Справа № 758/9987/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

при секретарі - Хомутовській О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не проживає у квартирі з 1994 року, а з червня 2011 року перестав брати участь в оплаті житлово-комунальних послуг.

Зазначила, що розмір частки ОСОБА_2 від загальної суми сплачених позивачем витрат за житлово-комунальні послуги за період з червня 2011р. по травень 2015р. складає 1/2, а тому просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у сумі 11057,92 грн. та судові витрати.

У судовому засіданні позивач та її представник позивача підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

28.06.1975р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 15 та видано свідоцтво про укладення шлюбу (а.с. 22).

Від шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 24), який є інвалідом 2 групи, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК та витягом з медичної карти стаціонарного хворого (а.с. 29, 30).

Згідно з ордером від 01.06.1982р., виданому ОСОБА_2, він, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мають право на заняття квартири АДРЕСА_1 (а.с. 23).

Відповідно до довідки ЖБК «Верстат-10» №12 від 24.06.2015р. ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та сплачує за житлово-комунальні послуги. Балансова вартість квартири в сумі 10734,2 крб. сплачено повністю (а.с. 25).

Згідно з довідкою форми №3, виданою ЖБК «Верстат-10» №27 від 24.06.2015р. у вказаній вище квартирі з 1982р. зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2,ОСОБА_3 (а.с. 26).

Відповідно до заяви ОСОБА_2, яка була подана до Подільського РУГУ МВС України у м. Києві, він проживає з цивільною дружиною у Придністров'ї (а.с. 32).

З рахунків на сплату за житлово-комунальні послуги з червня 2011р. по травень 2015р. вбачається, що їх сплачувала ОСОБА_1 на загальну суму 22115,83 грн.(а.с. 36-54).

Відповідно до актів ЖБК «Верстат-10» від 18.05.2015р., 24.07.2015р., 16.08.2015р. ОСОБА_2, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, за вказаною адресою не проживає (а.с. 78, 79, 80).

Судом достовірно встановлено, що сторони у фактичних шлюбних відносинах не перебувають, а дана сім'я з 2009 року носить формальний характер, що підтверджується допитаними у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Також у постанові слідчого про закриття кримінального провадження зазначено, що ОСОБА_2 проживає на території Придністров'я зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 Додому не повертається через складні сімейні обставини з дружиною ОСОБА_1 (а.с. 31).

Причиною спору на думку позивача стало не виконання відповідачем в добровільному порядку свого обов'язку з оплати грошових коштів за житлово-комунальні послуги.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України, Житловим кодексом УРСР.

Відповідно до п.п. «а» п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 18 вересня 1987 року № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» пай, внесений подружжям в ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, а також за рахунок коштів, подарованих подружжю або одержаних ним у позичку, а після повної сплати пайового внеску - квартира, є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах.

Судом встановлено, що внесений пай позивачем та відповідачем в ЖБК був здійснений у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, а тому квартира АДРЕСА_1, є спільним майном.

Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Згідно з ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 156 ЖК УРСР члени сім'ї власника будинку зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі у витратах вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України факт несплати ОСОБА_2 грошових коштів за житлово-комунальні послуги з 2011 року доказуванню не підлягає, оскільки визнаний представником відповідача у судовому засіданні.

Згідно зі ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов'язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини справи та досліджені докази, суд дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у сумі 11057,92 грн. є доведеним та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с. 1, 2).

На підставі викладеного, ст.ст. 360, 526, 614, 544 ЦК України, ст. 156 ЖК УРСР та керуючись ст.ст. 10, 11, 61, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) грошові кошти у сумі 11057,92 грн. (одинадцять тисяч п'ятдесят сім гривень дев'яносто дві копійки).

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) судовий збір у сумі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні шістдесят копійок).

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Васильченко