Справа № 667/6828/15-ц
10 лютого 2016 року Комсомольський районний суд м. Херсона в складі:
головуючого - судді Прохоренко В.В.,
секретар Башинська Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що їй належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1. 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 У вказаній квартирі зареєстровані позивач, ОСОБА_3 (донька позивача), ОСОБА_2 та ОСОБА_5 Відповідач є колишнім чоловіком ОСОБА_3, в зазначеній квартирі не проживає з 2005 року, відсутні його особисті речі, він не сплачує рахунку за комунальні послуги. Просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.
Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала повноваження представнику.
В судовому засіданні представник позивача та третьої особи позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві, надав згоду на ухвалення заочного рішення суду.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, а саме через оголошення в пресі.
Третя особа в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала повноваження представнику.
За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, покази свідка, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини:
- відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.06.2015 року та 09.07.2015 року ОСОБА_3 належить 2/3 частини квартири АДРЕСА_1;
- з витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.07.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 належить 1/3 частина квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1;
- згідно акту від 16.07.2015 року, виданого майстром КП «Центр» ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_1, зі слів сусідів ОСОБА_2 не проживає з 2005 року, про що було складено вказаний акт та підписано сусідами.
- З довідки № 2593, виданої КП «Центр» Виконавчого комітету ХМР, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_2
- свідок ОСОБА_7 підтвердив той факт, що відповідача ОСОБА_2 останній раз він бачив у 2005 році, після він поїхав та ніколи не повертався, за адресою: АДРЕСА_1 особистих речей його не бачив.
Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З врахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 5-11, 60, 88, 208, 209, 213, 214, 215, 224, 225, 226, 294 ЦПК України, ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003р., суд,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 275,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона позивачами шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду, а відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Суддя В.В. Прохоренко