Справа № 2-6/12
Рішення

Іменем України

"28" грудня 2016 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Іванюти Т.Є.

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлику цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Кагарлицького районного суду від 04.07.2012 року за нововиявленими обставинами в справі за позовом ОСОБА_1 до правонаступника ОСОБА_2 ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_4, Кагарлицька міська рада про визначення порядку користування земельною ділянкою,-

встановив:

15 січня 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, де просила суд ухвалити рішення, яким встановити порядок землекористування присадибною земельною ділянкою, розташованою по АДРЕСА_1, відповідно до розподілу її площі між співвласниками, визначеного рішенням Кагарлицької міської ради № 15 від 17 лютого 1995 року та виділити їй в користування 1/4 частину її площі, що становить 0,035 га, а судові витрати - покласти на відповідачку, оскільки в добровільному порядку визначити порядок землекористування неможливо.

02.07.2015 року ОСОБА_1 подала до суду зачяву про перегляд рішення Кагарлицького райсуду від 4.07.2011 року за нововиявленими обставинами.

В судовому засіданні позивач та представники позивача заяву позивача про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами підтримали та просили суд її задовольнити з підстав зазначених в ній.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, проте направив на адресу суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі та не заперечував проти задоволення заяви позивача.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, проте направила на адресу суду заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі та заперечувала проти задоволення заяви позивача.

Представник третьої особи Кагарлицької міської ради в судовому засіданні також з'явився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні судом встановлено наступні обставини.

Позивач свої вимоги мотивувала тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 02.12.1989 року державним нотаріусом Воловенко Р.П. нотаріальної контори вона є власником 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1.

Власником іншої частини вказаного житлового будинку є ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 02.12.1989 року державним нотаріусом Воловенко Р.П. нотаріальної контори та договору купівлі-продажу укладеного 30.11.1999 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 04 липня 2012 року, залишеним без змін ухвалами Апеляційного суду Київської області від 30 вересня 2014 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 березня 2015 року, позов задоволено частково.

Встановлено порядок користування присадибною земельною ділянкою, площею 1137 кв.м., яка розташована по АДРЕСА_1 на підставі рішення виконавчого комітету Кагарлицької міської ради №15 від 17.02.1995 року наступним чином:

виділено ОСОБА_1 в користування 1/4 частину земельної ділянки, розташованої за вищевказаною адресою в розмірі 284,25 кв.м., місце розташування якої визначено на схематичному плані земельної ділянки, який є невід'ємною частиною рішення виконавчого комітету Кагарлицької міської ради №15 від 17.02.1995 року.

зобов'язано земельний відділ Кагарлицької міської ради встановити межі земельної ділянки, площею 284,25 кв.м., за вказаною адресою та передати на зберігання ОСОБА_1

В решті позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції, вирішуючи вказаний спір, задовольняючи частково позовні вимоги та встановлюючи порядок користування земельною ділянкою, згідно до якої позивачці у користування виділив частину земельної ділянки, площею 284,25 кв.м., що становить 1/4 частину від загальної частини земельної ділянки 1137 кв.м. біля спадкового будинку АДРЕСА_1, мотивував своє рішення тим, що вказані вимоги ґрунтуються на нормах матеріального права, зокрема, ст.ст. 377, 386, 391 ЦК України, ч.ч. 3, 4 ст. 89 та ст. 120 ЗК України, а також підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

02 липня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 04 липня 2012 року, посилаючись на рішення Апеляційного суду Київської області від 02 червня 2015 року, яким визнано незаконним та скасовано рішення №16 виконавчого комітету Кагарлицької міської ради від 02 лютого 2001 року про передачу ОСОБА_4 у власність земельної ділянки, площею 0,1310 га за адресою: АДРЕСА_2 та визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку від 23 травня 2001 року, виданого ОСОБА_4 Кагарлицькою міською радою на земельну ділянку, площею 0,1310 га, за адресою: АДРЕСА_2.

Під час розгляду справи позивач вказувала, що розмір вказаної земельної ділянки 0,14 га і вказувала доказом на підтвердження цієї обставини рішення суду в справі за її позовом про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 та скасування його державної реєстрації.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 361 та ч. 1 ст. 362 ЦПК України, підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, а заяви про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, ОСОБА_1 належить 1/4 частина житлового будинку АДРЕСА_1.

Інша частина зазначеного майна належала, за життя, ОСОБА_2

Присадибна земельна ділянка зазначеного домоволодіння становила площу 1137 кв.м., без врахуванням виділеної її частини ОСОБА_4, розміром 0,0310 га та 0,1000 га.

Рішенням Кагарлицького районного суду від 04 липня 2012 року, залишеним без змін ухвалами Апеляційного суду Київської області від 30 вересня 2014 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 березня 2015 року, позов ОСОБА_1, заявлений 15 січня 2010 року, задоволено частково.

Встановлено порядок користування присадибною земельною ділянкою, площею 1137 кв.м., яка розташована по АДРЕСА_1 на підставі рішення виконавчого комітету Кагарлицької міської ради № 15 від 17.02.1995 року наступним чином:

виділено ОСОБА_1 в користування 1/4 частину земельної ділянки, розташованої за вищевказаною адресою в розмірі 284,25 кв.м., місце розташування якої визначено на схематичному плані земельної ділянки, який є невід'ємною частиною рішення виконавчого комітету Кагарлицької міської ради №15 від 17.02.1995 р.

зобов'язано земельний відділ Кагарлицької міської ради встановити межі земельної ділянки, площею 284,25 кв.м., за вказаною адресою та передати на зберігання ОСОБА_1

В решті позовних вимог відмовлено.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла і правонаступником її процесуальних прав та обов'язків став ОСОБА_5

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 02 червня 2015 року за позовом ОСОБА_1 визнано незаконним та скасовано рішення №16 виконавчого комітету Кагарлицької міської ради від 02 лютого 2001 року про передачу ОСОБА_4 у власність земельної ділянки, площею 0,01310 га, за адресою: АДРЕСА_2 та визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку від 23 травня 2001 року, виданого ОСОБА_4 Кагарлицької міською радою на земельну ділянку, площею 0,01310 га, за адресою: АДРЕСА_2.

На обґрунтування ухваленого рішення, судом другої інстанції зазначено, що частина земельної ділянки, розміром 0,03 га неправомірно увійшла у приватизацію земельної ділянки, загальним розміром 0,1310 га, з видачею на ім'я ОСОБА_4 оскаржуваного державного акту, чим порушені права на приватизацію позивачкою ОСОБА_1 земельної ділянки в тому розмірі, який було визначено і затверджено цим рішенням виконавчого комітету міської ради.

Окрім того, ОСОБА_4 на час отримання у власність цієї земельної ділянки вже не була співвласником будинку, що є правовою підставою для визнання незаконним рішення виконавчого комітету Кагарлицької міської ради №16 від 02.02.2001 року про передачу ОСОБА_4 у власність земельної ділянка, площею 0,1310 га, та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку від 23.05.2001 року, виданого на ім'я ОСОБА_4

Таким чином, повернення у користування співвласників будинку, що по АДРЕСА_1 земельної ділянки, площею 0,03 га, згідно зазначеного судового рішення, на переконання суду є нововиявленою обставиною у розумінні вимог п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України та є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Згідно ч. 2 ст. 365 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. Розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

А тому, суд суд вважає за необхідне, на підставі ст.ст. 309, 361, 363, 365 ЦПК України, рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 04 липня 2012 року, скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 згідно положень ст.ст. 377, 386, 391 ЦК України, ч.ч. 3, 4 ст. 89, ст. 120 ЗК України.

При цьому, встановлення порядку користування земельною ділянкою, площею 0,1437 га, що по АДРЕСА_1, на переконання апеляційного суду, можливе з виділенням у користування ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 0,0375 га, згідно третього варіанту висновку експерта за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 27 серпня 2014 року №7930/13-43 за яким лінія розподілу прокладена таким чином:

від точки М, яка розташована на межі з боку АДРЕСА_2 на відстані 12,16 м від існуючої межі між домоволодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 - по лінії розділу сараю в точку Л;

від точки Л перпендикулярно стіні сараю 3,97 м в точку К;

від точки К паралельно стіні сараю 6,42 м в точку Ж;

від точки Ж перпендикулярно до бокової стіни будинку 7,24 м в точку Д, розташовану на відстані 2,64 м від лівого рогу будинку;

від точки Д по лінії розділу будинку в точку Г, розташовану на відстані 4,15 м від правого рогу будинку;

від точки Г паралельно правій межі домоволодіння 17,25 м в точку В;

від точки В паралельно існуючій межі в точку Б, розташовану на межі домоволодіння з боку АДРЕСА_2 на відстані 1,66 м від існуючої межі.

Враховуючи викладене,керуючись ст. ст. 361,365 ЦПК України, суд-

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Кагарлицького районного суду від 4.07.2012 року за ново виявленими обставинами в справі за позовом ОСОБА_1 до правонаступника ОСОБА_2 ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_4, Кагарлицька міська рада про визначення порядку користування земельною ділянкою, задоволити.

Скасувати рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 4 липня 2012 року в справі за позовом ОСОБА_1 до правонаступника ОСОБА_2 ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_4, Кагарлицька міська рада про визначення порядку користування земельною ділянкою, за нововиявленими обставинами та прийняти нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до правонаступника ОСОБА_2 ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_4, Кагарлицька міська рада про визначення порядку користування земельною ділянкою задоволити.

Встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 та виділити у користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0375 га згідно варіанту №3 додаткової судової будівельно-технічної експертизи №7930/13-43 від 27.08.2014 року, за яким лінія розподілу прокладена таким чином:

Від точки М, яка розташована на межі з боку АДРЕСА_2 на відстані 12,16 м. від існуючої межі між домоволодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 по лінії розділу сараю в точку Л;

Від точки Л перпендикулярно стіні сараю 3,97 м в точку К;

Від точки К паралельно стіні сараю 6,43 м в точку Ж;

Від точки Ж перпендикулярно до бокової стіни будинку 7,24 м в точку Д, розташовану на відстані 2,54 м від лівого рогу будинку;

Від точки Г паралельно правій межі домоволодіння 17,25 м в точку В;

Від точки В паралельно існуючій межі в точку Б, розташовану на межі домоволодіння з боку АДРЕСА_2 на відстані 1,66 м від існуючої межі.

Рішення суду набуває законної сили відповідно до ст. 223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів.

Суддя: