Справа № 369/8959/16-ц
Провадження № 2/369/3946/16
РІШЕННЯ

Іменем України

04.11.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Завойській В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 15 липня 2003 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Васильківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 164.

Від шлюбу вони мають дитину дочку ОСОБА_3, 15 жовтня 2003 року.

Спільне життя між ними не склалося, оскільки вони втратили повагу один до одного, різні за характером люди, з різними поглядами на сімейне життя, подружжя разом не проживає близько трьох років.

Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення між ними не можливе.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2.

Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 15 липня 2003 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БК № 216919, видане 15 липня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Васильківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 164.

Від шлюбу подружжя має дитину дочку ОСОБА_3, 15 жовтня 2003 року.

Подружнє життя між ними не склалося, оскільки вони втратили повагу один до одного, різні за характером люди, з різними поглядами на сімейне життя, подружжя разом не проживає близько трьох років.

Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення ними не можливе. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. Сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства

Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач ОСОБА_4 просила залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Назарчук», а тому суд залишає прізвище позивачу після розірвання шлюбу ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст. 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Васильківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 164, розірвати.

Прізвище позивача ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.