У х в а л а

8 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Лященко Н.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Київського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2016 року, ухвали Апеляційного суду Харківської області від 29 березня 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут», Міністерства освіти і науки України, третя особа - ОСОБА_5, про визнання недійсними виборів ректора Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут»,

в с т а н о в и л а :

Київський районний суд м. Харкова рішенням від 15 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 29 березня 2016 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовив.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 13 липня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилила, рішення Київського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 29 березня 2016 року залишила без змін.

21 жовтня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Київського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2016 року, ухвали Апеляційного суду Харківської області від 29 березня 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2016 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме частини третьої статті 1 та пункту 1 частини четвертої статті 3 Закону України «Про очищення влади».

На обґрунтування підстави перегляду зазначених судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 30 вересня 2016 року, в якій, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваних судових рішеннях, застосовано вказані норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 13 липня 2016 року, про перегляд якої порушує питання заявник, касаційний суд, залишивши без змін судові рішення, погодився з їх висновками про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на те, що позивач не довів належними та допустимими доказами факту роботи ОСОБА_5 на керівних посадах Комуністичної партії України; натомість робота особи в апараті органів цієї партії не відноситься нормативно-правовими актами до керівних посад, а тому не підпадає під дію частини третьої статті 1 Закону України «Про очищення влади».

Разом з тим в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 30 вересня 2016 року, наданій для порівняння, касаційний суд, відмовивши у відкритті касаційного провадження, погодився з висновками судів про відмову в задоволенні позовних вимог щодо скасування наказу «Про призначення ректора», оскільки робота особи в період з 1990 по 1991 роки як члена Центрального Комітету Комуністичної партії Радянського Союзу не відноситься до діяльності на посадах, визначених пунктом 1 частини четвертої статті 3 Закону України «Про очищення влади», щодо яких частиною третьою статті 1 цього Закону та пункту 6 частини другої статті 42 Закону України «Про вищу освіту» встановлено відповідні заборони.

Таким чином, особа не відноситься до категорії осіб, визначених пунктом 1 частини четвертої статті 3 Закону України «Про очищення влади», до цієї особи не застосовується заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, тому ця особа могла бути призначена на посаду ректора університету згідно з оскаржуваним наказом Міністерства освіти і науки України.

Порівняння наведеного судового рішення із судовим рішенням суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суди касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим застосуванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшли протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут», Міністерства освіти і науки України, третя особа - ОСОБА_5, про визнання недійсними виборів ректора Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Київського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2016 року, ухвали Апеляційного суду Харківської області від 29 березня 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Л.І. Охрімчук
В.І. Гуменюк
Н.П. Лященко