Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Малько О.С., Хилевича С.В., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу директора приватного підприємства "Західкран" на рішення Рівненського районного суду від 18 листопада 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватного підприємства "Західкран", приватного підприємства "Траффік" про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на майно, витребування паспорта на кран пневмоколісний, витребування бухгалтерських документів на підтвердження правових підстав щодо володіння відповідачами краном пневмоколісним, та за зустрічним позовом приватного підприємства "Західкран" до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння .

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги. колегія суддів,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського районного суду від 18 листопада 2015 року визнано за ОСОБА_1 право власності на кран пневмоколісний вантажопідйомністю 25 тонн, дизель-електричний КС-5363, 1977 року випуску, заводський номер 3708. В решті вимог відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову приватного підприємства "Західкран" до ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі директор приватного підприємства "Західкран" вказує на незаконність рішення, оскільки судом безпідставно не було застосовано до вимог ОСОБА_1 строки позовної давності.

За приписами ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

В грудні 2010 року спірний кран КС-5363 вибув від ОСОБА_1 у володіння ОСОБА_2, тобто саме з грудня 2010 року ОСОБА_1 усвідомлював як про порушення свого права, так і про особу, яка це вчинила.

Спірний кран позивач продав добровільно, за домовленістю з ОСОБА_3, проте суд помилково зазначив у рішенні, що володільцем крану став ОСОБА_2 без обґрунтування на підставі яких доказів зроблено такий висновок.

Фактичним власником крану є приватне підприємство "Західкран", яке набуло право власності на 100/100 частин вказаного крану відповідно до чинного законодавства України і є його єдиним власником, оскільки кран був придбаний на підставі договору від 30 червня 2011 року з приватним підприємством "Трафік".

В подальшому спірний кран КС 5363 був зареєстрований за приватним підприємством "Західкран" у Територіальному управлінні Держгірпромнагляду у Рівненській області із присвоєнням реєстраційного номеру Р-3176.

Вказує, що приватне підприємство "Західкран" є добросовісним набувачем.

Жодних доказів про те, що спірне майно позивачем було загублене чи викрадене у нього, чи вибуло з його володіння не з його волі іншим шляхом не наведено, а тому підстав для визнання права власності на спірний кран за ОСОБА_1 не було.

Ігноруючи виконання судових рішень, зокрема, ухвали апеляційного суду Рівненської області від 12 січня 2015 року, а також ухвали Рівненського міського суду від 27 січня 2015 року, якою зобов'язано слідчого відділу Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області повернути вилучений під час огляду пневмоколісний кран КС 5363 власнику приватному підприємству "Західкран", ОСОБА_1 відмовляється у добровільному порядку повернути спірний кран, який переданий йому на зберігання.

Просить скасувати рішення Рівненського районного суду від 18 листопада 2015 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов приватного підприємства "Західкран" до ОСОБА_1 повністю.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує, що заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

Директор приватного підприємства "Західкран" бездоказово стверджує, що кран КС 5363 був проданий за домовленістю з відповідачами, а також не може відрізнити факт укладення договору купівлі-продажу від наміру чи рішення продати та укласти договір в майбутньому, а також ототожнює завдаток з ціною без врахування витрат на розмитнення, доставку, затрати на відновлення, зберігання, вигоду продавця.

Зазначає, що відбулося помилкове втручання в слідство і намагання позивача показати себе добросовісним покупцем крана КС 5363, 1977 року, яким насправді він не є.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події, що мала місце наприкінці грудня 2010 року.

Просить постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишити рішення Рівненського районного суду від 18 листопада 2015 року без змін.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення

Задовольняючи позовні вимоги про визнання за ОСОБА_1 права власності на кран пневмоколісний КС-5363, 1977 року випуску, суд першої інстанції покликався на положення ст. 392 Цивільного кодексу України, у відповідності до яких власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Рівненського районного суду з позовною заявою (з врахуванням поданої заяви в порядку ст.31 ЦПК України) про витребування крана пневмоколісного дизель-електричний КС-5363 у повній комплектності та визнання за ним права власності на вказаний кран.

Встановлено, що 10 червня 2007 року між ОСОБА_4 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу, предметом якого був кран пневмоколісний КС-5363, який був ввезений на територію України та розмитнений згідно митної декларації від 15 червня 2007 року.

Спірний пневмоколісний кран був переданий ОСОБА_2, що також позивач ОСОБА_1 визнає в своїй позовній заяві.

08 грудня 2010 року між приватним підприємством "Володимирське" в особі директора ОСОБА_3 (продавець) та приватним підприємством "Траффік" в особі заступника директора ОСОБА_5 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу №05, згідно умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупця кран КС 5363 (зав. номер 3708), 1987 року випуску, довжина стріли 20 м., а покупець зобов'язується прийняти і оплатити товар (а.с.81).

Кран КС 5363 був переданий покупцю згідно акту приймання-передачі від 22 грудня 2010 року (а.с.82).

В подальшому приватне підприємство "Траффік" в особі директора ОСОБА_6 (продавець) відчужило кран КС 5363 приватному підприємству "Західкран" в особі директора ОСОБА_2 (покупець) на підставі укладеного 30 червня 2011 року договору купівлі-продажу (а.с.69).

Згідно наданої інформації Територіального управління Держгірпромнагляду у Рівненської області від 06 січня 2015 року №03-17/11, кран пневмоколісний КС-5363, зав.№3708, 1987 року випуску, зареєстрований у Територіальному управлінні Держгірпромнагляду у Рівненській області за приватним підприємством "Західкран" із присвоєнням реєстраційного номеру Р-3176 (а.с.35).

При зверненні до суду із позовом, ОСОБА_1 покликався на положення ст.387 ЦК України: власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним .

Визнаючи за ОСОБА_1 право власності на кран пневмоколісний, судом першої інстанції не враховано того, що умовами для віндикаційного позову є те, що позивач повинен бути власником речі і втратити володіння річчю, однак відповідно до матеріалів справи спірний кран перебуває у володінні позивача.

У відповідності до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В матеріалах справи відсутні будь-які документи про державну реєстрацію ввезеного з Республіки Білорусь на територію України пневмоколісного крану.

Порядок експлуатації вантажопідіймальних машин регламентований правилами Держгіртехнагляду, у відповідності до яких усі вантажопідіймальні машини, крім стрілових і баштових кранів вантажопідйомністю до 1 т включно і кранів всіх типів з ручним приводом і керованих з підлоги кранів мостового типу, підлягають реєстрації в органах Держгіртехнагляду за письмовою заявою підприємства-власника, на балансі якого знаходиться вантажопідйомна машина, і при пред'явленні паспорта машини.

Така реєстрація позивачем ОСОБА_1 при придбанні крана не здійснювалась і він цього не заперечує.

За встановленого підстав для визнання за ним права власності на кран у судовому порядку немає.

Не вбачається підстав для задоволення вимог апеляційної скарги про задоволення позову приватного підприємства "Західкран" до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння , оскільки ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 12 січня 2015 року було скасовано ухвалу слідчого судду Рівненського міського суду від 05 грудня 2014 року про надання дозволу на проведення огляду за адресою: м. Рівне, вул. Щаслива, 10 з метою виявлення та вилучення будівельного пневмоколісного крана марки "КС 5363", і зобов'язано повернути вилучений кран приватному підприємству "Західкран", а ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 27 січня 2015 року зобов'язано слідчого СР Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області повернути вилучений під час огляду території незавершеного будівництва в м. Рівне по вул. Щаслива, 14 пневмоколісний кран марки "КС 5363" власнику приватному підприємству "Західкран" (а.с.48-49, 50).

На підставі наведеного,керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 323-325 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу директора приватного підприємства "Західкран" задовольнити частково.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 18 листопада 2015 року

в частині визнання права власності ОСОБА_1 на кран пневмоколісний вантажопідйомністю 25 тон, дизель-електричний КС-5363, 1977 року випуску скасувати.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на кран пневмоколісний вантажопідйомністю 25 тон, дизель-електричний КС-5363, 1977 року випуску.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку сторонами та особами, які беруть участь у справі, протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: Малько О.С. Шимків С.С. Хилевич С.В.