Провадження № 2/522/497/16
10 лютого 2016 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Свяченої Ю.Б.
при секретарі Шеян І. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про стягнення суми банківського вкладу та моральної шкоди, -
Позивачка звернулась до суду з позовом, в подальшому уточнивши його, до ПАТ «Імексбанк» про стягнення грошових коштів та моральної шкоди, який обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем був укладений договір банківського вкладу №990403668 від 11 вересня 2013 року, згідно якого вона внесла на рахунок відповідача грошові кошти у сумі 16 700, 00 дол. США строком до 17 жовтня 2014 року зі сплатою 10 % річних на вказану суму; 19 грудня 2013 року була укладена додаткова угода, відповідно до якої позивачка поповнила депозитний рахунок на 11 030, 65 дол. США; 26 грудня 2013 року був укладений договір №990405838 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 11 жовтня 2013 року, згідно якого вона внесла на рахунок відповідача грошові кошти у сумі 1 500, 00 грн. строком до 28 січня 2015 року зі сплатою 22 % річних на вказану суму; 26 березня 2014 року був укладений договір №990407280 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року, згідно якого вона внесла на рахунок відповідача грошові кошти у сумі 70 000, 00 грн. строком до 29 квітня 2015 року зі сплатою 24 % річних на вказану суму; 18 липня 2014 року був укладений договір №990409606 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року, згідно якого вона внесла на рахунок відповідача грошові кошти у сумі 6 700, 00 Євро строком до 20 серпня 2015 року зі сплатою 7, 5 % річних на вказану суму.
В свою чергу, відповідач зобовязався після закінчення строку повернути суми вкладів та нараховані відсотки. Позивачка 05 червня 2015 року звернулась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» з заявою про включення її до реєстру кредиторів для отримання суми вкладів, що перевищує суму гарантованого відшкодування за вищевказаними договорами. Однак, відповідач свої зобовязання щодо повернення вкладу не виконав, суми вкладів не повернув, безпідставно продовжує до цього часу користуватись її коштами.
У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити та подала заяву про розгляд справи в заочному порядку.
Представник відповідача ПАТ «Імексбанк» у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення представнику Банку судової повістки, просив розглядати справу за його відсутності. До суду надійшли заперечення представника Банку, в яких зазначено, що 27 травня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення №105 «Про початок процедури ліквідації АТ «Імексбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку». Тому, під час ліквідаційної процедури не здійснюються задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку згідно вимог п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
На підставі викладеного, з урахуванням дотримання судом вимог ст. 74 ЦПК України про сповіщення, суд визнає неявку представника відповідача у судове засідання неповажною, та вважає за можливе розглядати справу за його відсутності в заочному порядку.
Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думку представника позивачки, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ПАТ «Імексбанк» був укладений договір банківського вкладу №990403668 від 11 вересня 2013 року, згідно якого позивачка внесла на рахунок відповідача грошові кошти у сумі 16 700, 00 дол. США строком до 17 жовтня 2014 року зі сплатою 10 % річних на вказану суму; 19 грудня 2013 року була укладена додаткова угода, відповідно до якої позивачка поповнила депозитний рахунок на 11 030, 65 дол. США; 26 грудня 2013 року був укладений договір №990405838 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 11 жовтня 2013 року, згідно якого позивачка внесла на рахунок відповідача грошові кошти у сумі 1 500, 00 грн. строком до 28 січня 2015 року зі сплатою 22 % річних на вказану суму; 26 березня 2014 року був укладений договір №990407280 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року, згідно якого позивачка внесла на рахунок відповідача грошові кошти у сумі 70 000, 00 грн. строком до 29 квітня 2015 року зі сплатою 24 % річних на вказану суму; 18 липня 2014 року був укладений договір №990409606 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року, згідно якого позивачка внесла на рахунок відповідача грошові кошти у сумі 6 700, 00 Євро строком до 20 серпня 2015 року зі сплатою 7, 5 % річних на вказану суму.
Позивачка 05 червня 2015 року звернулась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» з заявою про включення її до реєстру кредиторів для отримання суми вкладів, що перевищує суму гарантованого відшкодування за вищевказаними договорами.
ОСОБА_1 у судовому засіданні визнала факт того, що їй було сплачено 200 000, 00 грн. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.
Однак, позивачкою не надано до жодних доказів, що залишок грошових коштів на її рахунках складає 431 869, 02 грн.
Відповідно до ч .1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.
Таким чином, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.
Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.
Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.
За правилом п. 6 ч.1 ст. 2 цього Закону визначено, що ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.
Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.
Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.
Зокрема, згідно з п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.
Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунка вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті (ч. 6 ст. 36 Закону).
Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.
На підставі постанови Правління НБУ від 26 січня 2015 року № 50 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26 січня 2015 року прийнято рішення № 16 про запровадження з 27 січня 2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Імексбанк».
Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на три місяці, з 27 січня 2015 року по 26 квітня 2015 року включно.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23 квітня 2015 року № 84 дію тимчасової адміністрації у ПАТ «Імексбанк» продовжено до 26 травня 2015 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27 травня 2015 року № 105 на підставі постанови Правління НБУ від 21 травня 2015 року № 330 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Імексбанк» розпочато процедуру ліквідації банку та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку ОСОБА_2 строком на 1 рік - з 27 травня 2015 року по 26 травня 2016 року включно.

Таким чином, у зв'язку із прийняттям 26 січня 2015 року рішення про введення в ПАТ «Імексбанк» тимчасової адміністрації вимоги позивачки, яка є вкладником банку, про стягнення суми банківського вкладу не можуть бути задоволені в силу вищевказаних норм закону.

Судом враховано, що ПАТ «Імексбанк» віднесено до неплатоспроможних, що фактично унеможливлює здійснення банком операцій за рахунками власних клієнтів. Крім того, після запровадження Фондом тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання НБУ банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», і чинним законодавством не передбачено задоволення вимог окремих кредиторів банку поза межами ліквідації банку.

Таким чином, вимоги ОСОБА_3 про стягнення сум банківського вкладу не підлягають задоволенню.

Крім того, суд вважає необґрунтованою вимогу позивачки в частині стягнення з ПАТ «Імексбанк» на її користь суми моральної шкоди, оскільки відшкодування такої шкоди по даній категорії законом не передбачена.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Виходячи з вищевикладеного, повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думку позивачки, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, ч. 5 ст. 36, ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст. ст. 15, 16, 1074, ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 60, 88, 208-209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про стягнення суми банківського вкладу та моральної шкоди, - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Свячена Ю.Б.