Справа № 570/4144/15-ц
Номер провадження 2/570/240/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2016 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

при секретарі Захарук Г.Л.

за участю: представника відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне

цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У зв'язку з тим, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № б/н від 23 листопада 2010 року, згідно якого відповідачці надано кредит у розмірі 7600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, позивач виконав свої зобов'язання, однак відповідачка не виконує взяті на себе обов'язки по погашенню кредиту, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідачки заборгованість по кредитному договору в сумі 25862 гривні 16 копійок та судові витрати по справі.

Представник позивача, ПАТ КБ "ПриватБанк", ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча про дату місце та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Одночасно з позовом від представника позивача надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Крім того, в ході розгляду справи, від представника позивача надійшли пояснення по позову, в яких він вказує, що відповідачці було надано вказаний кредит. Вона підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, ознайомилася з Тарифами, тобто договір є укладеним. В заяві-анкеті ОСОБА_2 вказано лише початкову суму кредитного ліміту, але умовами договору передбачено, що Банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. Кредитний ліміт змінювався неодноразово, останній раз 24.11.2014 року до суми 7600 грн. Відповідачка користувалася кредитом та овердрафтом (короткостроковий кредит у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на рахунку в розмірі ліміту кредитування), у зв'язку з чим сума заборгованості за кредитом складає 18460 грн. 71 коп. Вважає позов обґрунтованим і просить його задоволити в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2, з'явившись в декілька судових засідань, позов в повному обсязі не визнавала, пояснювала, що в неї було декілька кредитів в ПАТ КБ "ПриватБанк", одну карточку вона закрила. В цьому банку вона також отримує пенсію. З її пенсійної карточки стягуються певні платежі (половина пенсії), тому вона думала, що в неї немає ніякої заборгованості, оскільки банк її не повідомляв про це. Надала суду для огляду діючі платіжні картки, якими вона користується.

Представник відповідачки ОСОБА_1 подала заперечення на позов від імені ОСОБА_2, в яких позов не визнавала і просила відмовити в задоволенні позову повністю, оскільки позивачем не надано доказів досягнення між банком та відповідачкою 23.11.2010 року у письмовій формі усіх істотних умов кредитного договору. Після надходження з банку виписки по банківських рахунках ОСОБА_2, додаткових документів, консультацій із спеціалістами, представник відповідачки ОСОБА_1 визнала позов частково. Вважає, що банк нараховував проценти на проценти, чого не може бути. Умислу в діях ОСОБА_2 не було, вона користувалася кредитом, з її пенсії стягувалися кошти на погашення кредиту, яких було недостатньо, тому утворювалася заборгованість, про яку банк відповідачку не повідомляв. Визнала позов на суму 23294,44 грн., з яких тіло кредиту 17700,71 грн. (за мінусом 760 грн. - комісія 100 грн., штраф за прострочку по кредиту 650 грн., страховий платіж 10 грн., які списував банк з рахунку відповідачки за період з 01.01.2015 року по 31.07.2015 року, збільшуючи таким чином розмір заборгованості (овердрафт)), 5593,73 грн. заборгованість по процентах. Просить позов задоволити частково.

Заслухавши пояснення представника відповідачки ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 23 листопада 2010 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № б/н, згідно якого банк надав відповідачці кредит у розмірі 7600,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка належним чином не виконувала свої зобов'язання і своєчасно не сплатила заборгованості по кредиту, за відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Сума заборгованості за кредитним договором станом на 31.07.2015 року становить 25 862 гривні 16 копійок і складається із заборгованості по кредиту в сумі 18460 грн. 71 коп., заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 5 593 грн. 73 коп., заборгованості по пені та комісії в сумі 100 грн. 00 коп., штрафу (фіксованої частини) в сумі 500 грн., штрафу (процентної складової) в сумі 1207 грн. 72 коп., що підтверджено відповідним розрахунком, долученим до позовної заяви.

Також судом встановлено, що в користуванні відповідачки знаходиться

дві платіжні карти № 4149 6258 0823 0625 "VISA GOLD" зі строком дії до 06/18

і № 5168 7572 1264 6386 "MASTER CARD UNIVERSAL" (пенсійна) зі строком дії до 05/17. Після надходження на пенсійну картку пенсії, частина коштів знімається на погашення заборгованості по карті № 4149 6258 0823 0625 і як вбачається із пояснень позивача і чого не заперечили відповідачка і її представник, цих коштів не достатньо для повного погашення заборгованості, тому заборгованість лише збільшується.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей такого ж року та такої ж якості.

Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як встановлює частина перша статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що відповідачка ОСОБА_2 не належним чином виконувала свої зобов'язання за кредитним договором, виникла заборгованість, яку в добровільному порядку відповідачка не погашає, тобто в наявності є порушення права позивача, за захистом якого спрямоване його звернення до суду, позов є обґрунтованим, доведеним належними доказами, а отже підлягає до часткового задоволення і сума заборгованості підлягає частковому стягненню. Тобто, до стягнення підлягає сума заборгованості по тілу кредиту в сумі 18460 грн. 71 коп. і сума заборгованості по процентах за користування кредитом - 5 593 грн. 73 коп.

Однак суд вважає, що відповідно до ст.551 ч.3 ЦК України є можливим не стягувати суми неустойки (штрафів, пені), оскільки частково заборгованість погашається з пенсійної карточки, відповідачка є пенсіонеркою, отримує мінімальну пенсію, є інвалідом ІІІ групи, не працює, перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки її єдиним доходом є лише пенсія. В свою чергу, на думку суду, банк діяв не добросовісно, не повідомив відповідачку про наявну заборгованість, а збільшував і збільшував овердрафти, що призвело до значної заборгованості за кредитним договором.

Суд не може взяти до уваги посилань представника відповідачки на те, що при укладенні кредитного договору не було досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору, оскільки відповідачка не підписувала договору. Але відповідачка 23.11.2010 року підписала анкету-заяву, довідку про умови кредитування, чого вона не заперечила вона в судовому засіданні, а отже вона дала згоду на отримання кредиту і ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Також суд не може взяти до уваги доводів представника відповідачки про те, що заборгованість по тілу кредиту необхідно зменшити на 760,00 грн. (комісія 100 грн., штраф за прострочку по кредиту 650 грн., страховий платіж 10 грн., які списував банк з рахунку відповідачки за період з 01.01.2015 року по 31.07.2015 року, збільшуючи таким чином розмір заборгованості (овердрафт), оскільки ці доводи не підтверджені належними доказами, а ґрунтуються на припущеннях представника відповідачки. Представником відповідачки не надано суду доказів, які б вказували на те, що ці суми не повинні були нараховуватися. А відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У зв'язку з частковим задоволенням позову, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідачки належить стягнути судові витрати, а саме судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст.57, 59, 60, 88, 213-215, 223, 294, 295 ЦПК України, ст.ст.509, 526, 551, 599, 611, 625, 631, 1046, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки АДРЕСА_1, паспорт серії СР № 483919, виданий 16 жовтня 1998 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (скорочено ПАТ КБ "ПриватБанк"), що знаходиться за адресою: 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, № 50 (, рахунок № 3111 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО 305299:

- заборгованість за кредитним договором № б/н від 23 листопада 2010 року станом на 31 липня 2015 року в загальній сумі 24054 (двадцять чотири тисячі п'ятдесят чотири) гривні 44 копійки, яка складається з тіла кредиту - 18460 грн. 71 коп., заборгованості по процентах за користування кредитом - 5593 грн. 73 коп.;

- сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя Остапчук Л.В.