АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6152/16 Головуючий 1 інст. - Цвіра Д.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 грудня 2016 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Міненкової Н.О.,

Трішкової І.Ю.

секретаря Прологаєвої А.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 18 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и в :

У червні 2016 року позивач звернувся з позовом в якому просила стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 9662,96 грн та судовий збір.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 18 серпня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 9590,75 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 551,20 грн. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції не звернув уваги та не надав правового висновку, що рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 29.03.2012 року стягнуто з ОСОБА_3 аліменти у розмірі 650 грн. на утримання доньки ОСОБА_5 починаючи з 20.12.2011 року до досягнення нею повноліття і взагалі не зазначено про те, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти щомісячно.

Суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що відповідач здійснює матеріальну допомогу добровільно на утримання своєї неповнолітньої доньки, на підтвердження чого ним було надано квитанції та чеки проте позивачем вказані платежі у розрахунку заборгованості обґрунтування позову не були враховані.

Висновки суду першої інстанції є такими, що не відповідають фактичним обставина та неповно з'ясовані обставини справи, що мають значення для справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що сума пені за прострочення сплати аліментів складає 9590,75 грн і навів ретельний розрахунок.

З таким висновком суду, судова колегія погоджується, з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_5 відповідно копії свідоцтва серії НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, Україна, народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 її батьком є ОСОБА_3 а мати - ОСОБА_4 (а.с. 6).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.03.2012 р. позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення аліментів з ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження м. Харків, аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 650 гривень на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 20.12.2011 року до досягнення повноліття дитини (а.с.8).

30 березня 2012 року видано виконавчий лист. Відповідно до розрахунку заборгованості по виплаті аліментів, складеного державним виконавцем Дзержинського ВДВС ХМУЮ Нагорним Р.О., станом на 23 березня 2016 року заборгованість відповідача по аліментах складає 30225,00 грн. (а.с. 10-11).

Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

У відповідності до правової позиції висловленої Верховним судом України у справі № 6-300 ЦС16 аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Судом апеляційної інстанції перевірено наведений судом першої інстанції розрахунок пені і погоджується з ним, як таким, що відповідає вищенаведеним вимогам.

Доводи апеляційної скарги не є суттєвими, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Будь яких доказів, які б спростовували висновки суду - відповідач не надав.

Заперечення відповідача, щодо відсутності в рішенні Дзержинського районного суду міста Харкова від 29.03.2012 року обов'язку відповідача сплачувати аліменти в с умі 650 грн щомісячно, не ґрунтуються на Законі оскільки природа аліментів є такою, що вони стягуються «щомісячно», іншого порядку, встановленого Законом не існує. Крім того ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 21.10.2016 року виправлено описку у рішенні Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.03.2012 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів і зазначено стягнути аліменти у розмірі 650 грн щомісячно.

Доводи відповідача про відсутність заборгованості по аліментам спростовується довідкою державного виконавця Дзержинського ВДВС м Харкова ГТУЮ у Харківській області від 22.11.2016 року зі змісту якої вбачається, що станом на 01.11.2016 року існує заборгованість у відповідача в сумі 33746,56 грн (зворот а.с.92).

Надані відповідачем квитанції про сплату, як він вважає аліментів, судова колегія такими не вважає, оскільки з їх змісту вбачається лише «внесення готівки на рахунок» (а.с.27) і не видно ким внесені кошти, кому - немає призначення платежу.

Квитанції на аркушах справи 28, 29 також не містять відомостей ким перераховані кошти. Квитанції, які містяться на аркушах справи 30-31 свідчать про те, що ОСОБА_3 поповнив картку ОСОБА_4

Отже, суд першої інстанції правильно встановив обставини і дійшов обґрунтованого висновку про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ст.ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 18 серпня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий С.С. Кругова

Судді Н.О. Міненкова

І.Ю. Трішкова