АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2398/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 30 Компанієць О. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
09 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:
головуючогоКорнієнко Н. В.
суддівЮвшина В. І. , Пономаренка В. В.
при секретаріГончар Л. В.
з участю: відповідача (заявника) ОСОБА_6,
позивача ОСОБА_7,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси заяву ОСОБА_6 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, ТОВ «Трансбуд-СУ 7», треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9 про відшкодування збитків,
в с т а н о в и л а :
20 лютого 2015 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про відшкодування збитків та просив суд стягнути з ОСОБА_6 на його користь завдані матеріальні збитки в розмірі 7638 грн., моральну шкоду в сумі 5000 грн., судові витрати та витрати за надання юридичної допомоги.
Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 серпня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено частково.

Вирішено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 1000 грн. відшкодування моральної шкоди і 151 грн. 58 коп. судових витрат, а всього 1151 грн. 58 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 24 вересня 2015 року рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 серпня 2015 року скасовано, ухвалено нове, яким позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_6, ТОВ «Трансбуд-СУ 7» про відшкодування шкоди відмовлено повністю.

27 січня 2016 року ОСОБА_6 подав до апеляційного суду Черкаської області заяву про ухвалення додаткового рішення, де просив ухвалити додаткове рішення про стягнення з позивача ОСОБА_7 понесені ним витрати, пов'язані з розглядом даної справи в сумі 886 грн. 02 коп. на: судовий збір - 243 грн.60 коп.; ІТЗ(звукозапис) - 15 грн.; банківські операції - 5 грн.; витрати, явку до суду легковим транспортом - 599,42 грн.; поштові послуги на відправлення апеляційної скарги та клопотання - 18 грн.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_7 про ухвалення додаткового рішення підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом встановлено, що рішення по суті спору ухвалене апеляційним судом 24 вересня 2015 року. Під час ухвалення рішення відповідно до вимог ст. 88, п. 4 ч. 1 ст. 316 ЦПК України апеляційний суд у рішенні повинен розподілити судові витрати, розмір яких повинен бути доведений заінтересованою особою згідно з вимогами ч. 3 ст. 10 ЦПК України.

Із системного аналізу зазначених норм процесуального закону випливає, що суд може ухвалити додаткове рішення щодо понесених судових витрат лише в тому разі, якщо: 1) докази таких витрат були надані суду при розгляді справи до ухвалення рішення; 2) ці докази були предметом судового розгляду; 3) були надані іншим особам, які беруть участь у справі, для ознайомлення та 4) були досліджені судом у судовому засіданні, проте 5) стосовно них рішення не було ухвалене.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_6 під час розгляду справи як в районному суді, так і в апеляційному суді доказів понесених до ухвалення рішення судових витрат суду на ІТЗ(звукозапис), банківські операції, поштові послуги, а також транспортні витрати не надавав, заяви про стягнення судових витрат не подавав й лише в січні 2016 року, після ухвалення рішення, надав такі докази із заявою про ухвалення додаткового рішення (а. с. 148-149).

Проте, при поданні апеляційної скарги ним було додано квитанцію про сплату судового збору в сумі 243,60 грн.(а.с.116). Оскільки питання про стягнення з позивача судового збору в апеляційній скарзі він не ставив, тому при ухваленні рішення колегія суддів його не вирішувала.

Між тим, на даний час воно може бути задоволене, так як квитанція була подана відповідачем до ухвалення рішення, позивач з нею був ознайомлений.

У зв'язку з викладеним колегія суддів вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача ОСОБА_7 витрат, пов'язаних з розглядом даної справи підлягає до часткового задоволення, так як до стягнення підлягає лише сума судового збору. В решті частини в задоволенні заяви слід відмовити, оскільки докази таких витрат не були надані суду при розгляді справи до ухвалення рішення, вони не були предметом судового розгляду, не були надані позивачу для ознайомлення, не були досліджені судом у судовому засіданні.

Разом з тим, оскільки питання стягнення решти судових витрат не було предметом судового розгляду при ухваленні рішення по суті спору, проте ці витрати, як зазначає відповідач ОСОБА_6 з поданням відповідних документів, були понесені, це не позбавляє його права звернутись до суду на загальних підставах.

Керуючись ст. 220, 307, 316 ЦПК України, колегія суддів ,

в и р і ш и л а :

Заяву ОСОБА_6 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, ТОВ «Трансбуд-СУ 7», треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9 про відшкодування збитків задовольнити частково.

Ухвалити у справі додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 243 грн.60 коп. судового збору.

В задоволенні заяви щодо стягнення решти судових витрат відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :