Провадження № 2/369/5092/15
У Х В А Л А

іменем україни

27 грудня 2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Завойській В.С. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, посилаючись на те, що відповідачу ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка загальною площею 0,1548 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Жовтнева, 17, на якій розташований житловий будинок, про власника якого відсутні відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Однак відповідач ОСОБА_2 все своє життя проживає в даному житловому будинку. Крім того, ОСОБА_2 є власником домоволодіння, яке знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Жовтнева, буд. 12, що підтверджується відомостями Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21 грудня 2016 року № 76464684.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2, як власник вказаної земельної ділянки може відчужити належне їй на праві власності майно, тому існують ризики відчуження земельної ділянки, що в подальшому може призвести до невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

За вказаних обставин позивач ОСОБА_1 просив накласти арешт на земельну ділянку загальною площею 0,1548 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Жовтнева, 17, кадастровий номер :01:028:0001, яка належить на праві власності ОСОБА_2.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинні бути зазначені причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно розяснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачем ОСОБА_1 не доведено та не надано до заяви про забезпечення позову доказів того, що існують підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі. Крім того, позивачем також не вказано на конкретні обставини, які б свідчили про утруднення чи неможливість виконання рішення суду в майбутньому, та не надано доказів на їх підтвердження.

У зв'язку з вищевикладеним заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали або отримання копії ухвали.

Суддя Л.М. Ковальчук