АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2413/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19 Троян Т. Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоГончар Н. І.
суддівКорнієнко Н. В., Ювшина В. І.
при секретаріНаконечній М. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Черкаської міської ради про визнання недійсною угоду про справляння плати за користування частиною прибудинкової території та змін до неї, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2016 року ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом до Черкаської міської ради про визнання недійсною угоду про справляння плати за користування частиною прибудинкової території та змін до неї.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 29 грудня 2007 року між ним та Черкаською міською радою в особі секретаря Черкаської міської ради ОСОБА_7 було укладено угоду № 443 про справляння плати за користування частиною прибудинкової території. Об'єктом угоди є частина прибудинкової території, за адресою АДРЕСА_1, яку використовує землекористувач маючи у власності нежитлове приміщення. Вказана угода зареєстрована в управлінні земельних ресурсів та землеустрою виконавчого комітету Черкаської міської ради 29 грудня 2007 року №443, про що у книзі обліку угод про плату за користування частиною прибудинкової території зроблено запис.

30 січня 2013 року між сторонами були внесені зміни до угоди про справляння плати за користування частиною прибудинкової території від 29.12.2007 року № 443, а саме змінено по всьому тексту слова «громадянин ОСОБА_6» на «приватний підприємець ОСОБА_6». Також, внесли зміни до п. 3.4 угоди вказавши, що з 01.01.2008 року щомісячна плата за користування частиною прибудинкової території складає 206,23 грн., а з 01.01.2012 року щомісячна плата становить 347,90 грн. та вноситься землекористувачем до 10-го числа місяця наступного за звітним.

Вказує, що оскаржувані угоди про справляння плати за користування частиною прибудинкової території не відповідають вимогам законодавства України і підлягають визнанню недійсними, з огляду на те, що за вказаними адресами розміщуються нежитлові приміщення, які належать позивачу на праві власності, а законодавство України не передбачає такого виду платежу як плата за користування прибудинковою територією тим більше, за відсутності фактичного виділення земельної ділянки та надання її особі у власність чи оренду за рішенням місцевого органу влади. Зазначає, що такого виду плати за користування земельними ділянками державної чи комунальної власності, як визначено в спірній угоді від 29 грудня 2007 року, законодавством не передбачено.

Просив визнати недійсною угоду між ОСОБА_6 та Черкаською міською радою про справляння плати за користування частиною прибудинкової території від 29 грудня 2007 року № 443 та зміни від 30 січня 2013 року до угоди про справляння плати за користування частиною прибудинкової території.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 вересня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на те, що воно винесене з неповним з'ясуванням судом обставин справи, що мають значення для справи, при недоведеності обставин, які суд вважав встановленими, при невідповідності висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати і ухвалити по справі нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши осіб, які з»явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до договору купівлі - продажу нежитлового приміщення від 06 грудня 2006 року ОСОБА_6 придбав нежитлові приміщення під літ. А-9 1-го поверху № 1-1, з № 1-22 по № 1-39, І, загальною площею 249,6 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 (а.с. 54).

29 грудня 2007 року між Черкаською міською радою та ОСОБА_6 було укладено угоду про справляння плати за користування частиною прибудинкової території (а.с. 6-7).

Угода зареєстрована в управлінні земельних ресурсів та землеустрою виконавчого комітету Черкаської міської ради 29.12.2007 року № 443, про що у книзі обліку угод про плату за користування частиною прибудинкової території зроблено запис.

Відповідно до п. 1.1 угоди об'єктом є частина прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1, яку використовує землекористувач маючи у власності нежитлове приміщення.

Відповідно до п. 2.1. угода укладається до 01.01.2011 року.

Відповідно до п. 2.3. угоди у разі, якщо землекористувач продовжує використовувати частину прибудинкової території після закінчення строку дії цієї угоди, то за відсутності письмових заперечень землевласника протягом одного місяця після закінчення строку дії угоди, ця угода вважається продовженою на той самий термін на тих самих умовах, які були передбачені угодою.

30 січня 2013 року до угоди про справляння плати за користування частиною прибудинкової території від 29.12.2007 № 443 внесено зміни, відповідно до яких:

1. Змінити по всьому тексту слова «громадянин ОСОБА_6» на слова «приватний підприємець ОСОБА_6» у відповідних відмінках.

2. викласти п. 3.4 угоди в наступній редакції: «з 01.01.2008 року щомісячна плата за користування частиною прибудинкової території складає 206,23 грн. З 01.01.2012 року щомісячна плата за користування частиною прибудинкової території складає 347,90 грн. та вноситься землекористувачем до 10-го числа місяця наступного за звітним на р/р № 0002 код 13050500 в УДКСУ в м. Черкаси ГУ ДКСУ в Черкаській області МФО 854018 ЗКПО 38031150» (а.с. 8).

Відповідно до ст. 42 ЗК України в редакції чинній на момент укладення спірних угод, зокрема, вказано, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі проектів розподілу території кварталу, мікрорайону та відповідної землевпорядної документації.

Черкаська міська рада не приймала рішень про надання позивачу у власність чи в користування земельних ділянок, на якій розміщено вказаний об'єкт.

На момент укладання угоди діяв Закон України "Про плату за землю" з якого вбачається, що використання землі в Україні є платним, плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Також, ЗУ "Про систему оподаткування" не передбачав такого виду податку чи збору як плата за користування прибудинковою територією, а в статті 1 названого Закону вказано, що податки і збори (обов'язкові платежі), справляння яких не передбачено цим Законом, сплаті не підлягають.

Враховуючи вищевказані норми, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що ЗУ "Про плату за землю" не передбачав такого виду платежу як плата за користування прибудинковою територією, крім цього, за відсутності виділення земельної ділянки та надання її юридичній особі у власність чи в оренду.

20 вересня 2016 року представником Черкаської міської ради - Стойко А.Ю. було подано заяву в якій просив застосувати строк позовної давності у зв'язку з чим відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 61).

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ч.1 ст. 256 ЦК України).

Ст.260 ЦК України встановлено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу.

До вимог про визнання недійсними спірних угод підлягає застосуванню встановлена статтею 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність тривалістю три роки.

Згідно з ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що позовна давність для пред'явлення вимоги про визнання угод недійсними позивачем пропущена та поважних причин для поновлення такого строку в суді першої інстанції надано не було.

Відповідно до частин 4, 5 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки висновків суду першої інстанції не спростовують, та не містять правових підстав, передбачених ст.309 ЦПК України, для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За наведених обставин колегія суддів не знаходить підстав для скасування законного і обґрунтованого рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 312, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Черкаської міської ради про визнання недійсною угоду про справляння плати за користування частиною прибудинкової території та змін до неї - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :