Справа № 487/4743/15-ц
Провадження № 2/487/601/16
15.02.2016 м. Миколаїв
Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді ТЕМНІКОВОЇ А.О.,
при секретарі ІГНАТЬЄВІ А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -
Позивач ОСОБА_1 особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі ПАТ «КБ «Надра») звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва із вищезазначеним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 06.11.2007 року між ОСОБА_2 та банком було укладено договір «Автопакет» №08/11/2007840К-3121 відповідно до якого відповідач отримав кредит з кінцевим терміном повернення до 05.11.2014 року у розмірі 8435 доларів 64 центи США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,40% на рік на придбання транспортного засобу «Daewoo Lanos TF699P», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 06.07.2007 року з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір поруки, згідно якого останні зобовязались відповідати перед кредитором як солідарні боржники. У звязку з тим, що відповідач ОСОБА_2, скориставшись наданими банком коштами, належним чином зобовязання щодо їх повернення не виконує, станом на 09.06.2015 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 4250 доларів 25 центів США, яка складається із: заборгованості по кредиту у розмірі 3488 доларів 86 центів США, заборгованість по відсоткам у розмірі 484 доларів 99 центів США, пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 5832 гривень 72 копійок, що, на момент подачі позову, еквівалентно 276 доларів 40 центів США. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати.
Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, надавши суду заяву, про розгляд справи за його відсутністю.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду предявленого позову були повідомлені належним чином, заяви про розгляд справи за їх відсутністю не надходило, таким чином, в силу ч. 2 ст. 77 ЦПК України суд вважає, що відповідачі не зявилися до суду без поважних причин. З урахуванням заяви представника позивачка про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи відповідно до вимог ст. 164 ч. 4, ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим прийняти заочне рішення на підставі доказів, що є у справі.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.
Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що підтверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
Відповідно до статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов, згідно ст. 525 ЦК України, не допускається якщо інше не встановлено договором або законом. За нормами ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобовязання підлягає виконанню у визначений в ньому строк (термін), якщо останній було ним передбачено.
Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку та відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.
Правові наслідки порушення зобовязання, забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 ЦК України, відповідно до норм якої у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Правовими наслідками порушення зобовязання згідно ст. 611 ЦК України, є: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до норм ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання та не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору.
Згідно ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
В судовому засіданні встановлено, що 06.11.2007 року між ОСОБА_2 та банком було укладено договір «Автопакет» №08/11/2007840К-3121 відповідно до якого відповідач отримав кредит з кінцевим терміном повернення до 05.11.2014 року у розмірі 8435 доларів 64 центи США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,40% на рік на придбання транспортного засобу «Daewoo Lanos TF699P», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.
Вказаний договір укладений з урахуванням волевиявлення відповідачки, оскільки підписи на договорі є доказом того, що сторони погодилися з його умовами, в тому числі і зі строком дії договору, видами штрафних санкцій, їх розміром, порядком нарахування.
З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки від 06.11.2007 року, за умовами якого останній зобовязався відповідати перед позивачем як солідарні боржники з ОСОБА_2 за своєчасне та повне виконання умов договору.
Крім того, 06.05.2010 року між банком та відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору «Автопакет» №08/11/2007840К-3121 від 06.11.2007 року, згідно якого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виступили поручителями та зобовязалася відповідати перед позивачем як солідарні боржники з ОСОБА_2 за своєчасне та повне виконання умов договору.
У звязку з тим, що відповідачка належним чином зобовязання не виконує, станом на 09.06.2015 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 4250 доларів 25 центів США, яка складається із: заборгованості по кредиту у розмірі 3488 доларів 86 центів США, заборгованість по відсоткам у розмірі 484 доларів 99 центів США, пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 5832 гривень 72 копійок, що, на момент подачі позову, еквівалентно 276 доларів 40 центів США.
Розмір вказаної суми заборгованості за кредитом та правильність його розрахунку у судовому засіданні оспорені не були.
Заяв про застосуванням наслідків пропуску строку позовної давності, а також про зменшення розміру неустойки в порядку ст. 551 ЦК України до суду не надходило.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок та правила використання іноземної валюти на території України на сьогодні встановлені Декретом № 15-93, «Правилами використання готівкової іноземної валюти на території України», затвердженими постановою Правління Національного банку України від 30 травня 2007 року № 200, «Положенням про порядок здійснення операцій з чеками в іноземній валюті на території України», затвердженим постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2000 року № 520, та іншими документами.
Згідно зі ст. 524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті.
Разом з тим, незалежно від фіксації еквівалента зобовязання в іноземній валюті, згідно з пунктами 1 та 2 ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Зважаючи на зміст зазначеної статті та беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, суди, у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті, повинні зазначити в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню у цій іноземній валюті з вказівкою на конвертацію цієї суми в національну валюту на день здійснення платежу. Попри зазначене, суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192 ЦК України, ч. 3 ст. 533 ЦК України, Декрет № 15-93).
Враховуючи вищевикладене, суд дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, дійшов висновку дійшов висновку про обґрунтованість вимог ПАТ «КБ «Надра» про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору у сумі 896 гривень 66 копійок в рівних частках.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 59, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 3, 15, 16, 192, 524, 526, 533, 610, 625-627, 1054, 1056-1 ЦК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задовольнити.
Стягнути з солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за договором №08/11/2007840К-3121 від 06.11.2007 року у розмірі 4250 (чотири тисячі двісті пятдесят) доларів 25 центів США, яка складається із: заборгованості по кредиту у розмірі 3488 (три тисячі чотириста вісімдесят вісім) доларів 86 центів США, заборгованість по відсоткам у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) доларів 99 центів США, пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 5832 (пять тисяч вісімсот тридцять дві) гривні 72 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь держави судові витрати з оплати судового збору в сумі 298 (двісті девяносто вісім) гривень 98 копійок з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження. Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.
СУДДЯ: А.О. ТЕМНІКОВА