справа № 691/1215/16-ц
провадження № 2/691/606/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городище цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» м.Дніпро до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

представник позивача звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач мотивує їх тим, що відповідно до укладеної ОСОБА_3 угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до «Умов та Правил надання продукту кредитних карт» від 28 вересня 2015 року, відповідач отримав кредит у розмірі 11221 грн. 71 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості мало здійснюватись в наступному порядку починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ОСОБА_3 угода разом із запропонованими позивачем «Умовами та Правилами, Тарифами» складають між ним та Банком кредитний договір, підписом у заяві. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим, станом на 21 жовтня 2016 року має заборгованість в розмірі в розмірі 19524 грн. 10 коп., яка складається: 11221 грн. 72 коп заборгованість за кредитом; 2188 грн. 22 коп. заборгованість по процентах за користування кредитом; 4937 грн. 46 коп. заборгованість за пенею та комісією; 1176 грн. 70 коп. штраф.

У судове засідання представник позивача, будучи вчасно та належним чином повідомленим, не з»явився. В матеріалах справи наявне клопотання від 25 жовтня 2016 року про розгляд справи у його відсутності, в якому зазначив що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання на розгляд справи не зявився по невідомій суду причині, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 01 грудня 2016 року за №329 та оголошення про виклик до суду на розгляд справи, яке було розміщено в газеті «Черкаський край» від 14 грудня 2016 року № 98-99, причину своєї неявки суду не повідомив, як і не надіслав заяв чи то клопотань про розгляд справи у його відсутність або перенесення розгляду.

На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, судом було направлено запит до Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області щодо реєстрації місця проживання відповідача по справі. Згідно отриманої відповіді від 29 листопада 2016 року за вх.№6260/16, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 вул.Селіванова, Городищенського району Черкаської області і знятим з реєстрації не значиться. Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 01 грудня 2016 року за №329, працівником поштового зв»язку зазначено, що поштова кореспондонція відповідачу вручена особисто.

Згідно ст. 74 ЦПК України, судові повістки про виклик зі зворотнім повідомленням направлялись за зареєстрованим у вставленому законом порядку місцем проживання фізичної особи - відповідача. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Неявка сторін не перешкоджає розглядові справи по суті, так як вони повідомлені вчасно та належним чином про розгляд. За таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для обєктивного розгляду справи і слухає справу у відсутності сторін.

Суд, враховуючи клопотання позивача, відсутність належним чином повідомленого про час та місце судового засідання відповідача, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку про задоволення позову в силу наступного.

Як вбачається та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_2, відповідач по справі, 28 вересня 2015 року уклав з позивачем ОСОБА_3 угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до «Умов та Правил надання продукту кредитних карт» і отримав кредит у розмірі 11221 грн. 71 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7). Відповідач зобовязання щодо повернення кредиту належним чином не виконує і відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 21 жовтня 2016 року має заборгованість в розмірі в розмірі 19524 грн. 10 коп., яка складається: 11221 грн. 72 коп заборгованість за кредитом; 2188 грн. 22 коп. заборгованість по процентах за користування кредитом; 4937 грн. 46 коп. заборгованість за пенею та комісією; 1176 грн. 70 коп. штраф (а.с.6).

Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем у справі вимог ст.ст.509, 526, 530, 527, 610,611,1054 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат.

Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин зобов»язання і є зобов'язальними та регулюються нормами ЦК України.

Зобовязання, згідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобовязанні ст. 530 ЦК України. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, і за порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У відповідності до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання.

Згідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України та ч. 3 ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається, як пеня та штраф, і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України плата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання.

Із досліджених судом доказів вбачається, що на підставі анкети-заяви від 13 березня 2012 року, відповідач уклав кредитний договір з позивачем (а.с.5). 28 вересня 2015 року уклав з позивачем ОСОБА_3 угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до «Умов та Правил надання продукту кредитних карт» і отримав кредит у розмірі 11221 грн. 71 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7). Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов»язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме наддав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.1.1.3.2.11 «Умов та Правил надання продукту кредитних карт» від 28 вересня 2015 року, ОСОБА_4 має право проводити договірне списання з усіх твідкритих в Банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи на невиконані зобов»язання перед Банком.

До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, остільки позивач довів суду не виконання відповідачем зобов»язань за кредитним договором.

Заходи забезпечення позову судом не вживалися.

Враховуючи те, що у звязку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати в розмірі 1378,00 грн., а саме, сплатив судовий збір та витрати пов»язані із розміщенням оголошення в газеті «Черкаський край» в сумі 180 грн. 00 коп., суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача, згідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як, вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно процесуальним законодавством України.

Позов підтверджується: копією анкети-заяви ОСОБА_2 від 13 березня 2012 року, копією розрахунку заборгованості за кредитним договором від 21 жовтня 2016 року, копією ОСОБА_3 угоди від 28 вересня 2015 року, копією витягу з «Умов та Правил надання банківських послуг», копією довідки АА №241170 з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України, копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №054809, копією статуту ПАТ КБ «ПриватБанк» м.Дніпропетровськ, копією банківської ліцензії №22 від 05.10.2011 року, платіжним дорученням №IHN99B1CVH від 09 грудня 2016 року, копією рахунку №661 від 09 грудня 2016 року, платіжним дорученням №PROM5BJIUM від 25 жовтня 2016 року.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 509, 526, 527, 530, 599, 610, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 5, 6, 10, 15, 30, 60, 79, 88, 212, 213, 214, 215, 294 Цивільно - процесуального Кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 «ПриватБанк» м.Дніпро, юридична адреса: вул. Набережна Перемоги, №50, м. Дніпро, розрахунковий рахунок № 3111, МФО 305299, заборгованість за кредитним договором від 28 вересня 2015 року в розмірі 19524 (дев»ятнадцять тисяч п»ятсот двадцять чотири) грн. 10 коп., яка складається з: 11221 (одинадцять тисяч двісті двадцять одна) грн. 72 коп заборгованість за кредитом; 2188 (дві тисячі сто вісімдесят вісім) грн. 22 коп. заборгованість по процентах за користування кредитом; 4937 (чотири тисячі дев»ятсот тридцять сім) грн. 46 коп. заборгованість за пенею та комісією; 1176 (одна тисяча сто сімдесят шість) грн. 70 коп. штраф.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 «ПриватБанк» м.Дніпро, юридична адреса: вул. Набережна Перемоги, №50, м. Дніпро, розрахунковий рахунок № 3111, МФО 305299 судові витрати за розміщення оголошення в газеті «Черкаський край» в сумі 180 (сто вісімдесят) грн. 00 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн., а всього 1558 (одна тисяча п»ятсот п»ятдесят вісім) грн..

Сторони мають право оскаржити в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області рішення суду першої інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію рішення направити сторонам, для відому.

Суддя ОСОБА_5