УХВАЛА

12 лютого 2016 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

Дослідивши матеріали позову, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивач час на усунення нижчезазначених недоліків.

Так, позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на нежитловий будинок площею 547,60 кв.м за адресою АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що після смерті ОСОБА_3 залишилося нерухоме майно у виді вищезазначеного будинку. Рішенням суду визнано право власності на нього за позивачем в порядку спадкування за законом, проте в даному рішенні зазначена площа будинку 190,1 кв.м.

Позивач акцентує увагу суду на тому, що спадкодавцеві на праві власності належало домовладіння площею 190,1 кв.м, саме на це домовладіння визнано право власності, саме такої площі.

В той же час, посилаючись на положення спадкового права просить суд постановити повторне рішення, яким знову визнати право власності на цей самий об`єкт, проте більшої площі.

При цьому, всупереч п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України позивач не зазначає доказів на підтвердження того, що як він стверджує саме померла розпочала будівельні роботи, що саме внаслідок цих будівельних робіт збільшилася площа, взагалі що ці приміщення побудовані та введені в експлуатацію, і всупереч п.5 ч.2 ст.119 ЦПК України не викладає обставини того, на якій правові нормі ґрунтує вимоги позивач про визнання права власності на фактично самочинне збудоване приміщення. Якими доказами підтверджено чи підтверджено взагалі, що ці приміщення входили до спадкової маси.

Фактично позивач веде мову про те, що маючи на даний час правовстановлюючі документи на будинок площею 190,1 кв.м цей же будинок фактично має на час звернення до суду із цим позовом площу вже 547,60 кв.м, фактично порушуючи питання про визнання права власності на самочинне збудоване приміщення.

Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Не викладені обставини на підтвердження визначеної позивачем ціни позову, а саме вартості приміщень.

Дотримання вимог статті 119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, - залишити без руху.

Роз'яснити заявникові, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом двох днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Кицюк