Справа № 740/5534/15-ц
Провадження № 2/740/148/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2016 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд

в складі судді - Куровського Ю.В.

при секретарі - Ісаєнко А.М..

у відкритому судовому засіданні в м.Ніжин розглянув цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ніжинської міської ради Чернігівської області про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернулась в суд з позовом про визнання права власності на об»єкт незавершеного будівництва-недобудований житловий будинок,будівництво якого завершено на 19% у складі цегляного фундаменту площею 30.4 кв.м., що розташований у АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 і після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право власності на житловий будинок, розташований у АДРЕСА_1

Згідно довідки № 1246 від 23.05.2012 року Ніжинського міськвиконкому, ОСОБА_2 на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1. Інші особи з нею не проживали.

06 липня 1982 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений 18 державним нотаріусом Ніжинської державної нотаріальної контори Бусел Н.М., яким здійснила особисте розпорядження на випадок своєї смерті і призначила спадкоємцем всього майна ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач).

29 березня 1994 року позивач звернулася до Ніжинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а також вступила в управління і володіння житловим будинком, однак юридичного оформлення спадкування не здійснила і не отримала свідоцтва про прийняття спадщини.

Згідно ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

21.07.2001 року внаслідок пожежі житловий будинок АДРЕСА_1, належний ОСОБА_2, був знищений, що підтверджується довідкою СДПЧ-15 від 17.08.2001 року.

Згідно довідки № 2 від 20.06.2012 року КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» процент залишку житлового будинку АДРЕСА_1 складає 19 відсотків і вартість його складає 123 грн.

Оскільки після відкриття спадщини вказаний житловий будинок був частково знищений пожежею і перестав існувати в якості житлового будинку з причин не придатності для проживання у ньому, право власності саме на житловий будинок, як окремий об'єкт права власності, припинилося відповідно до ч. 1 ст. 349 Цивільного кодексу України, нотаріальне оформлення спадкових прав є неможливим.

Однак, ця обставина не перешкоджає зверненню до суду з позовом про визнання права власності на частини напівзруйнованого житлового будинку (фундамент) в силу приписів ст. 187 ЦК України.

Відповідно до ст. 187 ЦК України складові частини речі - це такі частини, які конструктивно пов'язані з річчю (в їхньому випадку конструктивні частини житлового будинку), при відокремленні яких річ втрачає своє першочергове призначення. Юридичне значення відокремлення складових частин речі полягає в тому, що вони виступають предметом цивільного обігу як єдине ціле. На окремі складові частини складної речі (в їхньому випадку фундамент) право власності може виникнути тільки в тому випадку, коли ця річ як самостійний об'єкт права перестане існувати (в їхньому випадку - пожежа).

Тобто, є всі правові підстави розглядати конструктивні елементи житлового будинку, а саме фундамент, окремим предметом цивільного обороту.

Тобто фундамент житлового будинку, що розташований у АДРЕСА_1 входить до спадкового майна (спадкової маси), яке має перейти до позивача, як спадкоємця за заповітом.

Відповідач в судове засідання не з»явився,хоч і був повідомлений про виклик до суду,в заяві просив справу розглядати у його відсутності і прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Суд вивчивши матеріали справи вважає,що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до довідки Ніжинського МБТІ станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 в цілому на підставі свідоцтва про право власності виданого Ніжинським міськкомунгоспом 01.06.1951 року.Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і залишила заповіт яким все своє майно заповіла позивачу,яка 29.03.1994 року подала заяву до Ніжинської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини,в тому числі житлового будинку по АДРЕСА_1.Тобто позивач прийняла спадщину, хоч свідоцтво про право власності в порядку спадкування до цього часу не оформила.Згідно довідки Ніжинського МБТІ №2 від 20.06.2012 року залишкова вартість будинку складає 19%.Згідно довідки від 21.07.2001 року начальника СДПЧ-15 м.Ніжин в результаті пожежі вогнем знищена будівля літньої кухні гр.ОСОБА_5 та житловий будинок гр.ОСОБА_6 по АДРЕСА_1.Позивач посилається на те,що оскільки після відкриття спадщини спадковий будинок був частково знищений пожежею і перестав існувати в якості житлового будинку з причин непридатності для проживання у ньому,право власності саме на житловий будинок,як окремий об»єкт права власності припинилося відповідно до ч.1 ст.349 ЦК України,нотаріальне оформлення спадкових прав є неможливим,а тому вважає,що конструктивний елемент будинку-фундамент слід визнати окремим об»єктом цивільного обороту,а сам об»єкт-будинок вважати об»єктом незавершеного будівництва.

Відповідно до ст.349 ч.2 ЦПК України у разі знищення майна,права на яке підлягають державній реєстрації,право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.Згідно довідки Ніжинського МБТІ право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_2.Ніяких заяв про припинення права власності та зняття з реєстрації не розглядалось.Позивач фактично є власником житлового будинку в порядку спадкування який зареєстрований за померлою ОСОБА_2 і об»єкт права власності -житловий будинок юридично існує.Фундамент є конструктивним елементом житлового будинку і не може бути окремим об»єктом права власності.

Позивач посилається на те,що пошкоджений житловий будинок є незавершеним будівництвом,а тому фундамент цього будинку є окремим предметом цивільного обороту.З цими твердженнями суд не може погодитись оскільки житловий будинок по АДРЕСА_1 зареєстрований на праві власності за ОСОБА_7 як завершене будівництво,а не як незавершене будівництво, про що стверджує позивач.Відповідно до ст.187 ЦК України при переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню,отже фундамент житлового будинку не може бути окремим об»єктом права власності.Позивач в порядку спадкування прийняла в спадок житловий будинок,а не конструктивний елемент цього будинку,тому визнання права власності на фундамент будинку не передбачене законом.В заповіті мова не йде про фундамент житлового будинку.

Визнання права власності на об»єкт незавершеного будівництва в судовому порядку ЦК України не передбачено..

Керуючись ст.187,349ч.2 ЦК України,ст.151,548,549 ЦК УРСР,ст.213-215 ЦК України

В И Р І Ш И В

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Ніжинської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на цегляний фундамент, частково зруйнованого житлового будинку, за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області в 10 денний строк.

Суддя Ю.Куровський