Категорія 30Доповідач Якименко М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі:

ГоловуючогоЯкименко М.М.,
суддів:Стеблюк Л.П.,Колоса С.С.,
при секретаріКирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Літинського районного відділу управління МВС України у Вінницькій області, Державної Казначейської Служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 квітня 2016 року,

у с т а н о в и л а :

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала вказана справа.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_6 зазначив, що постановою Літинського районного суду Вінницької області від 29 грудня 2007 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком 15 діб.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення, старшим оперуповноваженим Літинського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_7 29 грудня 2007 року було складено та внесено неправдиві відомості, за що відносно нього було порушено кримінальне провадження по обвинуваченню у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 01 грудня 2015 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 було закрито, у зв'язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності по закінченню строків давності.

В зв'язку зі скоєнням ОСОБА_7 злочину, ОСОБА_6 отримав глибоку психічну травму. Саме цей злочин дав можливість іншим працівникам міліції вчинити щодо позивача інші злочини, фальшуючи при цьому матеріали кримінальної справи.

Вказані обставини вимусили позивача звернутися до суду з позовом.

ОСОБА_6 просив задовольнити його позов та стягнути на його користь з Державної казначейської служби України моральну шкоду в розмірі 550000,00 гривень.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 квітня 2016 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погодився з таким рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі він послався на те, що судом при ухваленні рішення були порушені норми матеріального та процесуального права. В зв'язку з чим просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення останньої з огляду на наступне.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, яке ухвалено на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджені тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 01 грудня 2015 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_7, обвинуваченого за ч. 1 ст. 366 КК України на підставі ч. 2 ст. 284 КПК України було закрито, в зв'язку із звільненням його від кримінальної відповідальності по закінченню строків давності.

В даній ухвалі зазначено, що ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що працюючи старшим оперуповноваженим Літинського РВ УМВС України у Вінницькій області, 29 грудня 2007 року у невстановлений слідством час склав та вніс до офіційного документу неправдиві відомості, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6. у зв'язку з вчиненням адміністративного правопорушення зазначеною особою, чим скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України.

Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 29 грудня 2007 року ОСОБА_6. було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП у вигляді адміністративного арешту строком на 15 діб.

Дана постанова не оскаржувалась.

Ст. 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

П.4 ч.1 ст.2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду» визначено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, зокрема, у випадках закриття справи про адміністративне правопорушення.

Отже чинне законодавство України прямо передбачає, що право на відшкодування шкоди в даному випадку виникає у випадку закриття справи про адміністративне правопорушення.

Судом було встановлено, що адміністративна справа відносно ОСОБА_6 не закрита.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, правильно виходив з того, що оскільки адмініствартивна справа відносно позивача за ст.185 КУпП не закрита, право на відшкодування моральної шкоди в порядку, визначеному Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду», у ОСОБА_6 відсутнє.

З таким висновком погоджується судова колегія.

В ході апеляційного розгляду позивач та його представник пояснили, що вони мають намір оскаржити постанову Літинського районного суду Вінницької області в установленому Законом порядку.

Ухвалюючи рішення в даній справі, суд правильно застосував норми цивільного законодавства до правовідносин, що склались між сторонами, дав їм належну правову оцінку, а відтак доводи апеляційної скарги безпідставні і до уваги колегією суддів не приймаються.

За таких обставин, рішення суду є законним і обґрунтованим, постановлене з додержанням вимог матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно:

Головуючий