Справа № 204/5709/16-ц
Провадження № 2/204/2252/16
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Онбиш А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення понесених збитків, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 22303 грн. 96 коп., судові витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 500 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовної заяви, позивач вказав на те, що постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22.04.2015 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4, ст.124, ч.2 ст.130 КУпАП. В результаті ДТП з вини ОСОБА_1, був пошкоджений автомобіль НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п.«А» п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розглянувши заяву водія пошкодженого автомобіля та зібрані документи по ДТП, позивачем було перераховано потерпілому страхове відшкодування в розмірі 22303 грн. 96 коп., у звязку із зазначеним, позивач вимушений звернутись до суду.

У судове засідання представник позивача не зявився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений засобами масової інформації, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

У звязку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним.

Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України).

Встановлено, що 22.03.2015 року близько 14 год. 00 хв., водій ОСОБА_1, керував автомобілем НОМЕР_2, на перехресті нерівнозначних доріг вул.Янтарної Кирилівського шляхопроводу, виїжджаючи з другорядної дороги не дав дороги та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався по головній дорозі. В результаті чого, співробітниками ДАІ було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4, ст.124, ч.2 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Так, постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська, від 22.04.2015 року, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4, ст.124, ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 7 (сім) діб (арк.с.4).

Відповідно до абзацу 2 п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Як вбачається з копії технічного паспорту автомобіля, власником транспортного засобу «Nissan Almera» реєстраційний номер НОМЕР_4 є ОСОБА_2 (арк.с.7).

Згідно ч.1 ст.16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП транспортним засобом, власник якого застрахував свою цивільно-правову відповідальність на умовах визначених Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів».

Згідно ст.ст.5,6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-ІV, об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Згідно п.22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до п.9.1 ст.9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Так, згідно висновку №1904/15/15 від 30.04.2015 року розмір матеріального збитку, спричиненого власнику пошкодженого автомобіля становить 21807 грн. 05 коп. (арк.с.8-13) та додаткового висновку №1207/15/15 від 17.07.2015 року розмір матеріального збитку, спричиненого власнику пошкодженого автомобіля становить 3397 грн. 69 коп. (арк.с.22-27).

Моторним (транспортним) страховим бюро України на підставі підпункту «а» пункту 41.1 статті 4.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було розглянуто заяву водія пошкодженого автомобіля та прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та сплачено на рахунок ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 22303 грн. 96 коп., що підтверджується платіжним дорученням №3212 від 18.06.2015 року (арк.с.21). та №4182 від 13.08.2015 року (арк.с.31).

Відповідно до ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2. статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове бюро після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтями 1187, 1188 ЦК України, пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 (зі змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одному з володільців підвищеної небезпеки з вини іншого - відшкодовується винним.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, повязані з виплатою страхового відшкодування у розмірі 22303 грн. 96 коп.

Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, повязані з публікацією в газеті оголошення про виклик ОСОБА_1, в сумі 500 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №45676 від 24.10.2016 року, оскільки відповідно до п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України, останні є судовими витратами по справі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1378 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1166, 1187, 1192 ЦК України, п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (із змінами та доповненнями), ст. ст. 10, 11, 57-60, 61, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення понесених збитків задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати, повязані з виплатою страхового відшкодування у розмірі 22303 (двадцять дві тисячі триста три) грн. 96 (девяносто шість) коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати у розмірі 500 (пятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір у сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.В. Токар