Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2016 Справа №607/17730/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Грицай К.М.

за участю секретарів Григорусь О.М., Костиник О.П.

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_3, третя особа Служба у справах неповнолітніх і дітей провизначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що 09 квітня 2015 року помер її чоловік ОСОБА_7 та спадкоємцями першої черги за законом є вона та відповідачі ОСОБА_3 дочка померлого та ОСОБА_6 померлого. Відповідачі є спадкоємцями, які прийняли спадщину. У визначений законом шестимісячний строк вона не звернулась із заявою про прийняття спадщини, оскільки тривалий час хворіла, втратила документи, що посвідчують її подружні стосунки їз спадкодавцем. Крім того, ОСОБА_1 постійно проживала із спадкоємцем та їх дитиною ОСОБА_3, спочатку на орендованих квартирах, а пізніше в будинковолодінні, що знаходиться за адресою вул.. Жовтнева, 12, с. Почапинці без реєстрації, а тому вважала, що вона фактично прийняла спадщину. Вважає, що дані причини є поважними, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця. У звязку з цим просить суд визнати причини пропущення строку для прийняття спадщини поважними та визначити йому додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала та просить задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у заяві.

Допитана у якості свідка позивач пояснила, що вона вчасно не звернулась із заявою про прийняття спадщини з тих причин, що після смерті чоловіка вона кілька місяців перебувала у важкому психологічному стані, це для неї стало важкою психологічною травмою, перші місяці після смерті чоловіка навіть не могла думати про справи, повязані з майном, оскільки вважає, що усе майно належить їй та її дочці. Вона мала намір звернутись із заявою про прийняття спадщини та зателефонувавши до нотаріальної контори, вона дізналась, що їй необхідно подати усі документи, що стосуються спадкування. Однак коли вона почала збирати документи, виявила, що втратила свідоцтво про шлюб з ОСОБА_7 та не знала, де воно знаходиться. Вона здогадалась, що свідоцтво знаходиться у сейфі, ключі від якого були втрачені. Тому вона почала шукати людину, яка зможе відчинити сейф, на початку жовтня 2015 року їй вдалося знайти таку людину та на її прохання були відчинені двері сейфу та наданий до нього доступ, у якому виявилось свідоцтво про шлюб. Про те, що вона може подати до нотаріальної контори лише заяву без свідоцтва про шлюб або отримати у органах ДРАЦСу дублікат свідоцтва їй не було відомо.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та суду пояснила, що позивач важко переживала смерть близької людини, отримала невірну консультацію щодо документів, які необхідні для подання до нотаріальної контори, втратила документи, що посвідчують подружні стосунки із спадкодавцем, та ці обставини обєктивно перешкодили позивачу звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, та ці причини пропуску стоку для прийняття спадщини є поважними.

Відповідач ОСОБА_1 поданий позов визнала, не заперечила щодо визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини.

Під час допиту в якості свідка пояснила суду, що дійсно її матір ОСОБА_1 була у важкому психологічному стані. У вересні матір почала шукати свідоцтво про шлюб батьків, однак не знайшли. Мама казала, що свідоцтво знаходиться в сейфі її тата, який не могли відчинити, оскільки втратили ключ. Близько місяці шукали людину, яка могла би відчинити цей сейф і на початку жовтня прийшов чоловік та зміг відчинити сейф, у якому виявили втрачене свідоцтво про шлюб. Також вказала, що з відповідачем ОСОБА_6 у її матері після смерті батька склались неприязні стосунки, відповідач її ображає.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнав та суду пояснив, що позивачем не було підтверджено поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, крім того, доводи позивача про те, що вона не мала доступу до свідоцтва про шлюб, яке знаходилось у сейфі, тому пропустила встановлений законом строк є необґрунтованими та недоведеними. Також зазначив, що законом дозволено подання лише однієї заяви про прийняття спадщини, однак позивач з такою заявою не зверталась, також, позивач мала можливість отримати дублікат свідоцтва про шлюб у разі втрати цього документа.

Третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради подала заяву про розгляд справи за відсутності їх представника.

Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи із наступних підстав.

ОСОБА_7 помер 15.04.2015 року в м. Тернополі, про що відділом ДРАЦС реєстраційної служби Тернопільського управління юстиції видано свідоцтво про смерть серії І-ИД № 186743.

У довідці № 1395 від 4.11.2015 року, виданій Почапинською сільською радою вбачається, що ОСОБА_1 проживала з 2013 року з чоловіком ОСОБА_7 (помер 09.04.2015 року) та дочкою ОСОБА_3 в с. Почапинці, вул. Жовтнева, 12, Тернопільського району, Тернопільської області.

Згідно даних паспорта серії МС №685505 від 17.05.2000 року ОСОБА_1 зареєстрована та поживає в смт. Козлів, вул. Передмістя, 78.

ОСОБА_1 та ОСОБА_7 перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.02.1998 року, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії І-ИД №003253.

Із свідоцтва про народження серії І-ИД № 076112 вбачається, що ОСОБА_3 народилась 10.07.1998 року та ОСОБА_7 та ОСОБА_1 є її батьками.

Встановлено, що померлий ОСОБА_7 є чоловіком позивача, тому на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України позивач ОСОБА_1є спадкоємцем першої черги за законом та має право на спадкування.

Довідкою № 994 від 17.07.2015 року підтверджено, що ОСОБА_7 проживав та був зареєстрований за адресою прост. Злуки, 29/65 в м. Тернополі до дня смерті та за даною адресою зареєстровані ОСОБА_6, ОСОБА_3

Із копії спадкової справи № 486/2015 вбачається, що дана спадкова справа заведена за заявою матері спадкодавця ОСОБА_6 від 22.07.2015 року про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 заяв від інший спадкоємців до нотаріальної контори не було подано.

Від ОСОБА_1 подана заява від 29.10.2016 року про те, що вона буде звертатись із заявою до суду про продовження строку для прийняття спадщини, який вона пропустила, оскільки має намір спадкувати. Заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 у матеріалах спадкової справи відсутня та постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій за заявою спадкоємця ОСОБА_1 нотаріусом не виносилась.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 в шестимісячний строк для прийняття спадщини не звернулась із заявою про прийняття спадщини, тому відсутні підстави для видачі їй свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі.

У силу ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно розяснень, що містяться у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Проте, доводи позивача про її тривалу хворобу не були підтверджені належними та допустимими доказами.

Із пояснень допитаних в якості свідків позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_3 вбачається, що позивачем було втрачене свідоцтво про одруження, яке як виявилось знаходилось у зачиненому сейфі. Однак, тривалий час не було можливості відчинити сейф, внаслідок чого позивачем вживались заходи щодо пошуку спеціаліста, який може відчинити сейф, що стало причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Проте, суд критично оцінює такі пояснення, оскільки вони не підтверджені іншими доказами, здобутими у судовому засіданні. Крім того, вказані обставини не були зазначені позивачем як підстави позовних вимог.

До того ж, позивачем не надано доказів надання невірних консультацій з приводу прийняття нотаріальною конторою заяви лише за наявності свідоцтва про шлюб, а також наявності об'єктивних причин, які перешкодили позивачу подати заяву про прийняття спадщини особисто або поштовим відправленням без свідоцтва про одруження чи отримати дублікат свідоцтва про одруження у встановленому законодавством порядку.

Таким чином, позивачем в судовому засіданні не надано належних та допустимих доказів щодо поважності причин пропущення позивачем строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, а причини, на які вказує позивач не є переконливими для суду та суд не вважає настання цих обставин такими, що повязані із істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини.

За умовами ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Приймаючи до уваги той факт, що позивачем не доведено наявності обставин, що не дали їй обєктивної можливості для звернення у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, суд вважає, що відсутні поважні причини пропуску позивачем даного строку.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 228, 232 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий підпис ОСОБА_8

Згідно з оригіналом:

Суддя К.М. Грицай