Ухвала

іменем україни

10 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Коротуна В.М., Маляренка А.В.,

ПаріновоїІ.К., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Київщина-Капітал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ-Інвест», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Київ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіон-Інвест», про визнання частково недійсним іпотечного договору, договору про відступлення права вимоги, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Київщина-Капітал» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 11 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, у якому просила визнати недійсним іпотечний договір від 31 серпня 2006 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Світ-Інвест» (далі - ТОВ «Світ Інвест») та Акціонерним комерційним банком «Київ» (далі - АКБ «Київ»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Київ» (далі - ПАТ «АКБ «Київ»), у частині передачі в іпотеку майнових прав на квартиру АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сень-Силкою І.В. та зареєстрований у реєстрі за № 3017; визнати недійсною угоду від 29 листопада 2006 року про внесення змін і доповнень до іпотечного договору від 31 серпня 2006 року, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріально округу Сень-Силкою І.В., зареєстровану в реєстрі за № 4157, у частині передачі в іпотеку майнових прав на вказану квартиру; визнати недійсною угоду від 28 вересня 2007 року про внесення змін і доповнень до іпотечного договору від 31 серпня 2006 року, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріально округу Сень-Силкою І.В., зареєстровану в реєстрі за № 4616 у частині передачі в іпотеку майнових прав на вказану квартиру; визнати недійсним договір від 27 червня 2008 року про внесення змін до іпотечного договору від 31 серпня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за № 4672 у частині передачі в іпотеку майнових прав на вказану квартиру; визнати недійсним договір від 28 серпня 2008 року про внесення змін до іпотечного договору від 31 серпня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за № 5397 у частині передачі в іпотеку майнових прав на цю квартиру; визнати недійсним договір про відступлення права вимоги від 21 серпня 2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ГрекА.В., укладений між АКБ «Київ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Київщина-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Київщина-Капітал»), зареєстрований за реєстровим № 2422, у частині передачі та приймання прав вимоги за договором іпотеки від 31 серпня 2006 року, укладеним між ТОВ «Світ-Інвест» та АКБ «Київ», щодо майнових прав на вказану квартиру.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 12 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 11 листопада 2015 року, позов задоволено частково.

Визнано недійсною угоду про внесення змін до іпотечного договору від 31 серпня 2006 року за реєстровим № 3017, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріально округу Сень-Силкою І.В. 29 листопада 2006 року, зареєстровану у реєстрі за № 4157, у частині передачі в іпотеку майнових прав на вищевказану квартиру.

Визнано недійсною угоду про внесення змін до іпотечного договору від 31 серпня 2006 року за реєстровим № 3017, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріально округу Сень-Силкою І.В. 28 вересня 2007 року, зареєстровану в реєстрі за № 4616, у частині передачі в іпотеку майнових прав на квартиру.

Визнано недійсним договір про внесення змін до іпотечного договору від 31 серпня 2006 року за реєстровим № 3017, посвідчений приватним нотаріусом 27 червня 2008 року, зареєстрований у реєстрі за № 4672, у частині передачі в іпотеку майнових прав на квартиру.

Визнано недійсним договір про внесення змін до іпотечного договору від 31 серпня 2006 року за реєстровим № 3017, посвідчений приватним нотаріусом 28 серпня 2008 року, зареєстрований у реєстрі за № 5397, у частині передачі в іпотеку майнових прав на квартиру.

Визнано недійсним договір про відступлення права вимоги від 21 серпня 2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грек А.В., укладений між АКБ «Київ» та ТОВ «ФК «Київщина-Капітал», зареєстрований під реєстровим № 2422, у частині передачі та приймання прав вимоги за договором іпотеки від 31 серпня 2006 року, укладеним між ТОВ «Світ-Інвест» та АКБ «Київ», щодо майнових прав на квартиру.

У касаційній скарзі ТОВ «ФК «Київщина-Капітал» просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зміст ухвали суду апеляційної інстанції передбачено в ст. 315 ЦПК України, в якій, зокрема, зазначаються узагальнені доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі; встановлені судом першої інстанції обставини; мотиви, з яких апеляційний суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався; у разі відхилення апеляційної скарги зазначаються мотиви її відхилення.

Судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій відповідають наведеним нормам процесуального права, є законними та обґрунтованими.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічне положення міститься й у ч. 1 ст. 3 ЦПК України.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом установлено, що 29 грудня 2005 року між ТОВ «Регіон-Інвест» та ТОВ «Світ-Інвест» укладено інвестиційний договір № 02-144 на будівництво квартири АДРЕСА_1, відповідно до якого ТОВ «Світ-Інвест» зобов'язалося за рахунок власних чи залучених коштів забезпечити інвестування будівництва квартири.

02 листопада 2006 року ТОВ «Світ-Інвест» сплатило на користь ТОВ «Регіон-Інвест» 129 748 грн 64 коп. за інвестування вищевказаної квартири, таким чином виконало свої зобов'язання за інвестиційним договором, а ТОВ «Регіон-Інвест», у свою чергу, передало майнові права ТОВ «Світ-Інвест» на цю квартиру.

09 листопада 2006 року між ОСОБА_3, ТОВ «Світ-Інвест» та АКБ «Київ» укладено договір про відступлення права вимоги № 1/02-144, згідно з яким ОСОБА_3 набула право вимоги, належне ТОВ «Світ-Інвест», і стала стороною інвестиційного договору.

15 листопада 2006 року між ТОВ «Регіон-Інвест» та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 1 до інвестиційного договору.

14 листопада 2006 року ОСОБА_3 сплатила на рахунок ТОВ «Світ-Інвест» 161 497 грн 60 коп. та проінвестувала загальну площу квартири, виконавши зобов'язання в повному обсязі, що підтверджується квитанцією від 14 листопада 2006 року № № 35, 36.

Згідно з умовами вказаного договору відповідач взяв на себе зобов'язання передати у власність ОСОБА_3 об'єкт інвестування - квартиру АДРЕСА_1.

Установлено, що відповідач не виконав своїх зобов'язань за вказаним вище договором, не здав в експлуатацію будинок до теперішнього часу.

Крім того, 31 серпня 2006 року між ТОВ «Світ-Інвест» та АКБ «Київ» укладено і нотаріально посвідчено договір іпотеки, зареєстрований у реєстрі за № 3017, згідно з яким ТОВ «Світ-Інвест» передав в іпотеку банку майнові права на об'єкти інвестування в об'єкті будівництва, але на квартиру АДРЕСА_1 майнові права не передавалися.

29 листопада 2006 року між АКБ «Київ» та ТОВ «Світ-Інвест» укладено угоду про внесення змін до іпотечного договору від 31 серпня 2006 року за реєстровим № 3017, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріально округу Сень-Силкою І.В., зареєстровану у реєстрі за № 4157, у тому числі і в частині передачі в іпотеку майнових прав на квартиру АДРЕСА_1.

28 вересня 2007 року між АКБ «Київ» та ТОВ «Світ-Інвест» укладено угоду про внесення змін до іпотечного договору від 31 серпня 2006 року за реєстровим № 3017, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сень-Силкою І.В., зареєстровану у реєстрі за № 4616, у тому числі і в частині передачі в іпотеку майнових прав на квартиру АДРЕСА_1.

27 червня 2008 року між АКБ «Київ» та ТОВ «Світ-Інвест» укладено договір про внесення змін до іпотечного договору від 31 серпня 2006 року за реєстровим № 3017, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сень-Силкою І.В., зареєстрований у реєстрі за № 4672, у тому числі і в частині передачі в іпотеку майнових прав на квартиру АДРЕСА_1.

28 серпня 2008 року між АКБ «Київ» та ТОВ «Світ-Інвест» укладено договір про внесення змін до іпотечного договору від 31 серпня 2006 року за реєстровим № 3017, посвідчений приватним нотаріусом та зареєстрований у реєстрі за № 5397, у тому числі і в частині передачі в іпотеку майнових прав на квартиру АДРЕСА_1.

21 серпня 2009 року між ПАТ АКБ «Київ» та ТОВ «ФК «Київщина-Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого ПАТ АКБ «Київ» передало ТОВ «ФК «Київщина-Капітал» всі права вимоги за іпотечним договором і договорами про внесення змін та доповнень від 31 серпня 2006 року, укладеними між ТОВ «Світ-Інвест» та АКБ «Київ», щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_1.

Таким чином, судом установлено, що позивач виконав свої зобов'язання за договором про відступлення права вимоги, повністю сплативши вартість об'єкта будівництва (стовідсоткову передоплату), тобто вчинив дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об'єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об'єкт.

ТОВ «Світ-Інвест» та АКБ «Київ» передали в іпотеку на підставі угоди від 29 листопада 2006 року про внесення змін до іпотечного договору від 31 серпня 2006 року майнові права на об'єкт нерухомості, що будуть створені в майбутньому, зокрема, і майнові права на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна з сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

За змістом ст. ст. 1, 5 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, яка була чинною на час укладення договору іпотеки) застава майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено, регулюється за правилами, визначеними цим Законом.

Предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Предметом іпотеки також може бути об'єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому.

Частина об'єкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості, якщо інше не встановлено цим Законом. Іпотека поширюється на частину об'єкта нерухомого майна, яка не може бути виділеною в натурі і була приєднана до предмета іпотеки після укладення іпотечного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості.

На час укладення вищевказаних оспорюваних договорів про внесення змін до іпотечного договору у частині передачі в іпотеку майнових прав на зазначену квартиру ст. 5 Закону України «Про іпотеку» не визначала майнові права як предмет іпотеки.

Майнове право, яке є предметом застави (іпотеки), - це обумовлене право набуття в майбутньому прав власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, що є необхідними й достатніми для набуття речового права.

Майнові права на об'єкт незавершеного будівництва віднесені до предмета іпотеки згідно із Законом України від 25 грудня 2008 року № 800-VI «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», яким були внесені зміни до законодавчих актів України, у тому числі до Закону України «Про іпотеку».

Стаття 6 вказаного Закону зобов'язує іпотекодавця до укладення іпотечного договору попередити іпотекодержателя про всі відомі йому права та вимоги інших осіб на предмет іпотеки, в тому числі ті, що не зареєстровані в установленому законом порядку.

Указаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах, зокрема від 30 січня 2013 року у справі № 6-168цс12, 17 квітня 2013 року у справі № 6-8цс13, 15 травня 2013 року у справі № 6-36цс13, 02 грудня 2015 року у справах № № 6-1502цс15, 6-1732цс15.

Таким чином, вирішуючи спір, який виник між сторонами у справі, суд обґрунтовано виходив із того, що оскільки майнові права на спірну квартиру в незавершеному будівництвом жилому будинку, вартість якої сплачена позивачем за інвестиційним договором повністю, відповідно до положень Закону України «Про іпотеку» (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) не могли бути предметом іпотеки, тому ТОВ «Світ-Інвест» неправомірно передало в іпотеку зазначені майнові права, а отже, спірні договори та угоди про внесення змін до іпотечного договору від 31 серпня 2006 року, які укладені після того, як позивач стала інвестором, та без її згоди на передачу майнових прав на спірну квартиру в іпотеку, є недійсними.

Виходячи з вищевикладеного, правильним є висновок суду про те, що, передаючи в іпотеку без згоди ОСОБА_3 зазначені майнові права на об'єкт нерухомості в незавершеному будівництвом житловому будинку, відповідачі діяли без належних правових підстав, чим порушили її права, тому оспорювані договори та угоди про внесення змін до іпотечного договору від 31 серпня 2006 року, а також договір про відступлення права вимоги у частині передачі майнових прав на вказану квартиру є недійсними з підстав, передбачених ст. ст. 203, 215 ЦК України, як такі, що укладені в порушення ч. 2 ст. 583 ЦК України та ст. 5 Закону України «Про іпотеку».

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд із дотриманням вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України перевірив доводи апеляційної скарги та спростував їх відповідними висновками, у результаті чого постановив законну й обґрунтовану ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 315 ЦПК України.

Таким чином, ухвалюючи рішення у справі, суд повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку згідно з положеннями ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії касаційного розгляду справи недопустимо.

Вищезазначене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню, а ухвалені у справі судові рішення - залишенню без змін з підстав, передбачених ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Київщина-Капітал» відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 11 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов

Судді: В.М. Коротун

А.В.Маляренко

І.К.Парінова

О.В.Ступак