У Х В А Л А

11 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Лященко Н.П.,Романюка Я.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Харківської області від 25 червня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2015 року у справі за позовом фермерського господарства «Альянс» до ОСОБА_5, ОСОБА_4, фермерського господарства «Золотий колос 2011», третя особа - реєстраційна служба Зміївського районного управління юстиції Харківської області про визнання договору оренди недійсним, скасування державної реєстрації,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 22 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 25 червня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову фермерського господарства «Альянс».

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 21,3111 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області, укладений 20 березня 2014 року між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та фермерським господарством «Золотий колос 2011», зареєстрований 25 березня 2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 11901737 від 25 березня 2014 року, номер запису про інше речове право 5105169, та скасовано зазначену державну реєстрацію права на оренду вказаної земельної ділянки.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2015 року рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.

У заяві ОСОБА_4 порушується питання про скасування рішення Апеляційного суду Харківської області від 25 червня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2015 року та направлення справи на розгляд до суду апеляційної інстанції з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України: неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 жовтня 2012 року, 13 лютого 2013 року та 4 листопада 2015 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За положеннями пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

25 червня 2015 року ухвалюючи рішення, суд апеляційної інстанції, зокрема виходив з того, що відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в судове засідання суду апеляційної інстанції повторно не з'явились, при цьому знали, що вказана справа розглядається апеляційним судом, про що свідчить поштові повідомлення про вручення їм судових повісток в судове засідання на 28 травня 2015 року. Про виклик в судове засідання на 18 та 26 червня 2015 року відповідачі повідомлялись телеграмами, однак за повідомленням «Укрпошти» вказані телеграми їм не доставлені у зв'язку з вибуттям з місця проживання. Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з заявами про зміну місця проживання до апеляційного суду не звертались, однак надіслали до суду телеграми, в яких просили розглянути справу за їх відсутності та проти задоволення апеляційної скарги заперечували.

В ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 жовтня 2012 року, що надана заявником як приклад, зазначено, що судом апеляційної інстанції встановлено, що в період розгляду даної справи позивач перебував у СІЗО, тому не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за місцем його перебування в СІЗО.

В ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2013 року, що надана заявником як приклад, установлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані про належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи; наявне зворотне повідомлення з відміткою про повернення поштової кореспонденції «за закінченням строку зберігання». Крім того, у відповідності до заяви від 17 травня 2012 року відповідач за зустрічним позовом просила апеляційний суд повідомити її про час і місце проведення судового засідання.

В ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 листопада 2015 року, що надана заявником як приклад, зазначено, що у справі відсутні розписки про одержання позивачем судових повісток або про відмову в їх отриманні, у справі наявна повернута кореспонденція із відміткою «за закінченням строку зберігання».

Порівняння змісту указаних для прикладу судових рішень зі змістом судових рішень, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції неоднаково застосував одні і ті самі норми процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, передбачена пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом фермерського господарства «Альянс» до ОСОБА_5, ОСОБА_4, фермерського господарства «Золотий колос 2011», третя особа - реєстраційна служба Зміївського районного управління юстиції Харківської області про визнання договору оренди недійсним, скасування державної реєстрації за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Харківської області від 25 червня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
Н.П. Лященко Я.М. Романюк