АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

10 листопада 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.,

суддів - Чобіток А.О., Соколової В.В.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення пені та майнової відповідальності, захист прав споживача,

за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та представника Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - Перченка Сергія Олександровича на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 липня 2016 року,

встановила:

у серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов'язати відповідача виплатити вклад за Договором строкового банківського вкладу «Депозитний» №19223426 від 20.11.2013 р. належним чином разом з відсотками, у повному обсязі та у валюті вкладу, готівкою, стягнути з відповідача відсотки за користування грошима за ставкою Договору - 8% річних на суму вкладу з 06.02.2015 р. по день ухвалення рішення, 3% річних на суму вкладу з 06.02.2015 р. по день ухвалення рішення, суму пені за прострочення виконання зобов'язання в розмірі 3% на суму вкладу за кожний день прострочення з 06.02.2015 р. по день ухвалення рішення.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 липня 2016 р. позов було задоволено частково - стягнуто з відповідача на користь позивача відсотки в сумі 6 739, 10 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на день ухвалення рішення становить 167 197,07 грн., три відсотки річних в сумі 5 318,29 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 131 946,77 грн., пеню в сумі 5 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на день ухвалення рішення становить 124 050 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення та стягнути пеню в сумі 164 433,14 дол. США, а також виключити з резолютивної частини рішення еквівалент стягнутих сум в гривні, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Представник відповідача - Перченко С.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що він уклав з відповідачем 20.11.2013 р. Договір строкового банківського вкладу «Депозитний» №19223426 в іноземній валюті у розмірі 150 000 дол. США строком на 36 місяців зі сплатою 8 процентів річних. 08.09.2014 р. він звернувся до відповідача із заявою про дострокове отримання вкладу зі спливом одного року готівкою через касу банку у валюті вкладу. 10.11.2014 р. відповідач повідомив йому про відмову у поверненні вкладу в день 24.11.2014 р., посилаючись на положення постанови Правління НБУ від 29.08.2014 р. №540. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05.02.2015 р. на його користь було стягнуто з відповідача 165 433, 14 дол. США, що складається з суми вкладу, процентів та 3 процентів річних. Однак рішення суду відповідачем не виконується, в зв'язку з чим позивач просив зобов'язати відповідача виконати умови Договору, стягнути на його користь проценти за користування коштами з 06.02.2015 р. до дня ухвалення рішення, 3 проценти річних на суму вкладу та 3 проценти пені за кожен день прострочення.

В ході розгляду справи в червні 2016 р., позивач уточнив свої вимоги (а/с 82 т. 1) і просив врахувати виконання відповідачем рішення суду 03.03.2016 р. та 25.05.2016 р., а також погашення процентів, та просив стягнути 6 740,60 дол. США процентів, 3 проценти річних відповідно до ст. 625 ЦК України - 5 318,85 дол. США, а також пеню за прострочення зобов'язання відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» - 1 940 530,73 дол. США.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 липня 2016 р. позов було задоволено частково - стягнуто з відповідача на користь позивача відсотки в сумі 6 739, 10 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на день ухвалення рішення становить 167 197,07 грн., три відсотки річних в сумі 5 318,29 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 131 946,77 грн., пеню в сумі 5 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на день ухвалення рішення становить 124 050 грн.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав своєчасно рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05.02.2015 р., виконавче провадження було закінчено 02.06.2016 р. в період розгляду справи в суді, а тому на користь позивача стягнув проценти на суму вкладу відповідно до умов договору, а також три проценти річних відповідно до ст. 625 ЦК України та пеню відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», розмір якої визначив в сумі 5 000 дол. США з урахуванням положень ст. 551 ЦК України.

Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та відповідає встановленим по справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст. 526, 551, 625, 1058 ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів».

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05.02.2015 р. на користь позивача було стягнуто суму вкладу - 150 000 дол. США, проценти на суму вкладу - 14 445,89 дол. США, та 3 проценти річних - 984,25 дол. США. Вказане рішення було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21.05.2015 р. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05.03.2015 р. було виправлено описку в рішенні суду від 05.02.2015 р. та зазначено, що нараховані проценти на суму вкладу становлять 14 448,89 дол. США, а отже загальна сума стягнутої заборгованості становить 165 433, 14 дол. США.

Постановою Верховного Суду України від 11.05.2016 р. рішення судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій були скасовані в частині вирішення вимог про стягнення 3 процентів пені за кожен день прострочення та відмовлено в частині стягнення пені за період з 24.11.2014 р. по 02.12.2014 р., а в частині стягнення пені за період з 03.12.2014 р. - направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Позивач стверджує, в цій справі позовні вимоги були обмежені періодом з 24.11.2014 р. до 05.02.2015 р. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18.08.2016 р. в задоволенні позову було відмовлено, рішення законної сили не набрало.

Рішення від 05.02.2015 р. було виконано відповідачем не в повному обсязі - сума 165 430,14 дол. США була перерахована на валютний рахунок органу Управління державної виконавчої служби ГТУ юстиції у м. Києві 03.12.2015 р. (а/с 124), тоді як виконавчий лист був виданий Шевченківським районним судом м. Києва 16.06.2015 р. з сумою, яка вже була виправлена за ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05.03.2015 р.

З матеріалів справи видно, що відповідач перераховував кошти на виконання рішення суду від 05.02.2015 р., однак як вказує позивач, фактично йому було частково виплачено заборгованість 03.03.2016 р. в сумі 165 091, 79 дол. США, а залишок в сумі 341,35 дол. США - 25.05.2016 р. і тому він обчислював період для нарахування пені з 06.02.2015 р. по 03.03.2016 р. як 391 день (а/с 71 т. 1).

За таких обставин, є необґрунтованими доводи представника відповідача - Перченка С.О. про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення процентів за користування коштами відповідно до умов Договору та стягнення 3 процентів річних за прострочення виконання зобов'язання відповідно до ст. 625 ЦК України не підлягають задоволенню, оскільки зобов'язання до цього часу не можна визнати виконаним. Відповідно до ст. 526 та ст. 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу вважається виконаним з моменту повернення банківського вкладу (депозиту) готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд.

При розрахунку розміру процентів за умовами договору було враховано часткову сплату відповідачем нарахованих та капіталізованих процентів в період з 16.02.2016 р. по 09.03.2016 р. в сумі 7 939, 22 дол. США.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі представником відповідача - Перченком С.О. щодо подовження дії постанови Правління НБ України від 29 серпня 2014 р. №540, що є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за порушення виконання грошового зобов'язання, є необґрунтованими, оскільки до постанови вносились зміни лише постановами № 591 від 22.09.2014 р., №626 від 03.10.2014 р., № 685 від 30.10.2014 р., №722 від 12.11.2014 р. і в п. 5 постанови щодо строку її дії з 02 вересня до 02 грудня 2014 року включно змін не було.

Викладені в апеляційній скарзі доводи позивача щодо зміни рішення суду також не є обґрунтованими, оскільки суд першої інстанції правильно визначив розмір пені згідно з ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» з дотриманням вимог ст. 551 ЦК України. Також судом першої інстанції правильно вказано розмір стягнутого на користь позивача у відповідності з положеннями ст. 533 ЦК України, як кошти в іноземній валюті, визначеної в Договору від 20.11.2013 р. та її еквівалент за офіційним курсом НБУ на день ухвалення рішення.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційних скаргах, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - Перченка Сергія Олександровича відхилити, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 липня 2016 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий

Судді

№ справи: 761/24140/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/12007/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Рибак М.А.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.