Єдиний унікальний номер справи 235/9629/15-ц
Номер провадження 2-о/235/10/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 лютого 2016 року м. Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області:

Головуючого судді: Клікунової А.С.,

при секретарі: Макара О.Л.,

за участю сторін по справі:

представника заявника: ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи: ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Красноармійська цивільну справу за заявою ОСОБА_3 в особі представника заявника ОСОБА_1, заінтересована особа управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаною заявою в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт належності їй пенсійного посвідчення № 135443, паспорта та ідентифікаційного коду, довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції № 1441/014243 від 07.04.2015 року, свідоцтва про укладання шлюбу серії ІН № 256984, свідоцтва про народження серії ОП № 361230, трудової книжки від 28.08.1965 року.

Заявлені вимоги обґрунтовані наступним. Заявник ОСОБА_3 є мешканкою м. Макіївка Донецької області, та в звязку з проведенням антитерористичної операції в населеному пункті, з березня 2015 року тимчасово перемістилася проживати в ІНФОРМАЦІЯ_1. 30 квітня 2015 року ОСОБА_3, реалізуючи надані права ЗУ "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" звернулась до управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області з заявою про переведення пенсійної виплати за фактичним місцем проживання. За витребуванням електронної пенсійної справи було встановлено, що в ній, як і в пенсійному посвідченні № 135443 особисті дані заявника вказано з явною помилкою, а саме з присвоєнням по-батькові «Олександрівна». Заявник вказує, що при реєстрації факту її народження по-батькові зазначено не було, з причини відсутності відомостей про батька. Такі суперечності в особоставлюючих документах стали причиною відмови управління ПФ України в м. Красноармійську та Красноармійському районі взяття заявника на облік пенсійної виплати. Вказані обставини зумовили потребу в зверненні ОСОБА_3 до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності їй пенсійного посвідчення та інших документів.

Заявник ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, в порядку ст. 158 ЦПК України, подано заяву про розгляд справи в її відсутність.

Представник заявника адвокат ОСОБА_1 (діюча на підставі договору про надання правової допомоги, свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю) у судовому засіданні вимоги своєї довірительки підтримала надала пояснення аналогічні викладеним в заяві, крім того зазначила наступне. Так, 25 лютого 1949 року народжена заявник по справі, при цьому в свідоцтві про її народження записана як ОСОБА_4, за одруженням 25 вересня 1970 року заявником взято прізвище за чоловіком та в свідоцтві про укладання шлюбу її дані вказано як ОСОБА_3 з приміткою відсутності по-батькові. 17 листопада 2006 року заявником отримано паспорт громадянина України з вірним зазначенням прізвища та імені без по-батьковы. Разом з тим, за досягненням пенсійного віку, заявник звернулась до УПФ України в м. Макіївка Донецької області (за місцем проживання) та при вирішенні питання призначення пенсії співробітником пенсійного фонду особисті дані заявника вказано як ОСОБА_3 «Олександрівна», це на той час пояснювалося потребою заповнення всіх обовязкових граф спеціальної службової програми. Заявнику розпочато виплату пенсії. За вимушеною зміною місця проживання заявником подано заяву про отримання пенсії в УПФ м. Красноармійська, - спеціалістами якого виявлено розбіжності її особистих даних, вказаних в паспорті, довідці переселенця з зони проведення АТО та пенсійній справі, тому було відмовлено в виплаті пенсії. Тобто, виникла необхідність підтвердити, що право на отримання пенсій призначеній на імя «Насирової Рози Олександрівни» має заявник ОСОБА_3. За позицією представника заявника, це стане можливим при підтверджені в судовому порядку факту належності заявнику пенсійного посвідчення, виданого з помилковим зазначенням по-батькові.

Представник заінтересованої особи управління Пенсійного фонду в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області ОСОБА_2 (діючий на підставі довіреності) у судовому засіданні просив відмовити в задоволені вимог, надав пояснення аналогічні викладеним в письмових запереченнях. Зокрема, представник зазначив, що відсутній документальний звязок підтверджуючий, що саме ОСОБА_3 (без по-батькові) перебувала на обліку в УПФ Кіровського району м. Макіївка та одержувала пенсію, а тому підстав для виплати пенсії в управлінні ПФ в м. Красноармійську та Красноармійському районі немає. За позицією управління ПФ факт належності особовстановлюючих документів не може вплинути на виплату заявнику пенсії, яка призначена ОСОБА_3. Крім того, звернуто увагу суду, що з 1 вересня 2015 року ОСОБА_3 отримує пенсію на непідконтрольній території м. Макіївка Донецької області, що підтверджується довідкою утвореного так званою "Донецькою Народною Республікою" пенсійного фонду.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, належно зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що заява ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає залишенню без розгляду в порядку ч. 4 ст. 256, ч. 6 ст. 235 ЦПК України з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що заява ОСОБА_3 розглядається відповідно до глави 1 Розділу ІV ЦПК України, якою врегульовано здійснення правосуддя в порядку окремого провадження. Згідно ч. 1 ст. 234 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Отже, за змістом цієї статті суд вправі розглядати справи про встановлення юридичного факту, якщо підтвердження такого факту безпосередньо породжує правові наслідки, а не з метою підтвердити в наступному своє майнове чи не майнове право. Статтею 256 ч. 1 ЦПК України передбачено які факти, що мають юридичне значення може встановлювати суд. Заява ОСОБА_3 предявлена в порядку п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, за змістом якої суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем, часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Аналогічне вказано і в роз'ясненнях, викладених у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення".

Заявник просить встановити факт належності таких документів - пенсійного посвідчення № 135443, паспорта серії ВК 327805, ідентифікаційного коду № НОМЕР_1, довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції № 1441/014243 від 07.04.2015 року, свідоцтва про укладання шлюбу серії ІН № 256984, свідоцтва про народження серії ОП № 361230, трудової книжки від 28.08.1965 року. В судовому засіданні встановлено, що належність вказаних правовстановлюючих та особовстановлюючих документів, крім пенсійного посвідчення № 135443, саме заявнику ОСОБА_3 ніким не оспорюється.

Що стосується вимог встановлення факту належності заявнику ОСОБА_3 пенсійного посвідчення № 135443 виданого на імя «Насирової Рози Олександрівни», суд зазначає наступне. В листі Верхового Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати заяву з доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення. Так, оспорюване пенсійне посвідчення видане Управлінням ПФУ в Кіровському районі м. Макіївки Донецької області. Разом з тим, доказів, що ОСОБА_3 зверталась з вимогою усунення виявлених розбіжностей в пенсійному посвідченні саме до управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Макіївка Донецької області (на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014 р. цей орган ПФ переміщено на контрольовану українською владою територію за адресою: 84207, м. Дружківка, вул. Ярослава Галана, 40), - не надано.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету встановлення, оскільки один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. З матеріалів справи вбачається, що підставою для звернення заявника до суду є відмова управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області в взятті на облік пенсійної виплати з причини переселення з району проведення антитерористичної операції, оскільки наявні розбіжності в анкетних даних заявника вказаних в паспорті (ОСОБА_3) та вказаних безпосередньо в пенсійній справі, відкритій за місцем реєстрації заявника (ОСОБА_3». Таку позицію підтримано представником УПФ України в м. Красноармійську та Красноармійському районі безпосередньо в судовому засіданні.

Відповідно до норм постанови Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 року № 497 «Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду» - документом, який підтверджує призначення громадянину пенсії, є пенсійне посвідчення, що видається органом Пенсійного фонду України. Вказане свідчить, що заінтересованою особою по справі оспорюється факт того, що заявник ОСОБА_3 має право на отримання пенсійних виплат призначених "Насировій Розі Олександрівні". В такому випадку суд констатує наявний спір про право.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. Враховуючи встановлені обставини справи, дотримуючись вказаних норм цивільного процесуального законодавства, суд приходить до висновку про наявність законних підстав залишення заяви ОСОБА_3 без розгляду.

Крім того, згідно ч. 6 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. При цьому, у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертається увага на те, що при вирішенні питання про віднесення розгляду справи до судової юрисдикції суди мають обов'язково враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено позасудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, що в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. За залишенням заяви ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення без розгляду, заявник може звернутися за захистом свого невизнаного права на отримання пенсійних виплат в спосіб оскарження в судовому порядку відмову управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі. При цьому, слід врахувати, що суд, за дотриманням ст. 15 ЦПК України, ст. 17 КАС України такий позов про оскарження рішення (дій, бездіяльності) УПФ України, як субєкта владних повноважень, розглядає в порядку адміністративного судочинства. Разом з розглядом скарги суд може встановити факт того, що ОСОБА_3 перебувала на обліку в УПФ Кіровського району м. Макіївка та одержувала пенсію як «Насирова Роза Олександрівна».

Керуючись ст. 256 ч. 4 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_3 в особі представника заявника ОСОБА_1, заінтересована особа управління Пенсійного фонду в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу залишити без розгляду.

Ухвала може бути подана в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя