Справа №: 343/741/16-ц
Провадження №: 2/0343/387/16
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді - Керніцького І. І.,

секретаря - Оленюк Т. В.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу між подружжям та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить ухвалити рішення яким розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований відділом держеної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 88, стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі в розмірі мінімальної заробітної плати щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення неповнолітнім сином, ОСОБА_2, повноліття, судові витрати покласти на відповідача.

Свої вимоги мотивує тим, що 18 червня 2013 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від цього шлюбу у них народився син, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Спочатку їхнє сімейне життя складалось добре, однак вже після народження дитини, сім'я почала розпадатись. Чоловік навіть не помічав сина. Крім того, відповідач зловживає алкогольними напоями та перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння неодноразово вчиняв щодо неї дії насильницького характеру, принижував її. Вже більше 8-ми місяців вони не проживають разом як сім'я та не ведемо спільне господарство. Відповідач жодного разу не з'явився, щоб провідати дитину, не цікавиться її здоров'ям та фізичним розвитком, не приділяє уваги вихованню сина, не допомагає матеріально утримувати дитину. В результаті вище наведеного вона прийшла до висновку, що розлучення є єдиним виходом. Відповідач вже не проживає в помешканні, де вони спільно проживали та не відвідує ні її, ні їхнього сина, матеріально не забезпечує та не приймає участі у вихованні дитини.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зіславшись на обставини викладені в позовній заяві. Просила позов задоволити.

Адвокат Ільницька С.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позово задоволити повністю, оскільки сторони по справі проживають окремо. Відповідач не цікавиться сином та не надає матеріальної допомоги на його виховання.

Відповідач в судовому засідання позов визнав та пояснив, що не заперечує щодо задоволення позову.

Представник відповідача - адвокат Кажук В.Б. в судовому засіданні пояснив, що його клієнт не зрозумів, позовні вимоги вони визнають.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов, належить до задоволення, виходячи з наступного:

Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя.

У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 від 18.06.2013 року свідчить про те, що між ОСОБА_2, та ОСОБА_1, 18.06.2013 року був укладений шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 88.

Прізвища після реєстрації шлюбу : чоловіка «ОСОБА_2», дружини «ОСОБА_1».

Як вбачається з матеріалів справи та свідоцтва про зміну імені, серії НОМЕР_2 від 23.042014 року, ОСОБА_1 - прізвище, власне ім'я, по батькові після державної реєстрації зміни імені: ОСОБА_1.

Від спільного проживання у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася син - ОСОБА_3 (копія свідоцтва про народження НОМЕР_3) .

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їхньої сім'ї.

Позивачка не бажає зберегти сім'ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо, їхня сім'я розпалася.

Беручи до уваги волевиявлення позивачки щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їх дитини порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задоволити, витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану, покласти на відповідача .

Стосовно вимог позивачки про стягнення аліментів на утримання дитини, суд приходить до наступних висновків:

У відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», - вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами погіршилися стосунки, вони проживають окремо, а неповнолітня дитина перебуває на утриманні позивачки, з якою проживає.

Відповідач на даний час офіційно не працює, не перебуває в центрі зайнятості, як такий, що шукає роботу. Інших дітей або осіб, яких він зобов`язаний утримувати, окрім малолітньої сина ОСОБА_3, не має.

Оскільки відповідач офіційно не працевлаштований та немає постійного доходу та регулярного заробітку, то суд, враховуючи обставини визначені ст.182 СК України і роз'яснення, що містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Таким чином, виходячи із зазначеного принципу рівності обов'язків обох батьків щодо дітей, кожен із них зобов'язаний забезпечувати утримання дітям не менше відповідного прожиткового мінімуму, що діє на час вирішення спору, при відсутності домовленості між батьками про розмір сплати аліментів.

Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище ОСОБА_1,те, що вона не працює, здійснює догляд за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, матеріальне становище відповідача ОСОБА_2, який є молодою, працездатною людиною, те, що він не працює, не має стабільного доходу, відсутність у нього інших утриманців, яких він зобов'язаний утримувати у відповідності до вимог Закон, а також те, що доказів щодо наявності у відповідача стабільного заробітку не надано, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі в розмірі мінімальної заробітної плати щомісячно.

Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 88, 208, 209, 215, 218, 224-226,367 Цивільно - процесуального кодексу України, суд,-

Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 18 червня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківської області, актовий запис № 88 - розірвати.

Неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з мамою, позивачкою по справі ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦСу в розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, ОСОБА_1 від сплати звільнити.

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі у розмірі мінімальної заробітної плати щомісячно.

Стягнення аліментів розпочати з 01 квітня 2016 року і проводити до повноліття дитини.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551,20 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: