АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6093/16 Головуючий 1 інстанції Тімонова В.М.
Справа № 610/2543/16-ц Доповідач: Коровін С.Г.
рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року судова колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Коровіна С.Г.,

суддів колегії : ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі - Личак А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 19 серпня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

встановила:

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з дійсним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повнолітня, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку та стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною 23-х років, за умови, що він буде продовжувати навчання.

Ухвалою Балаклійського районного суду від 19.08.2016 року провадження по справі за позовною вимогою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину було закрито.

В обґрунтування заявленого позову зазначила, що перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають двох синів. ОСОБА_7 на теперішній час навчається на 3 курсі в Харківському машинобудівному коледжі на денному відділенні, державна форма навчання. Позивачка вказує, що самостійно сплачувати за навчання сина, а також сплачувати за дорогу, продукти харчування, одяг, книжки та інше вона немає можливості, тих коштів, що вона отримує не вистачає для нормального фізичного та духовного розвитку дитини. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на навчання сина, тому вона змушена звернутись до суду з вказаним позовом.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 19 серпня 2016 року позовну заяву ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу) щомісячно на час навчання, а саме до 30.06.2017 року.

Не погодившись із вказаним рішенням суду,ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, вважає рішення неправомірним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 19.08.2016 року скасувати; позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина залишити без задоволення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що ним була надана суду довідка ПФУ в Балаклійському районі Харківської області, відповідно до якої з вирахуванням аліментів він отримує пенсію за період з лютого по червень 2016 року в розмірі 523, 63 грн. 660, 70 грн., всього за указаний період 2016 р. його дохід складає 3470 грн. 66 коп. При цьому сума доходу сина перевищує його дохід на 270 грн.

Відповідно до довідки про доходи Балаклійського відділення Ізюмської ОДПІ Головного управління ДФС у Харківській області заробітна плата позивачки за перший квартал 2016 року складає 5371 грн. 43 коп. Працевлаштуватися ОСОБА_3 складно, тому що за висновком лікарів йому заборонена важка робота.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1). чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2). чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3). які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4). яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії І-ВЛ № 076026, виданого відділом РАЦС м. Балаклія, Харківської області (а.с. 4).

З наданої копії довідки № 826 від 13.05.2016 року вбачається, що ОСОБА_7 навчається на 3 курсі Харківського машинобудівного коледжу на денному відділенні, державна форма навчання. Термін навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року (а.с. 5).

Згідно довідки про доходи № 277 від 15.08.2016 року ОСОБА_7 отримує стипендію. Загальна сума його доходу за період з лютого 2016 року по липень 2016 року склала 3740,71 грн.

Як вбачається із пояснень позивача, вона самостійно не може забезпечити сина всім необхідним у звязку з його навчанням. Тих коштів, що вона отримує не вистачає для нормального фізичного та духовного розвитку дитини. Батько дитини матеріально не допомагає. Крім того, вона має на утриманні ще неповнолітню дитину, на утримання якого також потрібні кошти. Відповідач, як батько, повинен допомагати утримувати дітей.

У судовому засіданні було встановлено, що на підставі виконавчого листа № 2-2677, виданим Балаклійським районним судом Харківської області 21.11.2007 року, стягнуто аліменти з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та на Євгенія, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.11.2007 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно довідки Балаклійського районного відділу державної виконавчої служби № 10165 від 16.08.2016 року утримання аліментів проводиться з пенсії боржника ОСОБА_3 в Управлінні Пенсійного фонду України в Балаклійському районі. Заборгованість по аліментам на день повноліття старшого сина ОСОБА_6, тобто станом на 08.05.2016 року складала 29473,08 грн.

Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів").

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.(ч.3 ст. 181, ст. ст. 182, 183 СК України).

Згідно довідки МСЕК, серії 10 ААВ №653879, ОСОБА_3 є інвалідом 3 гр. з дитинства.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище дитини, яка навчається на денній формі навчання, при цьому, потребує матеріальної допомоги та несе матеріальні витрати у зв'язку з цим, а також враховує матеріальне становище відповідача, який є інвалідом 3 групи, отримує незначну пенсію, потребує постійних витрат на лікування.

Враховуючи зазначені обставини, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позову частково та стягнув з відповідача на користь повнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/8 частки всіх видів його доходу щомісячно до закінчення сином ОСОБА_7 навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів може погодитися лише частково, з огляду на наступне.

Як було встановлено в суді першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, згідно довідки МСЕК, серії 10 ААВ № 653879, ОСОБА_3 є інвалідом 3 гр. з дитинства. (а.с. 36).

Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації від 17 серпня за вих. № 1018 ОСОБА_3 знаходиться на обліку в УСЗН Балаклійської РДА і отримує державну соціальну допомогу як інвалід з дитинства 3 групи, за період з лютого 2016 року по липень 2016 року його дохід склав 6612, 00 грн. (а.с.37).

Згідно довідки УПФУ в Балаклійському районі Харківської області від 26 липня 2016 року № 1586, ОСОБА_3 знаходиться на обліку в УПФУ в Балаклійському районі і отримав пенсію в разі втрати годувальника за лютий 2016 року в розмірі 523,63 грн. з вирахуванням аліментів ; за березень 2016 року - 523,63 грн. з вирахуванням аліментів; за квітень 2016 року - 537,00 грн. з вирахуванням аліментів ; за травень 2016 року - 565,00грн. з вирахуванням аліментів; за червень 2016 року - 660,70 грн. з вирахуванням аліментів ; за липень 2016 року - 660,70 грн. з вирахуванням аліментів, всього за указаний період 2016 р. його дохід складав 3470 грн. 66 коп. (а.с. 38).

ОСОБА_3 є інвалідом 3 групи, отримує незначну пенсію, має незадовільний стан здоровя, потребує постійних витрат на лікування.

Як було встановлено судом та вбачається з довідки про доходи № 277 від 15.08.2016 року ОСОБА_7 отримує стипендію. Загальна сума його доходу за період з лютого 2016 року по липень 2016 року склала 3740,71 грн.

Таким чином, сума доходу сина перевищує дохід ОСОБА_3

Ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року № 928-VIII установлено у 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2016 року - 1330 гривень, з 1 травня - 1399 гривень, з 1 грудня - 1544 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: працездатних осіб: з 1 січня 2016 року - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1600 гривень.

Як було встановлено та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_3 отримує пенсію з вирахуванням аліментів у розмірі 660, 70 грн. на місяць, а прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 травня становить1399 гривень.

Обовязок батьків утримувати повнолітніх дітей та його виконання визначено у главі 16 Сімейного Кодексу України.

Ст. 199 Сімейного Кодексу України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Однак, викладені вище обставини, що мають значення для вирішення справи, а саме неможливість ОСОБА_3 надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжують навчання, суд не прийняв до уваги та вимоги ст. 199 Сімейного Кодексу України не виконав.

Відповідно до п. 4 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Приймаючи до уваги викладене, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, на підставі п. 4 ст. 309 ЦПК України, колегія суддів вважає, що ухвалене у справі рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина.

Керуючись ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309, 313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 19 серпня 2016 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: