Справа № 752/6832/16-ц
Провадження № 6/752/226/16
У Х В А Л А

09.11.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді - Шумко А.В.,

при секретарях - Постернак О.В., Павлюх П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи - Публічне акціонерне товариство «Сбербанк», Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Укрремколіямаш» про скасування рішення третейського суду, -

в с т а н о в и в :

заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 17.03.2016 року у справі №04/16 за позовом ПАТ «Сбербанк», третя особа - ТОВ Науково-виробниче підприємство «Укрремколіямаш».

У заяві зазначає, що 17 березня 2016 року Постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» (місце розгляду справи та прийняття рішення: м. Київ, вул. Заболотного, 150-А, офіс 25, у складі третейського судді Яворська Н. М.) у справі за № 03/16 за позовом ПАТ «Сбербанк», що є правонаступником ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» було винесено рішення про стягнення з заявника заборгованості у розмірі сплачених, але не повернутих кредитних коштів та відсотків в сумі 2 341 522,59 доларів США, пені за прострочення повернення заборгованості за кредитною лінією та пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом в сумі 5 472 032,76 грн., крім цього стягнути витрати по сплаті третейського збору в сумі 25 500,00 грн.

Повний текст Рішення третейського суду було отримано заявником у квітні 2016 року.

Таке рішення вважає не законним, оскільки в рішенні Постійно діючого третейського суду від 17.03.2016 року йдеться про стягнення з нього заборгованості вираженої саме в іноземній валюті. Крім цього посилається на те, що спір, який виник між ОСОБА_1 та ПАТ «Сбербанк», не може бути розглянутий третейським судом, оскільки є спором між споживачем та фінансовою установою (банком).

Посилається на те, що в зв'язку з наявністю у кредитному договорі третейського застереження (окремої третейської угоди) при вирішенні спору, суд має враховувати положення п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону N 1701-IV стосовно того, що справи щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), не підлягають розгляду третейськими судами. При цьому відповідно до положень Закону від 12 травня 1991 р. N 1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» банк не є споживачем. Тому справи, щодо стягнення заборгованості з поручителів підлягають розгляду судами загальної юрисдикції в силу приписів п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження.

В судовому засіданні представник заявника уточнив заяву просив винести ухвалу про повне скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 17.03.2016 року у справі №03/16. Вказав на те, що третейський суд, вийшов за межі своїх повноважень, прийняв до розгляду спір за позовом ПАТ «Сбербанк» до ОСОБА_1, третя особа - ТОВ НВП «Укрремколіямаш» та прийняв рішення про стягнення заборгованості в іноземній валюті. З цих підстав просить заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи - ПАТ «Сбербанк» в судовому засіданні, заяву не визнав, подав письмові заперечення в яких вказав про те, що 22.03.2013 року між банком та позичальником було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №02-В/13/122/КЛ-КБ.

27.02.2015р. між Банком та Позичальником було укладено Договір про внесення змін №4 до Кредитного договору, відповідно до п. 1 якого, розділи Кредитного договору 1-11 викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, в редакції Договору про внесення змін №4 від 27.02.2015р., Банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію в доларах США, та надає позичальнику кредитні кошти на умовах цього договору, а Позичальник зобов'язується використовувати кредит на цілі, зазначені в п. 1.5. договору. Відповідно до п. 1.5. Кредитного договору, кредит надається на поповнення обігових коштів.

Між Банком та Позичальником склалися господарські відносини, а сторони, у відповідності до ст. 6 ЦК України, можуть врегулювати свої відносини на власний розсуд. Банком за заявою Позичальника було відкрито відновлювальну кредитну лінію в іноземній валюті. Видача кредитних коштів та подальше часткове погашення кредитної заборгованості Позичальником свідчить про те, що сторонами було схвалено правочин, у зв'язку з чим посилання заявника ОСОБА_1 на порушення Банком та Позичальником Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» є неспроможним та не може бути застосоване як підстава для скасування рішення третейського суду.

Вказують на те, що укладення з ОСОБА_1 договору поруки, на підставі якого у останнього виникли зобов'язання перед Банком, жодним чином не порушує вимог чинного валютного законодавства України, у зв'язку з чим відсутні підстави для скасування рішення третейського суду.

Оскільки заявник ОСОБА_1 не отримував від Банку за Договором про відкриття кредитної лінії №02-В/13/122/КЛ-КБ від 22.03.2013р. кредитних коштів, а є лише фінансовим поручителем за Договором поруки, а правовідносини виникли між Банком та Позичальником, застосування ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», є невірним.

Перелік підстав для скасування рішення третейського суду є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Просив відмовити в задоволенні заяви, оскільки жодної обставини, яка б свідчила про наявність підстав, передбачених ст. 51 Закону України «Про третейські суди» та ч. 2 ст. 3895 ЦПК України для скасування рішення третейського суду, заявником не наводиться, а інші доводи не заслуговують на увагу, через їх надуманість.

Представник заинтересованої особи - ТОВ Науково-виробниче підприємство «Укрремколіямаш» в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду заяви повідомлялись в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 389-4 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали заяви про скасування рішення третейського суду, перевіривши наведені представником заявника підстави для скасування рішення третейського суду, вислухавши заперечення представника заінтересованої особи - ПАТ «Сбербанк», оцінивши наявні у справі докази, оглянувши матеріали справи Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» за № 03/16, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про третейські суди» на розгляд до третейського суду може бути переданий спір за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього закону.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремою письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

Третейська угода є підставою для передачі спору на розгляд третейського суду, а в деяких випадках - і підставою для створення та діяльності такого суду. Таким чином, належність форми і змісту третейської угоди, наявність у ній всіх істотних умов, передбачених законом, є первинною та обов'язковою умовою правомірності третейського розгляду, а відтак - і третейського рішення.

Отже, обов'язковою умовою для розгляду спору в третейському суді є наявність третейської угоди між сторонами.

Судом встановлено, що 22 березня 2013 року між ПАТ «Дочірній Банк СБЕРБАНКУ Росії» правонаступником якого є ПАТ «Сбербанк» та ТОВ Науково-виробниче підприємство «Укрремколіямаш» укладено договір про відкриття кредитної лінії № 02-В/13/122/КЛ-КБ (а.с. 17-26 матеріалів справи Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» за № 03/165-35).

Як вбачається з матеріалів заяви, в забезпечення виконання зобов'язань за договором про відкриття кредитної лінії № 02-В/13/122/КЛ-КБ від 22.03.2013 року між ПАТ «Дочірній Банк СБЕРБАНКУ Росії» та ОСОБА_1, 18 червня 2013 року укладено договір поруки № 3. (а.с. 15-17).

Згідно договору про внесення змін № 1 від 22 вересня 2014 року до договору поруки № 3 від 18 червня 2013 року п. 6.8. останнього викладено у редакції, згідно якої: усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають з цього Договору чи у зв'язку з ним, в тому числі, що стосуються його укладення, виконання, зміни, порушення, розірвання, визнання недійсним повністю або частково, або визнання неукладеним, а також з будь-яких інших питань, що стосуються даного Договору, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України», місцезнаходження якого: 03142, м. Київ, вул. Заболотного, буд. 150, корпус А, офіс 25 (свідоцтво про реєстрацію постійно діючого третейського суду від 15.03.2013 року, видане Державною реєстраційною службою України) згідно з регламентом зазначеного третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди та знаходиться у відкритому доступі на сайті суду http://arbitrate.com.ua/. Спір розглядається одноособово суддею, призначеним Головою Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» з списку суддів, що знаходиться у відкритому доступі на сайті цього суду http://arbitrate.com.ua/. При цьому, Сторони договору підтверджують, що вони ознайомлені з регламентом Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України», добре розуміють положення цього регламенту. Сторони домовилися, що рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» є остаточним і обов'язковим з дати його винесення. Умови договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди. Місце і дата укладення третейської угоди відповідають місцю і даті укладення цього Договору (а.с. 18-20).

Одним зі способів захисту прав суб'єктів цивільних правовідносин є звернення до третейських судів, що передбачено ст. 17 ЦПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути передано будь-який спір, що виникає з цивільних, господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом, зокрема, ст. 6 Закону України «Про третейські суди».

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» (ч. 1 ст. 6 цього Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом № 2983-VI від 03 лютого 2011 року) третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Особливості регулювання відносин між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, механізм їх захисту та основи державної політики у сфері захисту прав споживачів визначені в Законі України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі щодо офіційного тлумачення положень п. п. 22, 23 ст. 1, ст. 11, ч. 8 ст. 18, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв'язку з положеннями ч. 4 ст. 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

За ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» між кредитодавцем та споживачем укладається договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і під час виконання такого договору, відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки цим Законом від 03 лютого 2011 року виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відмежування цивільних правовідносин за участю споживачів від правовідносин за участю інших суб'єктів здійснюється на підставі визначення правової форми їх участі в конкретних правовідносинах.

А тому, незалежно від предмета і підстав позову та незважаючи на те, хто звертається з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

У даному випадку, на час внесення змін № 1 від 22 вересня 2014 року до договору поруки № 3 від 18 червня 2013 року, Закон України «Про третейські суди» містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Отже, враховуючи те, що заборона на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів поширюється на дані спірні правовідносини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви, з цих підстав заява про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 17.03.2016 року у справі №03/16 підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 209-210, 389-1-389-6, ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи - Публічне акціонерне товариство «Сбербанк», Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Укрремколіямаш» про скасування рішення третейського суду - задовольнити.

Рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 17.03.2016 року у справі №03/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_1, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Укрремколіямаш» - про стягнення заборгованості - скасувати повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва протягом п»яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: А.В. Шумко