Справа № 201/8142/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України/

14 липня 2016 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

за участю секретаря Пєронкова М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Сьома дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 03 квітня 2014 року помер його батько ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді квартири, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 134/3/103. Окрім нього спадкоємцем першої черги спадкування є дружина батька ОСОБА_2 У встановлений строк позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом. Постановою державного нотаріуса від 26 грудня 2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. Тому позивач просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири № 103, що знаходиться в м. Дніпропетровську, Набережна Перемоги, 134, корпус 3 після смерті ОСОБА_3, померлого 03 квітня 2014 року, в порядку спадкування за законом.

Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі , чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як встановлено в судовому засіданні, 03 квітня 2014 року помер батько позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 569040, виданого Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції /а.с.17/. Після смерті останнього відкрилася спадщина, що складається з квартири № 103 по вул. Набережна Перемоги, буд. 134, корп. 3 в м. Дніпропетровську, яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності від 02 липня 1999 року, видане Виконкомом міської Ради народних депутатів, згідно з розпорядженням від 02 липня 1999 року № 1/1471-99, та на підставі свідоцтва про право на спадщину від 30 березня 2006 року, видане Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою.

17 червня 2014 року позивач звернувся до Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька. Окрім того 11 червня 2014 року до Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3 звернулася ОСОБА_2

Постановою державного нотаріуса від 26 грудня 2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючого документа на спадкове майно.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності.

Таким чином, ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_3 за законом, але в звязку з відсутністю у нього правовстановлюючого документа на спірну квартиру, він позбавлений права на отримання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Сьома дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування за законом, задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Сьома дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) право власності на 1/2 частину квартири № 103, що знаходиться в м. Дніпропетровську, Набережна Перемоги, 134, корпус 3, після смерті ОСОБА_3, померлого 03 квітня 2014 року, в порядку спадкування за законом.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) сплачений останнім судовий збір у розмірі 2 500 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя С.О. Демидова