Справа № 303/4992/15-ц
Номер стат. звіту 26
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10 лютого 2016 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Носова В.В., при секретарі Іванчо Л.М., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором №MKH0GK00001302 від 04.08.2005 року в розмірі 9752,76 доларів США, що за курсом НБУ станом на 23.07.2015 року становить 214658,28 гривень та 2146,58 гривень сплаченого судового збору.

Позов мотивує тим, що 04.08.2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №MKH0GK00001302 (надалі Договір ), згідно якого останній отримав кредит у розмірі 32853,00 доларів США.

Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_4 взятих на себе зобовязань, в останнього станом на 23.07.2015 року виникла заборгованість у розмірі 9752,76 доларів США, з яких: 7188,18 доларів США заборгованість за кредитом; 1416,55 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 648,00 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 500,03 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_1, в судовому засіданні просив позов задовольнити з підстав викладених в ньому. Окрім цього вказав на те, що банком в лютому 2011 року було отримано 18475,68 доларів США в якості страхового відшкодування, які банком було зараховано на рахунок та, до липня 2013 року, за рахунок даних коштів банк здійснював погашення заборгованості ОСОБА_4, що передбачено у п. 1.1 та 1.2 кредитного договору, згідно з яким банк міг спрямувати кошти на дострокове погашення заборгованості тільки за заявою ОСОБА_4, яку він не подав, а тому банк погашав заборгованість за рахунок вищевказаних коштів.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити з тих, підстав, що в кредитному договорі не вказана валюта наданого кредиту, не доведено право банку погашати заборгованість за ОСОБА_4, коштами отриманими банком за рахунок страхового відшкодування у розмірі 18475,68 доларів США, відсутністю графіку погашення заборгованості та відсутності розшифровки у договорі складових щомісячного платежу у розмірі 462,28 доларів США, чим банк скористався та проводив погашення заборгованості на власний розсуд.

Вислухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 04.08.2005 року, ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 32853,00 (а.с. 12-13).

Згідно із поданим розрахунком ПАТ КБ «ПриватБанк» вважає, що у ОСОБА_4 станом на 23.07.2015 року виникла заборгованість у розмірі 9752,76 доларів США, з яких: 7188,18 доларів США заборгованість за кредитом; 1416,55 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 648,00 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 500,03 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. (а.с. 4-10).

Згідно із ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок.

У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 1.1 ОСОБА_5 у випадку виконання Банком доручення Позичальника по сплаті страхових платежів згідно із п. 2.1.3 цього договору перерахована в рамках цього доручення сума повинна бути погашена Позичальником….. (а.с.12)

Згідно із п. 1.2 ОСОБА_5 Позичальник доручає Банку проводити погашення заборгованості за Кредитом у передбачені даним договором строки за рахунок грошових коштів, розміщених на рахунку № нема, що відповідає платіжній картці № нема (а.с.12).

Відповідно до наявної виписки з рахунку № 4604 банк отримав 18475,68 доларів США як страхове відшкодування (а.с. 117).

З врахуванням вищенаведеного та того, що п. 2.1.3 у договорі відсутній, номерів рахунків у п. 1.2 немає, як немає номеру рахунку № 4604 у договорі, а тому суд вважає твердження представника позивача в судовому засіданні щодо правомірності погашення Банком заборгованості за рахунок коштів отриманих Банком як страхове відшкодування у розмірі 18475,68 доларів США безпідставним.

Відповідно до п. 2.2 ОСОБА_5 при порушенні Позичальником зобовязань по погашенню Кредиту передбачених п.п. 2.3.1, 2.3.2, 3.3. даного ОСОБА_5 Позичальник платить Банку відсотки за користування Кредитом у розмірі 27,24 % (а.с. 13).

Згідно із п. 3.3. ОСОБА_5 усі суперечності і розбіжності, що виникли з даного договору чи в звязку з ним, підлягають у встановленому законом порядку.

З врахуванням зазначеного у п. 3.3. договору та відсутності п.п. 2.3.1, 2.3.2 у договорі суд вважає безпідставним нарахування відсотків за користування Кредитом у розмірі 27,24 % за період з 05.09.2006 року по 23.07.2015 року (а.с. 4-10). Окрім цього встановлено, що відповідно до розрахунку ОСОБА_5 стягував вищевказані відсотки за той період, коли використовував кошти надані як страхове відшкодування у розмірі 18475,68 доларів США з лютого 2011 року по липень 2013 року фактично нараховуючи вказані відсотки за порушення, які допускав сам ОСОБА_5 та погашаючи заборгованість за вищевказані кошти ОСОБА_4 (а.с. 7-9).

Відповідно до п. 3.1 ОСОБА_5 при порушенні позичальником будь-якого з зобовязань передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3. даного ОСОБА_5 має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити Банку пеню у розмірі 0,15% від суми непогашеної заборгованості за кожний день прострочки платежу.

За відсутності п.п. 2.2.2, 2.2.3. у Договорі суд вважає безпідставним нарахування пені Банком у вищевказаному розмірі (а.с.13), при цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 отримавши 18475,68 доларів США в лютому 2011 року та погашаючи заборгованість за ОСОБА_4 з вищевказаних грошей періодично нараховував йому пеню за несвоєчасність сплати, яку ОСОБА_5 сам допускав та погашав за рахунок вищевказаних коштів ОСОБА_4 до липня 2013 року, що суд вважає також безпідставним (а.с.7-9).

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З врахуванням вищенаведеного, відсутності у кредитному договорі №MKH0GK00001302 валюти кредиту, який було надано ОСОБА_4, інших доказів щодо отримання кредиту саме в доларах США, недоведеністю права Банку використовувати надані йому кошти у розмірі 18475,68 доларів США у спосіб яким ОСОБА_5 їх використовував, безпідставністю стягнень відсотків у розмірі 27,24 %, та пені, в тому числі які ОСОБА_5 нараховував ОСОБА_4 за порушення сплати по кредиту, які сам ОСОБА_5 і допускав та сплачував за рахунок коштів ОСОБА_4 з лютого 2011 року по липень 2013 року, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 79, 88, 208-209, 212-218 ЦПК України, ст.ст. 526, 610-612, 1048, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором №MKH0GK00001302 від 04.08.2005 року в розмірі 9752,76 доларів США, що за курсом НБУ станом на 23.07.2015 року становить 214658,28 гривень відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали учать у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_6