РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

12 лютого 2016 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі: головуючого судді Хараджі Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві " ОСОБА_1 РОЗВИТКУ" ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів, вказуючи, що 09.10.2013 року між ним та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №МКЕХР2.39725.002, відповідно до якого банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 76000,00 грн., строком до 08.10.2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,00 % річних, а відповідач зобов'язався щомісячно, надавати банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості у розмірі встановленого графіком погашення. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_4 09.10.2013 року укладено договір поруки №РХ029031.39729.002 згідно якого, остання поручилась перед ПАТ ВБР за виконання зобов'язань за кредитним договором. Позивач взяті на себе зобовязання щодо видачі кредиту виконав. У звязку з невиконанням відповідачами свої зобовязань станом на 01.12.2015 року утворилась загальна заборгованість по кредитному договору, яка становить 69070,27 грн., а саме: прострочена заборгованість по тілу кредиту 34078,86 грн., прострочена заборгованість за процентами 10643,68 грн., заборгованість по комісії 8360,00 грн., сума пені 15987,73 грн., яку позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити, на підставах, вказаних в позовній заяві, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідачі повідомлялись про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, не сповістивши суд про причини неявки.

Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.10.2013 року ПАТ ВБР уклав з ОСОБА_3 договір №МКЕХР2.39725.002, відповідно до якого банк зобов'язався надати відповідачу кредит у вигляді строкового кредиту у розмірі 76000,00 грн. строком до 08.10.2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,00 % річних.

Відповідно до п.2.4 вказаного кредитного договору ОСОБА_3 зобовязаний сплачувати проценти щомісяця з 1- го по 5-те число кожного поточного місяця. При несплаті комісії та відсотків у зазначений строк вони вважаються простроченими. Згідно з п. 6.1. кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом банк нараховує ОСОБА_3 відсотки в розмірі подвійної процентної ставки, що встановлена в договорі від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Відповідно до п. 3.1.9, 3.1.10,3.1.11 кредитного договору при порушенні позичальником зобов'язань, передбачених умовами даного договору, банк на свій розсуд має право змінити умови договору зажадати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії й відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення. Відповідно до п.6.3 кредитного договору, за порушення строків сплати процесів за користування кредитом банк має право нараховувати позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення.

Крім того, 09.10.2013 року між ПАТ ВБР та ОСОБА_4 в забезпечення виконання ОСОБА_3 зобовязань був укладений договір поруки №РХ029031.39729.002. Відповідно до п.5 вказаного договору поруки ОСОБА_4 відповідає перед позивачем за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і ОСОБА_3, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно п. 4. договору поруки у випадку невиконання ОСОБА_3 будь-якого зобов'язання за кредитним договором, ОСОБА_4 і ОСОБА_3 відповідають перед позивачем як солідарні боржники.

Банк виконав свої обов'язки згідно приписів кредитного договору №МКЕХР2.39725.002. від 09.10.2013р. у повному обсязі, про що свідчить розпорядження на видачу кредиту від 09.10.2013р.

По причині наявності простроченої заборгованості, банк направив на адресу ОСОБА_3 вимогу сплати за вих. № 7927 від 13.10.2015 року, однак станом на дату звернення до суду борг останнім на погашено, а 13.10.2015 року за вих. № 7926 банк направив на адресу ОСОБА_4 вимогу сплати наявної заборгованості однак станом на дату звернення до суду борг не погашено.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 27.11.2014 року № 743 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 РОЗВИТКУ» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.11.2014 року №132 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВБР», згідно з яким з 28.11.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «ОСОБА_1 РОЗВИТКУ» (далі - ПАТ «ВБР»), Відповідно до Наказу № 1 від 28.11.2014 року, до виконання повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації приступив ОСОБА_2.

За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачами не надано суду жодного доказ на спростування позивних вимог.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням визнається право відношенням, на підставі якого одна сторона боржник зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майна, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договір та інші право чини відповідно до ст.11 ЦК України.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідачі підтвердили свою згоду з умовами договору кредиту, ОСОБА_3 підписавши останній, а ОСОБА_4 підписавши договір поруки. Таким чином, судом встановлено, що при укладанні договорів сторони досягли домовленості щодо усіх істотних умов: мети, суми і строку кредиту; умов і порядку його видачі та погашення; способів забезпечення зобов'язань позичальника; відсоткової ставки; порядку плати за кредит; порядку зміни та припинення дії договору; відповідальності сторін за невиконання або неналежне виконання умов договорів. Договори сторони уклали в письмовій формі. На укладання договорів сторони мали вільне волевиявлення і необхідний обсяг цивільної дієздатності. Договори підлягає виконанню обома сторонами.

У разі порушення зобов'язань відповідно до ст.611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний виплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період прострочення, а крім того, якщо за порушення зобов'язання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі незалежно від стягнення збитків на підставі ст. 624 ЦК України.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до ч.1. ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч1. ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до вимог ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до вимог ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Частина 2 передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачі мають загальну заборгованість, яка утворилася за кредитним договором станом на 01.12.2015 року в розмірі 69070,27 грн., а саме: прострочена заборгованість по тілу кредиту 34078,86 грн., прострочена заборгованість за процентами 10643,68 грн., заборгованість по комісії 8360,00 грн., сума пені 15987,73 грн..

Таким чином, оскільки відповідачі умови кредитного договору та договору поруки не виконують, підлягає солідарному стягненню з останніх на користь позивача наявна сума заборгованості в розмірі 69070,27 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК, в звязку з задоволенням позову, суд стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1218 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 8, 11, 14, 57, 60, 81, 88, 197, 212-215 ЦПК України, 257-259, 264, 509, 530, 553, 554, 559, 526, 611, 625, 629, 638, 1046, 1048, 1050, 1054 ЦК України, Законом України «Про банки та банківську діяльність», Законом України «Про Національний банк України», -

В И Р І Ш И В :

Позов Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві "ОСОБА_1 банк розвитку" ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 РОЗВИТКУ" заборгованість за кредитним договором № MKEXP2.39725.002 від 09.10.2013 в розмірі 69070,27 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 РОЗВИТКУ" судовий збір у розмірі 1218,00 грн., а з кожного по 609,00 грн.

Заяву про перегляд рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії до Жовтневого районного суду м. Маріуполя.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів від дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя. Особи, які приймали участь у справі, але не були присутні при проголошені судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів від дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.В. Хараджа