Справа № 415/2775/16-ц
Провадження № 2/415/1312/16
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.12.16 року Лисичанський міський суд Луганської області
у складі: головуючого судді Чернобривко Л.Б.
при секретарі судових засідань ОСОБА_1
з участю позивача ОСОБА_2
представника позивача ОСОБА_3
представника відповідача ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про вселення, третя особи Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради,
В С Т А Н О В И В :
позивачка ОСОБА_2 звернулась до Лисичанського міського суду із позовом до ОСОБА_5, в якому просила суд вселити її та неповнолітнього сина ОСОБА_5 ОСОБА_6 в квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 років ПеремогиАДРЕСА_2, посилаючись на те що, з відповідачем вона перебувала у шлюбі з 05.04.2004 року, який на підставі рішення Лисичанського міського суду віл 04.03.2016 року розірвано. У 2011 році сторони вирішили придбати квартиру № 98 АДРЕСА_3 років Перемоги м. Лисичанська, за яку почали сплачувати. Оформлення права власності на вказану квартиру взяв на себе відповідач. У 2013 році позивач та неповнолітній син ОСОБА_6 зареєструвались у зазначеній квартирі. Після розірвання шлюбу відповідач став перешкоджати позивачу та сину проживати за місцем реєстрації шляхом заміни замків, у звязку з чим, позивач разом з сином вимушена мешкати у своєї матері за адресою: смт Тошківка, кв. Цуприка 34/71. У звязку з викладеним, позивачка змушена звернутись до суду .
Позивачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення аналогічні викладеному в позові. Позов просила задовольнити. Додатково пояснила, що вона зверталась до працівників поліції з проханням вжити заходів до свого колишнього чоловіка, який змінив без її відома замки у спільній квартирі, в результаті чого вона не може забрати свої речі. Після чого дільничний зателефонував відповідачу, і вона забрала речі. Відповідач запропонував забрати меблі, але їй ніде жити.
Представник позивача пояснення позивача підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Позов просила задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не визнав просив у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що відповідач є власником квартири № 98 АДРЕСА_4 років Перемоги м. Лисичанська на підставі договору дарування. З січня 2016 року позивач не мешкає за вказаною адресою, свої речі вона забрала. Відповідач не чинить ніяких перешкод у користуванні квартирою. Позивачка мешкає у своїх батьків в смт Тошківка разом з сином. Син навчається в смт Тошківка. Квартирю ні позивачка, ні її неповнолітній син не користуються, бо дитина навчається в школі смт. Томашовка. Заміна замків на вхідній двері була проведене не через перешкоджання проживанню позивачки в квартирі, а через те, що замок поламався. Майно позивачці було добровільно передано. Вважає, що позов є необґрунтованим.
Представник третьої особи ОСОБА_7 у судовому засіданні просила не порушувати права дитини.
Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у шлюбі з 05.04.2004 року, який на підставі рішення Лисичанського міського суду віл 04.03.2016 року розірвано (а.с.6-7). Сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого в свідоцтві про народження вказано ОСОБА_5, мати ОСОБА_2 (а.с.5). За адресою: АДРЕСА_5 років Перемоги 16/98 зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_8 (а.с.8). Як вбачається з довідки, наданої депутатом Тошківської селищної ради ОСОБА_2 разом зі своїм сином з січня 2016 року мешкає за адресою: смт Тошківка, кв.. Цуприка, 34/71 (а.с.9). Згідно висновку про результат за заявою ОСОБА_2, остання зверталась до Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області щодо вжиття заходів до ОСОБА_5, який перешкоджає їй користуватись квартирою № 98 АДРЕСА_3 років Перемоги м. Лисичанська. Матеріали за вказаною заявою розглянуті (а.с.10). ОСОБА_5 є власником квартири №98 АДРЕСА_3 років Перемоги м. Лисичанська на підставі договору дарування від 09.09.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу (а.с.55)
Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особа, які беруть у справі, мають рівні права, щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 156 ЖК УРСР члени сім»ї власника жилого будинку( квартири), які проживають разом з ним у будинку( квартирі) , що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку ( квартири), якщо при їх вселенні неп було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім»ї власника будинку ( квартири) належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку( квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.
Відповідно до ч.2 ст. 64 ЖК УРСР до членів сім»ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім»ї наймача, але проживають в займаному приміщенні, вони мають такі ж права і обов»язки, як наймач та члени його сім»ї.
Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім"ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Частиною 3 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважної причини понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Оскільки, судом встановлено, що позивачка не втратила права користування житлом, як колишній член сім"ї власника будинку, так як не проживає в спірному будинку з січня 2016 року з поважної причини, суд вважає її вимоги щодо вселення її в квартиру законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Її неповнолітній син ОСОБА_8, має також право на користування спірним житлом, оскільки його місце проживання безпосередньо повязане з місцем проживання його матері та батька.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 156 ЖК України, ст.405 ЦК України, ст.ст.10,11,212, 213, 214, 215, 218, ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про вселення, третя особи Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради задовольнити.
Вселити ОСОБА_2 разом з неповнолітнім сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в квартиру № 98, розташовану за адресою кв. 40 років Перемоги , будинок 98 в м. Лисичанську Луганської області.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.Б. Чернобривко

Повний текст рішенні виготовлений 20.12.2016 року

Суддя: Л.Б.Чернобривко