У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 14 січня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, приватного підприємства «Нива-ВШ», державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, треті особи: ОСОБА_5, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська ОльгаВолодимирівна, публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання прилюдних торгів та акта про реалізацію предмета іпотеки недійсними, скасування свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про визнання прилюдних торгів та акта про реалізацію предмета іпотеки недійсними, скасування свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, обґрунтовуючи вимоги тим, що 27 серпня 2012 року було укладено договір купівлі-продажу квартири НОМЕР_1, розташованої по АДРЕСА_1 між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з одного боку, та ОСОБА_7 та ОСОБА_9 з іншого. 29 жовтня 2012 року за ним та ОСОБА_5 було зареєстроване право власності на дану квартиру. Як йому пізніше стало відомо, у ОСОБА_4 також є правовстановлюючі документи на спірну квартиру, які посвідчують обставину купівлі-продажу цієї квартири раніше. Однак, як вбачається з документів, вони не мають юридичної сили, оскільки не відповідають вимогам чинного законодавства та підлягають скасуванню, а договір купівлі-продажу квартири є неукладеним. Виконавчий напис № 1140 про звернення стягнення на предмет іпотеки приватним нотаріусом вчинено 22 червня 2009 року, прилюдні торги проведені 30 вересня 2011 року, у зв'язку із чим строк пред'явлення виконавчого напису сплинув 15 місяців тому, таким чином виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Крім того, ОСОБА_7, попередній власник, не була належним чином повідомлена про продаж її квартири. Спірна квартира належала двом власникам - ОСОБА_7 та ОСОБА_9, проте частка ОСОБА_7 не була їй виділена в натурі. Акт про реалізацію предмета іпотеки від 19 жовтня 2011 року складено із порушенням, оскільки в ньому відсутня суттєва інформація, а саме сума внесеної переможцем за придбане майно та прізвище, ім'я по батькові нотаріуса, який видавав свідоцтво про право власності на спадщину за законом, також вказано, що власники володіли спірною квартирою на праві спільної сумісної власності, тоді як насправді, на праві спільної часткової власності. Свідоцтво про реалізацію предмета іпотеки теж не відповідає вимогам закону, оскільки виконавчий напис вчинив нотаріус АтапенкоМ.А., а свідоцтво видав нотаріус Верповська О.В. На момент укладення договору купівлі-продажу між позивачем та ОСОБА_7 ОСОБА_4 не набув права на спірну квартиру, оскільки своє право не зареєстрував у передбаченому законом порядку. Крім того, виконавчий напис був складений один на двох боржників, що є порушенням Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Виконавче провадження на ОСОБА_8 не відкривалося, про продаж спірної квартири він не був повідомлений, а на прилюдних торгах був лише ОСОБА_4 Посилаючись на викладене, позивач просив визнати недійсними прилюдні торги від 30 вересня 2011 року з реалізації спірної квартири, акт про реалізацію предмету іпотеки від 19 жовтня 2011 року, свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 02 грудня 2011 року та запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03 червня 2014 року.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06 липня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 14 січня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзіОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, просить скасувати рішення суду першої та ухвалу апеляційної інстанцій й справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Встановлено, що оскаржувані ухвали постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Суд першої інстанції з висновком якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 212 ЦПК України), з урахуванням фактичних обставин справи і вимог статей 10, 60 ЦПК України, обґрунтовано виходив із того, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_2 не є власником спірної квартири і проведені 30 вересня 2011 року прилюдні торги та видані на їх підставі документи не можуть порушувати будь-які його права та інтереси.

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами допущено порушення або неправильне застосування норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, приватного підприємства «Нива-ВШ», державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, треті особи: ОСОБА_5, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Ольга Володимирівна, публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання прилюдних торгів та Акту про реалізацію предмету іпотеки недійсними, скасування Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, за касаційною скаргою ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 14 січня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К.Парінова