У х в а л а

іменем україни

20 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Парінової І.К.,Демяносова М.В.,Ступак О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про видачу дубліката виконавчого листа, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Концерн-Електрон» на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 18 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа від 29 травня 1997 року у справі № 2-855/97, обґрунтовуючи вимоги тим, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 29 травня 1997 року задоволено його вимоги до акціонерного товариства «Концерн-Електрон», зобов'язано відповідача надати йому квартиру на склад його сім'ї. В серпні 1997 року ним було отримано виконавчий лист та передано на виконання судовим виконавцям. У процесі виконання судового рішення вказаний виконавчий лист було втрачено. Посилаючись на вказане, позивач просив видати дублікат зазначеного виконавчого листа.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 18 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16 лютого 2016 року, заяву задоволено. Видано дублікат виконавчого листа відповідно до рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29 травня 1997 року у справі № 2-855/97 за позовом ОСОБА_4 до АТ «Концерн-Електрон» про зобов'язання надання квартири.

У касаційній скарзі ПАТ «Концерн-Електрон» просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанції та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Згідно зі ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Судами встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 29 травня 1997 року у справі № 2-855/97 задоволено позов ОСОБА_4. Зобов'язано АТ «Концерн-Електрон» надати ОСОБА_4 квартиру на склад сім'ї згідно з договором від 09 серпня 1990 року № 15.

Як вбачається із довідкового листа у справі 27 серпня 1997 року позивач отримав виконавчий лист на виконання зазначеного судового рішення.

Виконавче провадження із виконання відповідного рішення суду, в тому числі про зобов'язання АТ «Концерн-Електрон» надати ОСОБА_4 квартиру на склад сім'ї перебували в провадженні відділу державної виконавчої служби Залізничного районного управління юстиції у м. Львові (далі - ВДВС Залізничного РУЮ у м. Львові), що підтверджується поданням державного виконавця Лабай А.М. від 10 березня 2000 року з приводу роз'яснення рішення та постанови державного виконавця від 10 березня 2000 року про накладення арешту на майно та оголошення заборони його відчуження (а. с. 67, 68).

28 серпня 2015 року виконуючий обов'язки начальника Залізничного ВДВС Львівського МУЮ направив на ім'я ОСОБА_4 повідомлення за № 09-11/14099 про те, що 24 липня 2007 року у приміщенні Залізничного ВДВС Львівського МУЮ по вул. Торговій, 1 у м. Львові відбулася пожежа, а тому неможливо надати інформацію щодо виконання рішення суду про зобов'язання ПАТ «Концерн-Електрон» надати квартиру ОСОБА_4, при цьому станом на 28 серпня 2015 року на примусовому виконанні у відділі не перебуває виконавчих документів вищевказаного змісту (а. с. 56).

Задовольняючи заяву про видачу дубліката виконавчого листа, суди попередніх інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, обґрунтовано виходили із того, що оригінал виконавчого листа втрачений, рішення не виконано і не втратило законної сили, факт втрати виконавчого листа підтверджено належними доказами, про що стягувача повідомлено лише 28 серпня 2015 року.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги є безпідставними, були предметом дослідження судів попередніх інстанції та не знайшли свого підтвердження.

Оскільки наведені в касаційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів, викладених в оскаржуваному рішенні, що не належить до компетенції суду касаційної інстанції й висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зі змісту касаційної скарги та матеріалів справи не вбачається порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Концерн-Електрон» відхилити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 18 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.К. Парінова

М.В.Демяносов

О.В.Ступак