Справа № 466/5808/16 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 22-ц/783/5918/16 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. і Шеремети Н.О.,

при секретарі Цапові П.М.,

за участю позивачки ОСОБА_1 ;

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 08 серпня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:
У червні 2016 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 звернулись до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, про виселення ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та неповнолітньої ОСОБА_7 , 2009 р.н., з квартири АДРЕСА_1 (в подальшому «спірна квартира») без надання іншого житлового приміщення.

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що позивачі є співвласниками спірної квартири. На прохання відповідача ОСОБА_2 у 1994 році вони дозволили йому тимчасово проживати у спірній квартирі, оскільки на той час він свого житла не мав, але чекав на отримання квартири, як військовослужбовець. Пізніше відповідач вселив до спірної квартири свою дружину ОСОБА_5 . Згодом в них народилося двоє дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Всі четверо зареєстровані у АДРЕСА_2 у приміщенні на території військової частини, яке було надане відповідачам як гуртожиток. Тобто, відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та неповнолітня ОСОБА_7 без реєстрації проживають у належній позивачам на праві власності квартирі, виселятися з якої відмовляються.
Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Ухвалено усунути перешкоди в користуванні власністю та виселити ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та малолітню ОСОБА_7 , 2009 р.н., з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення (а.с.40-41).
Дане рішення оскаржив відповідач ОСОБА_2 ..

Апелянт просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення і неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Стверджує, що він у 1994 році вселився та по даний час проживає разом із дружиною та двома дітьми у квартирі позивачів зі згоди позивачки ОСОБА_1 , яка є його матір`ю.

Стверждує, що між позивачами та відповідачами не обумовлювався строк, на який відповідачі заселяються у спірну квартиру, оскільки вони туди заселились безстроково, без будь-яких умов та обмежень, як повноправні члени сім`ї позивачів.

Вважає, що підстави для виселення його сім`ї зі спірної квартири відсутні (а.с. 45-48).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони позивачки ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи (Свідоцтвом про право власності на квартиру від 29.08.2001 року; а.с. 4) безспірно стверджується та відповідачем (апелянтом) не заперечується той факт, що позивачі є співвласниками спірної квартири і двоє з них ( ОСОБА_1 і ОСОБА_4 ) є у цій квартирі зареєстрованими (а.с. 5).

Матеріалами справи також стверджується та визнається відповідачами (в тому числі і апелянтом), що відповідачі є зареєстрованими у АДРЕСА_2 - у приміщенні на території військової частини, яке було надане відповідачам як гуртожиток, та з 30.06.1993 року по даний час перебувають на квартирному обліку у Львівському гарнізоні складом сімї чотири особи і включені у Список осіб, які користуються правом позачергового забезпечення жилою площею. Крім цього, відповідач ОСОБА_2 (апелянт) 14.09.2015 року подав в КЕВ м. Львова письмову згоду на отримання грошової компенсації за належне йому і його сімї жиле приміщення (а.с. 32).
В ході апеляційного розгляду справи апелянт визнав, що будь-яких спроб зареєструватися у спірній квартирі з його сторони не було, оскільки тоді б він втратив право на отримання житла як військовослужбовець звільнений з лав Збройних Сил України.
Частиною 2 ст. 59 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В той же час, будь-яких доказів про права на спірну квартиру (в тому числі на право проживання у цій квартирі) відповідачами до суду подано не було.

Крім цього, позивачка ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції пояснила, що станом на час апеляційного розгляду справи відповідачі спірну квартиру вже звільнили і апелянтом ця обставина не заперечувалася.

За вище наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків оскаржуваного рішення, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити та залишити рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 08 серпня 2016 рокубез змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
Судді: