Справа № 212/2534/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Пустовіта О.Г.,

при секретарі: Конограй В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхова Компанія «Оранта Січ» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхова Компанія «Оранта Січ» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування предявленого позову позивач зазначив, що в результаті ДТП, 01.09.2015 в Запорізькій області, смт Кирилівка отримав пошкодження належний йому автомобіль VOLKSWAGEN POLO, реєстраційний № НОМЕР_1. Подія визнана страховим випадком. Постановою від 14.09.2015, Якимівського суду Запорізької області, винним у скоєні ДТП визнано водія автомобіля марки ВАЗ 21063, №93236 НА, ОСОБА_3А та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Оскільки цивільно-правову відповідальність ОСОБА_3 за шкоду, заподіяну під час керування автомобілем, станом на 01.09.2015 застраховано ПАТ «СК «ОРАНТА-СІЧ», то в зв'язку з настанням страхового випадку, відповідно до договору страхування, укладеному з ОСОБА_3, а також ст.ст.6,9,29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 16 Закону «Про страхування», страховик в разі настання страхового випадку зобов'язаний здійснити страхову послугу - виплатити йому страхове відшкодування в межах страхової суми.

17.09.2015 він, відповідно до ст. 35 Закону, надав відповідачу заяву та всі необхідні документи і докази по страховому випадку для надання йому послуги страхування, відшкодування збитків, пов'язаних з відновлювальннм ремонтом. Загальна вартість послуги 40 723,59 грн., підтверджена висновком судового експертного автотоваро-знавчого дослідження. З оцінкою ушкоджень і відповідним висновком відповідач погодився. Збитки не перевищують зазначеної в договорі страхової суми - 50 000 грн. і згідно Договору страхування, ст.ст. 6,9,29 Закону, ст.8 Закону «Про страхування» повинні бути відшкодовані страховиком в повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст.993, 27 Закону «Про страхування» він має право відшкодувати завдану йому шкоду шляхом отримання страхового відшкодування в повному обсязі від страховика. Право потерпілого витікає безпосередньо з вказаних норм закону, які є імперативними і не потребують підтвердження договором страхування.

Незважаючи на його сприяння в виконанні страхової послуги, страховик не використав право на суброгацію, яке він процесуально передав йому 17.09.2015, не виплатив йому страхове відшкодування в повому обсязі.

29.10.2015, страховик, самостійно, не повідомивши його, письмово в триденний термін про прийняте рішення, в порушення вимог договору страхування ст.ст. 6,29,36 Закону, п.5 ст.4, п.2. ст.19 Закону «Про захист прав споживачів», зменшив страхове відшкодування на суму ПДВ в розмірі 20% на матеріали і деталі на суму - 3 932 грн., а втрати товарної вартості (далі ВТВ) на суму 7 239,22 грн., всього перерахував на його рахунок 29 251,95 грн.

Таким чином відповідач з 29.10.2015 порушив зобов'язання за договором, перестав виконувати послуги страхування, відмовився відшкодовувати в повному обсязі витрати, пов'язані з відновлювальннм ремонтом його авто. Відповідно до ст.ст. 530, 261 ЦК у нього, як у кредитора виникло право пред'явлення вимоги до боржника про виконання зобов'язання.

Після декількох телефонних перемовин, які ні до чого не привели, він, двічі, 17.11.2015 та 29.12.2015 року звертався до страховика з вимогою надати детальний розрахунок проведеного перерахунку коштів, та провести страхове відшкодування в повному обсязі.

23.11.2015 та 20.01.2016 відповідач підтвердив відмову виконувати свій обов'язок по відшкодуванню збитків в повному обсязі, що є в межах страхової суми, двічі у відповідях намагався дезінформувати його, маніпулюючи текстом ст. ст. 29, 36 Закону, запевняв, що в його страховому випадку ці норми Закону дозволяють зменшити страхове відшкодування на суму ПДВ і ВТВ.

17.09.2015, страховик отримав документальне підтвердження, реальних збитків, загального розміру шкоди. У висновку судового експертного дослідження (відповідач цей висновок дослідження визнає), вказано, що ПДВ на матеріали і запчастини в сумі 3 932,60 грн. (витрати, які він має зробити) входить в розмір заподіяної йому шкоди, пов'язана з проведенням відновлювального ремонту.

04.02.2016 за № 01/02, судовий експерт автотоварознавець, на його запит, надав роз'яснення, що, згідно п. 8.6 Методики, відновлювальний ремонт його автомобіля, в ході якого необхідно проведення рихтувальних робіт, заміни складових (деталей) та робіт з фарбування деталей, вплине на товарний вигляд, тому у висновку судового експертного автотоварознавчого дослідження №196/15 від 17.09.2015 по визначенню матеріального збитку судовим експертом розрахована сума втрати товарної вартості, яка складає 7 239,22 грн.

Таким чином страховик, зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування, вигляді ПДВ в сумі 3 932, 00 грн., ВТВ належного йому авто, в сумі 7 239,22 грн., як витрат повязаних з відновлювальним ремонтом, розрахованих у порядку встановленому законодавством, підтверджених документально, та врахованих судовим експертом автотоварознавцем при надані висновку про розмір майнової шкоди окремими рядками на загальну сумму 11 147,22 грн.

Окрім того, страховик порушив зобов'язання за договором, у встановлений Законом строк з 29.10.2015, відмовився виконувати послугу страхування, свій обов'язок по перерахуванню коштів, допустив прострочення грошового зобов'язання, отже є підстави для застосування передбаченої законом відповідальності з 30.10.2015, з першого дня прострочення послуг страхування до виконання зобов'язання. Інфляційне збільшення складає 488,25 грн.. Загальна сума процентів складає 173.49 грн.. Загальна сума пені за договором складає 224 794.22 грн..

Відповідно до ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» він має право на належну якість обслуговування та звернення до уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав.

Внаслідок ДТП, протиправних дій відповідача, його злісного ухилення, від здійснення позивачу послуги страхування, матеріального відшкодування, маніпуляцій вимогами Закону у відповідях на його запити, він вимушений був збирати велику кількість документів, багаторазово звертатись до відповідача, ДАІ, експертів, авто товарознавців, податкову інспекцію, це спричинило йому моральну шкоду, негативно позначилося на його духовному стані.

Дії відповідача, які мали на меті затягування часу і бажання, всупереч Закону, не виконувати послугу страхування, не відшкодовувати завдану мені шкоду, обурюють мене, принижують його честь і гідність, ділову репутацію.

Моральну шкоду, спричинену йому внаслідок ДТП і спілкування з відповідачем він оцінює в 2 500,00 грн.

В подальшому позивач надав заяву про збільшення позовних вимог та просить суд стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхова Компанія «ОСОБА_4 в сумі 11 471,64 гривень, інфляційне збільшення суми боргу в сумі 12 538,35 гривень, 3% річних в сумі 336,79 гривень, суму пені у розмірі 475 244,30 гривень, моральну шкоду в сумі 2 500,00 гривень.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає, просить задовільнити вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхова Компанія «Оранта Січ» ОСОБА_5, в судове засідання не зявився, надав суду письмові заперечення, відповідно до яких вважає, що страхові компанії відшкодовують не матеріальний збиток , а страхове відшкодування , яке складається з відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу і зменшеного на розмір франшизи.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 196/15 від 17.09.2015, проведеного експертом автотоварознавцем ОСОБА_6, сума матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля НОМЕР_2 гр.ОСОБА_7 складає 40 723,59 грн. Згідно висновку від 21.10.2015р. складеного Директором департаменту транспортних ризиків ОСОБА_8 вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2 з урахуванням зносу та без ПДВ та без ВТВ складає 29 551 грн. 95 коп. Вартість експертизи складає 700 грн.

На виконання умов договору страхування та законодавства, ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» на підставі страхового акту від 29.10.2016р. здійснила страхове відшкодування гр.ОСОБА_7, за пошкоджений автомобіль НОМЕР_2 у розмірі 29 251,95 грн , що підтверджується платіжним дорученням № 1213 від 29.10.15.

Згідно висновку від 21.10.2015р. складеного Директором департаменту транспортних ризиків ОСОБА_8 вартість запчастин складає: 23 595,79 грн. з ПДВ, 19 663,16 грн. без ПДВ. Отже ПДВ складає 3 932,63 грн..

Страхове відшкодування було виплачене на розрахунковий рахунок Позивача, що підтверджується платіжним дорученням № 1213 від 29.10.2016.

До теперішнього часу Позивач до Відповідача із доплатою та документами , які б підтверджували факт оплати проведених робіт не звертався. Отже Позивач не має жодних правових підстав вимагати стягнення цієї суми з Позивача.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 196/15 від 17.09.2015, складеного експертом автотоварознавцем ОСОБА_6 ВТВ складає 7 239,22 грн.

Якщо цивільна відповідальність заподіювана шкоди була застрахована, але розмір страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді ВТВ транспортного засобу повинна бути відшкодована винною особою в загальному порядку.

Отже Позивач не має жодних правових підстав вимагати стягнення цієї суми з Позивача.

У Методиці товарознавчої експертизи та оцінки КТЗ , затвердженої наказом Мінюста України та Фонду Дермайпа України від 24.11.2003 № 142/5/2092 та у п. 1.7 висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 196/15 від 17.09.2015, проведеного експертом автотоварознавцем ОСОБА_6 визначено, що вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу та величини ВТВ (яка не входить до страхового відшкодування який підлягає сплаті Страховиком) .

Таким чином, відповідно до законодавства Страховик сплачує не матеріальну шкоду, а страхове відшкодування.

Згідно п.12.1 статті 12 Закону 1961 страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілого, завжди зменшується на суму франшизи. Відповідно до полісу № АЕ 2926164 розмір франшизи складає 1000 грн.

Ст. 34.3. Закону 1961 визначено, «Якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий мас право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).» Вартість експертизи за даним страховим випадком складає 700 грн.

Враховуючи вищенаведене та керуючись вимогами ЗУ«Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , СК «Оранта-Січ» розрахувала розмір страхового відшкодування, який складає 29 551, 95грн. ( сума відновлювального ремонту без ПДВ) - 1000 грн. (франшиза) + 700 грн. ( витрати на проведення експертизи) = 29 251, 95 грн.

Крім того , статтею 1194 ЦК України також передбачено , що «особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).»

Відповідно до ст.ст. 22, 23, 26-1 Закону 1961 потерпілому відшкодовується лише моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Таким чином відшкодування страховиком моральної шкоди заподіяної потерпілому за шкоду спричинену майну не передбачено законом.

Враховуючи вищевикладені заперечення і той факт, що Відповідач виконав свої зобов'язання у повному обсязі у відповідності до норм закону, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 01 вересня 2015 року о 17 год. 49 хв. на автошляху по вул. Коса Федотова в смт Кирилівка, Якимівського району, Запорізькій області, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів: НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_3 та «Фольцваген Поло» державний номер НОМЕР_4, яким керував ОСОБА_1 В результаті ДТП автомобіль позивача «Фольцваген Поло» державний номер НОМЕР_4 зазнав механічних пошкоджень.

Відповідно до постанови Якимівського районного суду Запорізької області по справі № 3/330/577/2015 від 14.09.2015 встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_3, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована відповідно до полісу № АЕ 2926164, який діяв на момент ДТП, у ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ». Строк дії полісу з 25.04.2015 до 24.04.2016. Страхова сума за цим полісом за шкоду заподіяну майну становить п'ятдесят тисяч гривень на одного потерпілого. Франшиза складає 1000 грн..

З метою отримання страхового відшкодування за пошкоджений у ДТП автомобіль марки «Фольцваген Поло» державний номер НОМЕР_4, позивач ОСОБА_1, подав до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхова Компанія «Оранта Січ» заяву про страхове відшкодування.

29 жовтня 2015 року, страховик, зменшив страхове відшкодування на суму ПДВ в розмірі 20% на матеріали і деталі на суму - 3 932 грн. та втрати товарної вартості на суму 7 239,22 грн., всього перерахував на його рахунок 29 251,95 грн..

Правовідносини, які виникли між сторонами, окрім положень договору, врегульовані нормами ЦК України, Закону України " Про страхування", Закону України " Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"

Так, відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ст.ст. 3,5 Закону України " Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 979,980 ЦК України передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників (страхувальників) наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

За змістом ст. 17 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 981 ЦК України договір обов'язкового страхування, яким особа страхує свою цивільно-правову відповідальність, укладається у письмові формі, зокрема, шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва поліса.

Згідно ст.6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст.9 Закону України " Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

За змістом ст.ст.12, 22, 28, 29 Закону України " Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" , ст.9 Закону України "Про страхування" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи (страхове відшкодування). Різновидом шкоди, завданої майну, є шкода, пов'язана із пошкодженням транспортного засобу. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до ст.ст. 33 Закону України " Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний окрім іншого, повідомити страховика про факт настання ДТП.

Згідно ст.ст.35,36 Закону України " Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (подається причетним до ДТП водієм в письмовій формі невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП) подає страховику заяву про страхове відшкодування та долучає до неї визначені законом документи. В свою чергу, страховик, за умови настання страхового випадку, подання йому повного пакету документів та повідомлення про ДТП із дотриманням вимогу закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування та виплачує його. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Відповідно до висновку судового експертного автотоваро-знавчого дослідження № 196/15 від 14.09.2015, загальна вартість послуги 40 723,59 гривень. Збитки не перевищують зазначеної в договорі страхової суми - 50 000 гривень.

Згідно до листа ВСУ від 19.07.2011: «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування зазначив: «При спричинені шкоди потерпілий має право отримати відшкодування від її заподіювача, а також обирати, до кого цю вимогу пред'явити - до заподіювача чи до страховика».

Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Оранта Січ», зменшило страхове відшкодування на суму ПДВ в розмірі 20% на матеріали і деталі на суму - 3 932 гривень та втрати товарної вартості на суму 7 239,22 гривень.

ПДВ и ВТВ - шкода, пов'язана з відновлювальним ремонтом, включена окремим рядком до висновку судової автотоварознавчої експертизи при оцінці нанесеної шкоди, знаходиться в межах страхової суми- повинна бути відшкодована страховиком в повному обсязі.

Норми ст. 991 ГК, ст.32 Закону містять виключний перелік випадків коли шкода не відшкодовується страховиком. ПДВ, як витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, до цього переліку не входить.

В законі не зазначено умов утримання суми ПДВ, тим більше, в п. 2 ст. 35 є чіткий перелік документів які необхідно надати, для отримання страхового відшкодування.

В ст. 29 Закону чітко зазначено: «У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством».

Згідно з п. 8.3. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 №142/5/2092 - вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини ВТВ.

Отже, за змістом указаних положень законодавства величина ПДВ на деталі та запчастини, ВТВ входять до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Суд приходить до висновку, що вимоги п.2 ст.36 Закону, на яку посилається відповідач, передбачають документальне підтвердження розміру заявленої шкоди для відшкодування страховиком ПДВ, а не надають право зменшення страхового відшкодування, на суму ПДВ взагалі. Це видно також з п.2 цієї ж статті закону в якому зазначено: «Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком.»

Згідно до ч.2 ст.22 ЦК України, реальними збитками є втрати, яких особа зазнала в зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права».

Відповідно до узагальнення судової практики ВССУ розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (в -25) 16.06 22.06.12, було звернуто увагу на те, що в деяких випадках страхові компанії відшкодовують потерпілим вартість відновлювального ремонту встановлену висновком експертизи, зменшивши її на суму ПДВ, проте такого зменшення не передбачено законодавством, оскільки ПДВ включається до ціни товарів та послуг і, хоча сплачується платником податку, але за рахунок коштів покупця.

Відповідно до постанови №4, пленуму ВСУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013, «Коли відшкодування шкоди в натурі неможливо, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.»

Також судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що судовий експерт автотоварознавець, за № 01/02 від 04.02.2016, надав роз'яснення, що, згідно п. 8.6 Методики, відновлювальний ремонт автомобіля, в ході якого необхідно проведення рихтувальних робіт, заміни складових (деталей) та робіт з фарбування деталей, вплине на товарний вигляд, тому у висновку судового експертного автотоварознавчого дослідження №196/15 від 17.09.2015 по визначенню матеріального збитку судовим експертом розрахована сума втрати товарної вартості, яка складає 7 239,22 грн.

Постановою ВСУ №6-49цс14 від 04 червня 2014 року, щодо відшкодування шкоди завданої внаслідок ВТВ, товарного вигляду транспортного засобу, зазначено:

«Системний аналіз п. 32.7, ст. 32 Закону, статті 22, абзацу третього пункту З частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2, Методики, дає можливість дійти висновків, відповідно до яких власник пошкодженного внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди.

Пунктом 8.6.2. Методики визначено, що якщо у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, ВТВ нараховується.»

Така ж позиція ВСУ викладена в Постанові від 16.12.2015, у справі №6-760цс15, «Оскільки в товарознавчому дослідженні було зазначено необхідність заміни окремих складників КТЗ, їх фарбування, а також; указано величину ВТВ транспортного засобу, суди нижчих інстанцій порушили принцип повного відшкодування шкоди потерпілому та не зясували фактичний розмір заподіяної шкоди при ДТП.»

Правова позиція ВСУ по цій справі вказє на те, що: «Згідно з п.2.4 Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).Відповідно до п. 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини ВТВ».

Отже, суд приходить до висновку, що величина ПДВ, ВТВ, входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків) і в межах страхової суми повинні відшкодовуватися в повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 10,11. 57-60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, надавши суду належні та допустимі докази.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Таким чином страховик, відповідно до Договору страхування, ст.ст. 9, 29,п.1ст.223акону, п.п.2.4,8.3, 8.6, ст.. 8 закона «Про страхування», Методики, зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування, вигляді ПДВ в сумі 3 932, 6о гривень, ВТВ в сумі 7 239,22 гривень, як витрат повязаних з відновлювальним ремонтом, розрахованих у порядку встановленому законодавством, підтверджених документально, і, як вимагає ВСС України в своїй Ухвалі від 10.06.2015 в справі № 6-2765св15., врахованих судовим експертом автотоварознавцем при надані висновку про розмір майнової шкоди окремими рядками на загальну сумму 11 147,22грн.

Що стосуться стягнення з відповідача інфляційного збільшення суми боргу в розмірі 12 538,35 гривень, 3% річних в сумі 336,79 гривень, суми пені у розмірі 475 244,30 гривень, моральної шкоди в сумі 2 500,00 гривень, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині, з огляду на наступне.

Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов'язанням, суд приходить до висновку, що підлягають задоволенню й вимоги позивача про стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України, але суд звертає увагу на сумму інфляційного збільшення сумми боргу, яку позивач просить стягнути з відповідача, з якою погодитися не можна.

Позивачем ОСОБА_1 правильно наведений сукупний індекс інфляції 1,093% за період з 30.10.2015 до 21.10.2016 та формула збитку від інфляції, а саме (підсумковий індекс інляції * суму боргу сума боргу).

Відтак, відповідно до формули, збитки від інфляції становлять 1036,69 гривень (1,093% підсумковий індекс інфляції *11 147,22 гривень -11 147,22 гривень).

Тобто за розрахунком суду підлягають стягненню з відповідача збитки від інфляції у сумі 1 036,69 гривень.

Суд також не погоджується з сумою позивача ОСОБА_1 щодо стягнення 3% річних від простроченої суми, яка становить 336,79 гривень.

Згідно до формули, а саме (сума боргу*3% : 100% : 365 днів * кількість прострочених днів = 11 147,22 гривень*3% : 100% : 365 днів * 358 прострочені дні), 3% річних від простроченої суми, становлять 328,00 гривень, які і підлягають стягненню.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно зіст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У частині 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Встановлений законом розмір неустойки може бути збільшений у договорі (ч. ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України).

У разі, якщо розмір неустойки перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд може його зменшити (ч. 3 ст. 551 ЦК України).

Положення ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 цього Кодексу щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року в справі № 6-1120цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Таким чином, враховуючи, що сума пені, за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором, яка за розрахунком позивача ОСОБА_1 становить 475 244, 30 гривень, значно перевищує суму заборгованості, суд приходить до висновку, що є підстави для застосування вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України, та можливим стягнути з відповідача неустойку у загальній сумі, яка дорівнює заподіяним збиткам, а саме 11 147,22 гривень.

Позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача моральну шкоду, яку пов'язує із незаконними його діями щодо відмови у повному обсязі виплатити страхового відшкодування, зважаючи на це, суд не може виходити з положень ст. 1167 ЦК України, залишивши поза увагою, що зазначена стаття регулює деліктні (не договірні) правовідносини, у той час як укладено договір добровільного страхування, умовами якого не передбачена можливість відшкодування моральної шкоди, спричиненої незаконними діями страховика.

Не передбачена така можливість і ЗУ Про страхування, ЗУ Про захист прав споживачів або іншими законами, що регулюють даний вид правовідносин.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, аналіз приведених вище доказів в сукупності, які суд вважає допустимими, достатніми та достовірними, вивчивши та дослідивши всі надані докази в сукупності та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, а саме стягнення з відповідача на користь позивача ПДВ на матеріали і запчастини, втрати товарної вартості в сумі 11 147,22 гривень, інфляційне збільшення суми боргу в сумі 1 036,69 гривень, 3% річних в сумі 328,00 гривень, суму пені у розмірі 11 147,22 гривень.

Керуючись ст. ст.ст.10, 60, 88, 197, 212, 213, 214, 215, 224 ЦПК України, ст. 10-11, 15, 16, 549, 551, 979, 980, 988, 1166, 1187, 1194 ЦК України, Законом України " Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ЗУ Про страхування, ЗУ Про захист прав споживачів, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхова Компанія «Оранта Січ» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхова Компанія «Оранта Січ» на користь ОСОБА_1 недоплачене страхове відшкодування у вигляді - ПДВ на матеріали і запчастини, втрати товарної вартості в сумі 11 147,22 гривень, інфляційне збільшення суми боргу в сумі 1 036,69 гривень, 3% річних в сумі 328,00 гривень, суму пені у розмірі 11 147,22 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхова Компанія «Оранта Січ» на користь держави, судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення усіма учасниками процесу в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:ОСОБА_9