Справа № 658/2760/16-ц
(провадження № 2/658/1160/16)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

12 грудня 2016 року м. Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області

у складі: судді Терещенко О.Є.

при секретарі Оніщенко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м.Каховка, цивільну справу за позо-вом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності за набувальною давниною,

в с т а н о в и в :

31.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказним позовом, посилаючись на те, що 15.01.2016 року помер його брат ОСОБА_3, який з ве-ресня 2005 року по день смерті проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 в житловому будинку №2, розташованому по вул. Набережній.

Позивач вказував, що в серпні 2005 року його брат ОСОБА_3 придбав житловий будинок №2 по вул. Набережній в с. Софіївка Каховського району у ОСОБА_4, але не встиг за життя оформити право власності на зазначений житловий будинок, хоча проживав в ньому постійно, більше ніж 10 років.

Позивач також вказував, що після смерті ОСОБА_3 залишив заповіт, яким заповідав все своє майно йому, але ОСОБА_1 не може оформити свої спадкові права на житловий буди-нок через відсутність правовстановлюючих документів.

ОСОБА_1 зазначив, що його померлий брат ОСОБА_3 придбав будинок за догово-ром кпуівлі-продажу, і повністю розрахувався за нього, про що свідчить письмова розписка. ОСОБА_3 заволодів будинком на зконних підставах, здійснював володіння ним добросовісно та відкрито протягом більше ніж 10 років. Вважаючи будинок своєю власністю ОСОБА_3 заповів його в складі іншого спадкового майна позивачеві.

Позивач ОСОБА_1 просив суд, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, визнати за ним право власності на житловий будинок №2, розташований по вул. Набе-режна в с. Софіївка Каховського району Херсонської області, який складається з: літ.А-житловий будинок, житловою площею 22,7 кв.м. та загальною площею 47,3 кв.м. та на господарські спору-ди і будівлі: веранду «а», терасу «а-1», літню кухню «Б», вернаду «б», сарай «В, сарай «Г», сарай «Д», сарай «З», сарай «М», туалет «Е», погріб «Ж», душ «К», погріб «Н», гараж «Р», огорожі та споруди 1-6, «І»,.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, наполягав на задоволен-ні позову.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був сповіщений належним чином. Суд вважав можливими розглянути справу за відсутністю відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши до-кази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з нас-тупних підстав.

Судом встановлено, що відповідно витягу з реєстру (а.с.12) право власності на житловий будинок садибного типу №2, розташований по вул. Набережна в с. Софіївка Каховського району, зареєстровано на ОСОБА_2.

Згідно письмовій розписці від 21.08.2005 року ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 16 000 грн за договором купівлі-продажу житлового будинку №2, розташованого по вул. Набережній в с. Софіївка Каховського району (а.с.8).

У відповідності довідці виконкому Василівської сільради Каховського району ОСОБА_3 був зареєстрований у житловому будинку №2 по вул. Набережній в с. Софіїв-ка Каховського району Херсонської області з 19.11.2008 року, а проживав з вересня 2005 року (а.с.3).

Згідно свідоцтву про смерть від 18.01.2016 року ОСОБА_3 помер 15.01. 2016 року (а.с.4).

Зі змісту заповіту, посвідченого секретарем Любимівскьої сільської ради Каховського ра-йону Херсонської області 29.12.2015 року ОСОБА_3 заповів все належне йому на праві власності майно ОСОБА_1 (а.с.13).

З довідок Любимівської сільської ради та Василівської сільської ради вбачається, що ОСОБА_6 не зареєстрований та не проживає на території вказаних сільрад (а.с. 18, 25).

Відповідно копії спадкової справи Каховської районної державної нотаріальної контори 131/ 2016 ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, помер-лого 15.01.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не за-боронені законом, зокрема із правочинів.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним воло-діють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бу-ти набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій осо-бі.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно п.п.9,11,14 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права влас-ності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовіс-ним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не прихо-вувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охо-рони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не пере-ривається (ч.3 ст.344 ЦК)). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч.2 ст.344 ЦК). Враховуючи положення ста-тей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обста-вин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Виходячи зі змісту ч.1 ст.344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на не-рухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після виз-нання права власності за набувальною давністю.

За змістом ст. 344 ЦК України, визначаються ознаки володіння, які є необхідними для на-буття права власності на річ за набувальною давністю, а саме: володіння мусить бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним та володіння повинно бути безперервним протягом зазначених строків. Перебіг строку набувальної давності на нерухоме майно починається з моменту виникнення володіння.

Відкрите, добросовісне та безперервне володіння ОСОБА_3 житловим будинком №2, розташованим по вул. Набережна в с. Софіївка Каховського району Херсонської області підтверджується наданими суду доказами.

Зокрема, з матеріалів справи та пояснень позивача, викладених у позові вбачається, що ОСОБА_3 з вересня 2005 року проживав у вищевказаному житловому будинку, був зареєстрова-ний у ньому, сплачував комунальні послуги, вживав заходів щодо утримання та поліпшення жит-лово-побутових умов в будинку.

Вказані обставини підтверджують факт відкритого, добросовісного та безперервного воло-діння позивачем спірними житловими приміщеннями, у зв'язку з чим, суд приходить до виснов-ку, що позовні вимоги позивача про визнання за ОСОБА_3 права власності за набувальною дав-ниною на житловий будинок №2, по вул. Набережній в с. Софіївка Каховського району Хер-сонської області є обґрунтованими, і такими, що не суперечать закону і не порушують права, сво-боди чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги позивача, щодо визнання за ним права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 Іваноіивча, померлого 15.01.2016 року, суд, також, вважає їх обгрунованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно заповіту від 29.12.2015 року реєстр. № 321, ОСОБА_3 заповів житловий будинок №2, розташований по вул. Набережній в с. Софіївка Каховського району позивачеві ОСОБА_1. Останній в передбачений законом строк заявив про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, звернувшись з відповідною заявою до державного нотаріуса Каховської район ної державної нотаріальної контори 16.03.2016 року (а.с.35).

Отримати через орган нотаріату свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житло-вий будинок позивач не може через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона нале-жить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання йо-го права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину піс-ля померлого 15.01.2015 року ОСОБА_3, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно через органи нотаріату, то суд відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16, 319, 321, 392, 1222, 1268, 1269 ЦК України приходить до висновку, що за ОСОБА_1 необхідно визнати в порядку спад-кування за заповітом після ОСОБА_3, померлого 15.01.2015 року, право власності в цілому на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташованого за адресою: Херсонська об-ласть Каховський район, с. Софіївка, вул. Набережна 2, які належали померлому ОСОБА_7 на праві власності.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 223 - 226 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про ви-знання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий буди-нок №2, розташований по вул. Набережна в с. Софіївка Каховського району Херсонської області, який складається з: літ.А-житловий будинок, житловою площею 22,7 кв.м. та загальною площею 47,3 кв.м. та на господарські споруди і будівлі: веранду «а», терасу «а-1», літню кухню «Б», веранду «б», сарай «В, сарай «Г», сарай «Д», сарай «З», сарай «М», туалет «Е», погріб «Ж», душ «К», погріб «Н», гараж «Р», огорожі та споруди 1-6, «І».

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою від-повідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отри-мання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголо-шення до апеляційного суду Херсонської області через Каховський міськрайонний суд Херсонсь-кої області.

Суддя: О. Є. Терещенко