2011 року між позивачем та відповідачем у письмовій формі була укладена додаткова угода до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди за № 4АА-717-00024 від 16.04.2008 pоку, якою продовжено термін дії Договору оренди землі земельної ділянки на 5 років, а також збільшено розмір орендної плати до 3 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Вказана додаткова угода була зареєстрована у відділі Держкомзему у Великолепетиському районі Херсонської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.08.2011 року за № 00173. Таким чином, зміни до договору оренди землі були внесені відповідно до вимог чинного законодавства, а тому з 08.08.2011 року строк дії договору оренди земельної ділянки, укладеного між сторонами продовжено ще на 5 років, а отже загальний строк дії договору оренди складає 10 років і рахується з 16.04.2008 року (дати державної реєстрації договору оренди землі, з якого у позивача виникло право оренди вказаної земельної ділянки) по 15.04.2018 року. Вказані обставини також підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які є працівниками відділу Держгеокадастру у Великолепетиському районі Херсонської області.

Також судом встановлено, що відповідач у жовтні 2016 року почала самостійно обробляти належну їй земельну ділянку площею 7,82 га., яка є предметом договору оренди землі, що підтверджується поясненнями позивача (у позовній заяві) та відповідача.

Суд не бере до уваги показання свідка ОСОБА_4 про те, що відповідач не підписувала вказаної додаткової угоди, а підписала угоду вона, оскільки вона являється близьким родичем (матір'ю) відповідача і є заінтересованою особою та заявила про вказані обставини лише у судовому засіданні після спливу 5 років, а також спростовуються письмовим доказом - додатковою угодою від 29.04.2011 року, яка зареєстрована в установленому законом порядку і є чинною, та поясненнями позивача (позовній заяві).

Суд не бере до уваги як необгрунтовані пояснення відповідача ОСОБА_3 про те, що вона не підписувала вказану додаткову угоду, оскільки відповідач на підтвердження цього не надала доказів, а її пояснення спростовуються письмовим доказом - додатковою угодою від 29.04.2011 року, яка зареєстрована в установленому законом порядку і є чинною, та поясненнями позивача (позовній заяві). Також судом було роз'яснено відповідачу її право на підтвердження своїх заперечень заявити клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, але відповідач цього не зробила.

Відповідно до ст. 24 закону України «Про оренду землі» орендодавець зобовязаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 25 закону України «Про оренду землі» орендар має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі. Державою забезпечується захист прав орендаря.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Способи захисту права власності передбачені главою 29 (захист права власності) розділу І Книги третьої ЦК України.

Так, ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна (в тому числі і орендар відповідно до ч. 1 ст. 27 закону України «Про оренду землі») має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування майном.

Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 закону України «Про оренду землі» орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння, на усунення перешкод у користуванні нею.

Враховуючи, що відповідач здійснює обробіток земельної ділянки до закінчення строку дії договору оренди землі, чим порушив умови Договору оренди землі, укладеного між сторонами; порушив обовязки орендодавця (ст. 24 закону України "Про оренду землі"); права позивача, як орендаря, на володіння і користування земельною ділянкою (ст. 25 закону України "Про оренду землі"), то суд приходить до висновку, що відповідно до ст.ст. 13, 24, 25, 27 закону України "Про оренду землі", ст.ст. 386, 391 ЦК України необхідно усунути перешкоди у користуванні та володінні позивачем, орендованою ним земельною ділянкою за вказаним Договором оренди землі та заборонити відповідачу самостійно або шляхом найму інших осіб здійснювати обробіток і використання вказаної земельної ділянки, до закінчення строку дії договору оренди землі - 15.04.2018 року, а тому позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений позивачем судовий збір у розмірі 551 гривень 20 копійок, оскільки він документально підтверджений квитанцією від 19.10.2016 року № 0.0.637168346.1.

На підставі ст.ст. 13, 24, 25, 27 закону України "Про оренду землі", ст.ст. 386, 391 ЦК України ст. 125 ЗК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні та володінні ОСОБА_2, орендованою земельною ділянкою за договором оренди землі, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, і зареєстрованого у Державному реєстрі земель 16.04.2008 року за № 4АА-717-00024, та заборонити ОСОБА_3 самостійно або шляхом найму інших осіб здійснювати обробіток і використання земельної ділянки площею 7,82 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка є предметом вищевказаного договору оренди землі, до закінчення строку дії договору оренди землі -15.04.2018 р.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Великолепетиський районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

КОПІЯ ВІРНА:

Суддя В.А. Мамаєв

Секретар с/з ОСОБА_1