Справа № 602/1277/15-ц
Провадження № 2/602/41/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" лютого 2016 р. м.Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді: Костів Л.І.,

при секретарі: Домчук В.І.,

з участю сторін: -

позивачки: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ланівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку з надвірними господарськими будівлями, що знаходиться в м.Ланівці по вул.Пушкіна, №10 Лановецького району Тернопільської області спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя.

Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що вони з відповідачем ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який було розірвано 25 листопада 2009 року. В період шлюбу в серпні 1986 року за спільні кошти на підставі договору купівлі-продажу вони з відповідачем придбали будинок з надвірними господарськими будівлями, що знаходиться в м.Ланівці по вул.Пушкіна, 10, Тернопільської області, який оформлено на імя ОСОБА_2 Після розірвання шлюбу домовленості між ними про поділ набутого майна досягнуто не було, а тому просить суд визнати житловий будинок з надвірними господарськими будівлями, що знаходиться в м.Ланівці по вул.Пушкіна, №10 Тернопільської області та зареєстрований на відповідача ОСОБА_2, спільною сумісною власністю подружжя та визнати за нею право власності на ? частину вказаного житлового будинку з надвірними господарськими будівлями.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, виходячи з мотивів викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши та оцінивши здобуті під час судового засідання докази, зясував наступні обставини.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ИД № 030425, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Лановецького районного управління юстиції Тернопільської області, шлюб між ОСОБА_2К та ОСОБА_3 було розірвано 25 листопада 2009 року, актовий запис №57, після реєстрації шлюбу позивачці присвоєно прізвище ОСОБА_1.

26 серпня 1986 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено Договір-купівлі продажу житлового будинку з надвірними господарськими будівлями, що знаходиться в м.Ланівці по вул.Пушкіна, №10 Лановецького району Тернопільської області, який був засвідчений державним нотаріусом Лановецької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 26 серпня 1986 року та зареєстрований в реєстрі за реєстровим №1490.

Згідно повідомлення КП «Лановецьке районне БТІ» №291 від 15 грудня 2015 року, інвентарна вартість житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в м.Ланівці по вул.Пушкіна, 10, станом на 15 грудня 2015 року становить 13368 грн. 00 коп.

Власником житлового будинку з надвірними господарськими будівлями, що знаходиться в м.Ланівці по вул.Пушкіна, №10 Лановецького району Тернопільської області є ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі- продажу, посвідченого Лановецькою державною нотаріальною конторою 26 серпня 1986 року та зареєстрованого в реєстрі за реєстровим №1490 та зареєстрованого Кременецьким міжміським БТІ 01 жовтня 1986 року в реєстрову книгу №1 за реєстровим №403.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ст.22 КпШС України, який діяв на час придбання спірного будинковолодіння, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Відповідно до ст.ст.28, 29 цього ж Кодексу в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

Якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов'язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. При цьому суд також бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу.

Слід також зазначити, що згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.70 цього ж Кодексу у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За приписами ч.ч. 1-3 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Зазначені норми є чинними на данний час та діяли на час виникнення спору між сторонами, зокрема із урахуванням часу припинення між ними шлюбних відносин та розірвання шлюбу.

Окрім того, згідно розяснень п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 21.12.2007, № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Таким чином суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову, а саме про визнання спірного майна спільною сумісною власністю подружжя та про поділ такого майна виходячи із встановлених законом засад рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст.10, 11, 60, 80, 88, 212-215, 224- 226, 292-295 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати житловий будинок з надвірними господарськими будівлями, що знаходиться в м.Ланівці по вул.Пушкіна, №10 Лановецького району Тернопільської області та зареєстрований на відповідача ОСОБА_2, спільною сумісною власністю подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку з надвірними господарськими будівлями, що знаходиться в м.Ланівці по вул.Пушкіна, №10 Лановецького району Тернопільської області.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені нею по справі судові витрати в сумі 487 грн 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_6