Справа № 203/4363/16-ц
Провадження № 2/0203/1430/2016
15.11.2016 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Католікяна М.О.,
при секретарі Дзьомі Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
17 вересня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.01.2016 року між сторонами було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти, зобовязавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. Відповідач не виконує свої зобовязання за кредитним договором, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 16 228,37 грн. (а.с.а.с. 3 5, 6, 70, 75 78).
Представник позивача до суду не зявився, звернувшись з клопотанням про розгляд справи за його відсутності (а.с. 67).
Відповідач до суду також не зявився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 06.01.2016 року між сторонами було укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 11 059,68 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом (18 % на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.а.с. 7 56).
Відповідач неналежно виконував свої зобовязання з повернення кредитних коштів та процентів за ними, і у нього перед позивачем станом на 06.09.2016 року утворилася заборгованість у сумі 16 228,37 грн. відповідно до доданого позивачем розрахунку (а.с. 6), а саме:
-основна заборгованість 11 059,86 грн.;
-проценти 1 354,83 грн.;
-пеня та комісія 2 654,34 грн.;
-штраф за пунктом 2.2 Генеральної угоди від 06.01.2016 року (а.с.а.с. 9, 10) 1 159,34 грн.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК) підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори й інші правочини.
Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже вказаний правочин, у розумінні статті 1054 ЦК, було укладено.
У відповідності зі статтею 610 ЦК порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Ураховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обовязки з повернення кредиту, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобовязань у розумінні приведеної норми.
За правилами, визначеними кредитним договором у разі порушення відповідачем зобовязань, покладених договором, він несе перед позивачем відповідальність у виді сплати додаткових обовязкових платежів (штраф).
Зважаючи на те, що відповідач неналежно виконує свої обовязки за кредитним договором, що полягає у простроченні сплати заборгованості, а також процентів за кредитом, суд вважає обґрунтованим звернення позивача до суду з цим позовом.
Частиною 1 статті 14 ЦК передбачено, що цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до статті 526 ЦК зобовязання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно предявляються.
Згідно зі статтею 611 ЦК у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Таким чином, суд доходить висновку про те, що позов необхідно задовольнити.
У порядку статті 88 ЦПК суд вважає за необхідне також стягнути з відповідача компенсацію судових витрат у сумі 1 378,00 грн. (а.с.а.с. 1, 2).
Керуючись статтями 4 11, 15, 18, 57 60, 79, 88, 169, 208, 209, 212 215, 218, 224 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою вiдповiдача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії. Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його ухвалення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення також може бути оскаржене вiдповiдачем в апеляційному порядку.
Повний текст заочного рішення складено 15 листопада 2016 року.
Суддя М.О. Католікян