КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/5267/15-ц
Провадження № 2/488/737/16 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

21.03.2016 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

В складі : судді Лазаревої Г. М.,

при секретарі в Маліновській К. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя

В С Т А Н О В И В:

30.12.2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на ті обставини, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 1974 р.

В 1997 р. шлюб було розірвано. В 1985 р., тобто під час шлюбу придбали спільне майно- будинок АДРЕСА_1 . Зазначене майно було поділене за усною домовленістю.

12.12.2013 р. Миколаївською міською радою відповідачу, на його звернення про приватизацію земельної ділянки, було видане свідоцтво про право власності на земельну ділянку 600 кв.м. за адресою : АДРЕСА_1 . Вважає, що дана земельна ділянка є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Вважає, що, так як до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки, яка обчислюється від дня коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності, то строк позовної давності для звернення до суду не є пропущеним, через те, що позивачка дізналася про порушення свого права з моменту оформлення відповідачем права приватної власності на земельну ділянку у 2014 р.

Так як добровільно здійснити поділ земельної ділянки не є можливим, то посилаючись на ст. ст. 60, 69 ч.1, 70 ч.1 СК України, відповідно до яких майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності, дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, у разі поділу майна частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, позивач просила поділити спільне майно подружжя, а саме земельну ділянку площею 0,0653 га, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , вказавши, що дана земельна ділянка повинна бути поділена у рівних частках, а саме 1/2 частини кожному.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги на підставах зазначених в позові. Надав копію рішення Корабельного районного суду м. Миколаєа від 19.06.2015 р. в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, відповідно до якого було поділено житловий будинок АДРЕСА_1 в рівних частках, а саме визнано за ОСОБА_1 право на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною прилеглих до нього будівель та споруд за адресою :

АДРЕСА_1 .

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час слухання справи повідомлявся, причини неявки невідомі.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини : сторони перебували у шлюбі з 12 жовтня 1974 р., 26 березня 1997 р. шлюб було розірвано, про що було видане свідоцтво 13 листопада 2001 року.

Як вбачається з копії свідоцтва про право власності від 16.01.2014 р. право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0653 га у АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_2 . Зазначена реєстрація права власності була здійснена на підставі рішення Миколаївської міської ради від

12.12.2013 р.

Як вбачається з копії договору купівлі продажу від 13 липня 1985 р. спірна земельна ділянка була придбана ОСОБА_2 та зареєстрованим за ним в БТІ, що вбачається з копії технічного поспорту на будинок.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне :

Суд погоджується з доводами позивачки про те, що діями відповідача, який приватизував земельну ділянку набуту під час шлюбу було порушено її право на спільне майно подружжя передбачене ст. ст. 60, 69 ч.1, 70 ч.1 СК України, відповідно до яких майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності, дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, у разі поділу майна частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором

Відповідно до ст. 71 ч.1 СК України : майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Крім того, про обгрунтованість заявлених вимог свідчить ч.4 ст. 120 Земельного кодексу України, відповідно до якої у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Застосування даної норми Земельного кодексу обумовлено п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» , відповідно до якої оскільки підставою позову є фактичні дані, що наведені у заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обгрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору».

За таких обставин суд вважає позовні вимоги правомірними і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8, 10,11, 60, 212-215, 224 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0653 га, кадастровий номер :01:010:0047 за адресою : АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 638,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який ухвалив рішення за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення. Позивачем рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги до суду протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Г.М. Лазарева