У х в а л а

іменем україни

03 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Остапчука Д. О., ДербенцевоїТ. П., Касьяна О. П.,

провівши попередній розгляд справи за позовом Запорізького міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави до Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, ОСОБА_4, Реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, треті особи: відділ Держземагентства у Вільнянському районі Запорізької області, Державне підприємство «Запорізьке лісомисливське господарство», ОСОБА_5, Публічне акціонерне товариство «Дочірній Банк Сбербанку Росії», про визнання недійсним та скасування рішення, визнання недійсним державного акта, скасування державної реєстрації права власності, за касаційними скаргами ОСОБА_4 та Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» на рішення апеляційного суду Запорізької області від 10 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року Запорізький міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави звернувся до суду з указаним позовом, у якому з урахуванням уточнень просив поновити строк позовної давності; визнати незаконними та скасувати рішення Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 24 липня 2007 року № 21 та № 22, якими було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га ОСОБА_4 та ОСОБА_5 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; визнати недійсними державні акти на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2, видані на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_5; зобов'язати відділ Держкомзему у Вільянському районі Запорізької області скасувати запис № 30 про державну реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого на ім'я ОСОБА_4; зобов'язати ОСОБА_4 повернути до відділу Держкомзему у Вільянському районі Запорізької області оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку.

Зазначав, що оспорювані рішення Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області видані з порушенням вимог земельного законодавства, оскільки земельні ділянки, які були надані у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розташовані за межами населеного пункту на землях лісогосподарського призначення, які перебувають у користуванні Державного підприємства «Запорізьке лісомисливське господарство» (далі - ДП «Запорізьке лісомисливське господарство»), а тому не могли виділятися для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та передаватись у приватну власність. Крім того, земельні ділянки відведені на підставі технічної документації із землеустрою без розроблення проекту землеустрою, без проведення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації та без погодження із ДП «Запорізьке лісомисливське господарство», природоохоронними, санітарно-епідеміологічними органами і органом охорони культурної спадщини. Оскільки спірні земельні ділянки вибули із володіння держави поза її волею, то підлягають поверненню у її власність шляхом витребування від добросовісного набувача ОСОБА_4

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 серпня 2014 року до участі у справі залучено в якості третьої особи Публічне акціонерне товариство «Дочірній Банк Сбербанку Росії» (далі - ПАТ «ДочірнійБанк Сбербанку Росії»).

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 10 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 10 вересня 2015 року рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 10 грудня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Визнано недійсними та скасовано рішення Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 24 липня 2007 року № 21 та № 22 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки площею 0,25 га кожна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд».

Визнано недійсними державні акти на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2, видані на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно на підставі рішень Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 24 липня 2007 року № 21 та № 22.

Зобов'язано ОСОБА_4 повернути земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_3 до земель державної власності.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданих касаційних скаргах ОСОБА_4 та ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії», посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалене у справі рішення апеляційного суду просять скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційні скарги ОСОБА_4 та ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» необхідно відхилити з огляду на наступне.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Судами встановлено, що рішеннями Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 24 липня 2007 року № 21 та № 22 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельні ділянки площею 0,25 га кожна по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

На підставі вказаних рішень Петро-Михайлівської сільської ради ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали державні акти на право власності на вказані земельні ділянки серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 відповідно.

24 грудня 2010 року ОСОБА_5 за договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 за № 4072, подарувала належну їй на праві власності земельну ділянку площею 0,25 га ОСОБА_4, про що державним реєстратором Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області прийнято рішення про державну реєстрацію прав, та їх обтяжень № 6888279 від 17 жовтня 2013 року та внесено запис № 2919696 про реєстрацію права власності на земельну ділянку.

За змістом ст. ст. 19, 20 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі, землі лісогосподарського призначення; віднесення їх до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства.

Згідно зі ст. 21 ЗК України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень про надання земель, угод щодо земельних ділянок, відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною тощо.

Пунктом 6 Порядку зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року № 502, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що проект відведення земельної ділянки погоджується або перепогоджується з органом земельних ресурсів, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органом містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини, а також підлягає державній землевпорядній експертизі, після якої замовник подає проектні матеріали відповідно до сільської, селищної, міської ради або до районної держадміністрації для прийняття рішення.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок підлягають обов'язковій державній експертизі.

Згідно з актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 07 листопада 2012 року, складеним Державною інспекцією сільського господарства в Запорізькій області, земельні ділянки відведені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розташовані за межами населеного пункту на землях лісогосподарського призначення, які перебувають у користуванні ДП «Запорізьке лісомисливське господарство».

Із листа відділу Держземагентства у Вільнянському районі Запорізької області від 14 листопада 2012 року № 6246 вбачається, що відповідно до Плану утворення території та встановлення меж Петро-Михайлівської сільської ради народних депутатів Вільнянського району 331.92.02-УГ, Проекту встановлення меж сільських населених пунктів Петро-Михайлівської сільської ради народних депутатів Вільнянського району 331.92.02-УГ, земельна ділянка ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розташована за межами населеного пункту с. Круглик та відноситься до земель державного лісового фонду Михайлівського лісництва ДП «Запорізьке лісомисливське господарство».

Факт розташування земельних ділянок, що відведені ОСОБА_8 та ОСОБА_4 за межами с. Круглик підтверджується і наданим відділом Держземагентства у Вільнянському районі Запорізької області графічним зображенням земельної ділянки, сформованим за допомогою програмного забезпечення «Земельный учет».

Вирішуючи спір по суті та ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, відповідно до приписів ст. ст. 212-214, 303 ЦПК України апеляційний суд виходив із того, що передача спірних земельних ділянок у власність ОСОБА_8 та ОСОБА_4 проведена з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки ці земельні ділянки належить до земель лісогосподарського призначення; були передані у приватну власність без згоди їх землекористувача ДП «Запорізьке лісомисливське господарство»; земельні ділянки відведені на підставі технічної документації із землеустрою без розроблення проекту землеустрою та без проведення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації. Оскільки набуття ОСОБА_8 та ОСОБА_4 у власність спірних земельних ділянок відбулося з порушенням приписів ст. ст. 116, 118 ЗК України, то наявні підстави для визнання недійсними державних актів на право власності на спірні земельні ділянки, визнання недійсними та скасування рішень сільської ради, на підстави яких вони були видані та покладання на ОСОБА_4 обов'язку щодо її повернення.

Доводи касаційних скарг ОСОБА_4 та ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» про порушення апеляційним судом норм процесуального права, відсутність в матеріалах справи доказів належності спірних земельних ділянок до категорїї земель лісогосподарського призначення, перебування їх у користуванні ДП «Запорізьке лісомисливське господарство» та знаходження за межами населеного пункту - безпідставні, оскільки висновки з цього приводу, зроблені апеляційним судом, ґрунтуються на встановлених у суді обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах.

Доводи касаційних скарг на законність і обгрунтованість ухваленого у справі рішення апеляційного суду не впливають.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарг про неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційних скарг і залишення рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_4 та Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 10 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Д. О. Остапчук

Т. П. Дербенцева

О. П. Касьян