АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 671/1052/15-ц
Провадження № 22-ц/792/274/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі:головуючого судді Купельського А.В.,

суддів: Спірідонової Т.В., Янчук Т.О.,

з участю: секретаря Кошельника В.М.,

сторін: представника апелянта - ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,його представника ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 24 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Волочиська міська рада, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_4, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що йому на підставі державного акта на право постійного користування землею від 23 грудня 1997 р. належить земельна ділянка площею 0,015 га по АДРЕСА_1, яку він використовував для обслуговування нежитлової будівлі.

ОСОБА_2 - його сусід, придбавши на аукціоні будівлю 107,9 кв. м. і земельну ділянку площею 0,0693 га самовільно зайняв його земельну ділянку і проводить на ній будівництво паркану, що було встановлено протоколом комісії Волочиської міської ради від 11 листопада 2014 р. з розгляду його заяви.

У зв'язку з цим, позивач просив суд зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0.015 га, що розташована по АДРЕСА_1; знести побудований паркан на вказаній земельній ділянці та провести її рекультивацію.

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 24 грудня 2015 у позові відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким позов задоволити.

Вважає, що рішення є незаконним, необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що суд не звернув уваги на факт, що міська рада одну і ту саму земельну ділянку надала йому та відповідачу, достовірно знаючи, що вона була надана ОСОБА_4 ще у 1997 році.

Крім того, проводячи продаж земельної ділянки з аукціону, міська рада надала не об'єктивні дані відносно вказаної земельної ділянки, не зазначила хто є суміжником земельної ділянки.

Також, ОСОБА_4 вказує, що з цього приводу не було допитано свідка ОСОБА_5, яка працює землевпорядником, та інших членів комісії.

Апелянт посилається на те, що суд залишив поза увагою, що комісія не перевіряла чи призупинив відповідач будівництво.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 24 липня 1997 року рішенням Волочиської міської ради № 265 ОСОБА_4 надано у постійне користування земельну ділянку площею 0,015 га по АДРЕСА_1 (а. с. 172). 23 грудня 1997 року на підставі зазначеного рішення виготовлено державний акт на право постійного користування ОСОБА_4 землею (а. с. 5).

11 березня 2014 року за ОСОБА_2 зареєстровано земельну ділянку площею 0,0693 га по АДРЕСА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речових прав ЕАУ № 067684 (а. с. 34-35).

11 листопада 2014 року комісія Волочиської міської ради за заявою ОСОБА_4 про порушення ОСОБА_2 меж його земельної ділянки шляхом будівництва паркану склала протокол № 19-11-2014 про те, що державний акт на право користування землею ОСОБА_4 від 23 грудня 1997 року ХМ № 4 є чинним, межові знаки не збережені. ОСОБА_2 проводить господарську діяльність в межах власного домоволодіння у визначених межах, земельна ділянка площею 0,0693 га кадастровий № НОМЕР_1, правовстановлюючі документи чинні. Обидві земельні ділянки мають спір по пересіченню меж з можливим накладенням площ, що перешкоджає користуватися земельними ділянками обом сторонам (а. с. 13-14).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що доказів порушення відповідачем меж земельної ділянки позивача, її захоплення, яким чином відбулося це порушення знищенням меж, накладенням ділянок одна на іншу, іншим способом, позивачем не надано.

З таким висновком погоджується колегія суддів Апеляційного суду.

В ході розгляду апеляційної скарги була призначена земельно-технічна експертиза. З висновку експерта №379/016 від 12 жовтня 2016 року вбачається, що встановити порушення меж чи накладення земельних ділянок по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3, які належать ОСОБА_4 та ОСОБА_2 відповідно до правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки немає можливості через відсутність необхідних даних для відновлення межі ділянки ОСОБА_4 (на дослідження не надана необхідна землевпорядна документація, а також відсутні будь-які ознаки існування фактичних меж ділянки ОСОБА_4.).

Сторонам роз'яснювались вимоги ч. 4 ст. 10 ЦПК України, про надання додаткових доказів по справі. Сторони заявили про відсутність землевпорядної документації на земельну ділянку ОСОБА_4 Наполягали на завершені судового засідання при наявних документах.

Посилання апелянта, що суд не звернув уваги, що міська рада одну і ту саму земельну ділянку надала йому та відповідачу є необґрунтованим та непідтвердженим документами.

Посилання апелянта тільки на рішення міської ради щодо надання у постійне користування ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,015 га по АДРЕСА_1, про надання поштової адреси будівлі, яку він купив, на державний акт на право постійного користування ОСОБА_4 землею, не може підтвердити його вимоги про порушення меж його земельної ділянки.

В зазначених документах відсутні координати меж земельної ділянки, виділеної ОСОБА_4 міською радою.

З висновку експерта вбачається, що фактична площа земельної ділянки по АДРЕСА_3, яка знаходиться у постійному користуванні ОСОБА_4, не відповідає площі, зазначеній у Державному акті ОСОБА_4 на право постійного користування земельною ділянкою, виданого 23 грудня 1997 року, а саме - неможливо ідентифікувати фактичні межі ділянки ОСОБА_4, тобто не існує ділянки в його фактичному користуванні за даною адресою.

Не може бути підставою для скасування рішення суду, посилання апелянта, що проводячи продаж земельної ділянки з аукціону, міська рада надала не об'єктивні дані відносно вказаної земельної ділянки, не зазначила, хто є суміжним користувачем земельної ділянки.

Зазначені обставини не доведені ОСОБА_4 належними та допустимими доказами.

Не може бути підставою для скасування рішення суду посилання апелянта, що судом з приводу виділення земельної ділянки не було допитано свідка ОСОБА_5, яка працює землевпорядником, та інших членів комісії.

В ході дослідження опису меж на плані зовнішніх меж землекористування по АДРЕСА_1 з державного акту на право постійного користування ОСОБА_4 землею координат земельної ділянки не виявлено.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, підтверджуватись іншими засобами доказування. Пол справі проведена експертиза, яка не підтвердила доводи ОСОБА_4

Тому зазначене посилання є необґрунтованим. Апелянт в судовому засіданні Апеляційного суду клопотання про допит зазначеної особи в суді не заявляв.

Посилання апелянта, що суд залишив поза увагою, що комісія не перевіряла чи призупинив відповідач будівництво, не може бути підставою для скасування рішення суду. Вирішення цього питання не породжує доказів по справі.

Інші доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 24 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: /підпис/ А.В. Купельський

Суддя: /підпис/ Т.В. Спірідонова

Суддя: /підпис/ Т.О. Янчук

З оригіналом згідно:

суддя Апеляційного суду

Хмельницької області А.В. Купельський

____________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Намистюк В.П. Категорія:47

Доповідач: Купельський А.В.