УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/7112/16-ц

Провадження 2-3/638/271/16

02.12.2016 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді: Гайдук Л.П.,

При секретарі: Виставній А.М.

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу,

В С Т А Н О В И В:

До Дзержинського районного суду м. Харкова звернувся позивач з позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.11.2013р. між ним та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 57 330,00грн., що на момент підписання розписки складало 7000 доларів США, які відповідач зобов*язаний був повернути до 01.11.2014року в розмірі, еквівалентному 9100,00 доларів США. Проте до теперішнього часу відповідач суму позики не повернув у зв*язку з чим позивач просить стягнути з нього позику в розмірі 117845,00грн., суму, на яку збільшився борг за позикою внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в розмірі 62074,85грн., три відсотки річних від простроченої суми позики в розмірі 5211,01грн., відсотки від суми позики в розмірі 24790,92грн., а всього разом 209921,78грн.

Позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності відповідачу, а також обмежити останнього у праві виїзду за межі України, оскільки у випадку задоволення позову це зробить неможливим виконання рішення суду.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України позов забезпечується на будь-якій стадії процесу, якщо неприйняття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки позивачем не надані докази про належність квартири на праві власності саме відповідачу, також не зазначена вартість квартири, що позбавляє суд можливості зробити висновок про співмірність забезпечення позову з заявленими позовними вимогами.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває не території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання.

Згідно статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Указ Президента України «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів» не передбачає право виконавця для звернення до суду за вищезазначених підстав.

Таким чином, суд вважає безпідставними вимоги позивача щодо обмеження відповідача в праві виїзду за межі України та вважає їх є незаконними і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 151, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити представнику позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 в задоволенні заяви про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: