Справа № 369/5497/16-ц
Провадження № 2/369/2715/16
РІШЕННЯ

Іменем України

20.12.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Дубас Т.В.,

при секретарі Дідур М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВДВС Києво-Святошинського РУЮ про зняття арешту з майна та вселення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 16.02.2007 р. ВДВС Києво-Святошинського РУЮ постановою АА № 300548 на майно, що в м. Боярка вул. Хрещатик 97А 2 було накладено арешт.

6.05.2009 р. позивач звернувся до ВДВС та суду із заявами про зняття арешту. До цього часу даними органами заяви не розглянуті.

А подальшому позивач неодноразово звертався до ВДВС із заявами про зняття арешту, однак на особистому прийому у державного виконавця Бассараб Т.Ю. йому було відмовлено у знятті арешту з майна та порекомендовано звернутись до суду.

Тому позивач просив зобовязати ВДВС зняти арешт з майна по вул. Хрещатик 97А2 м. Боярка, а саме з будинку площею 62,3 м та земельної ділянки пл. 0,1989 га.

Позивач направив до суду заяву в якій просив розгляду справи провести у його відсутності.

Відповідач про день, час та місце розгляду справи був повідмолений належним чином.

Суд, перевіришви матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, 16 лютого 2007 року державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2816 виданого 13.11.2006 року Києво-Святошинським районним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в сумі 257 000 грн.

Згідно даної постанови державним виконавцем накладено арешт на майно боржника а саме, квартиру АДРЕСА_1.

17 лютого 2007 року ОСОБА_2 померла і спадщину після неї прийняла ОСОБА_3 відповідно до заяви про прийняття спадщини від 16 квітня 2007 року.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 серпня 2009 року проведена заміна боржника ОСОБА_2 на ОСОБА_3 у вищезгаданому виконавчому провадженні.

Відповідно до свідоцтва про право власності та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 жовтня 2014 року, вбачається що ОСОБА_4 належало на праві вланості 1/2 частини житлового будинку в м. Боярка по вул. Карла Маркса, 97-А.

На даний час у провадженні ВДВС Києво-Святошинського РУЮ перебуває виконавче провадження № 45035055 з виконання виконавчого листа № 2-2816 виданого 13.11.2006 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу в сумі 257 000 грн.

Згідно Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», зазначено що позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Стаття 50 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Стаття 60 Закону України «Про виконавче провадження» визначає що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як вбачається з матеріалів справи, арешт з-під якого просить звільнити майно позивач був накладений по виконавчому провадженню яке на даний час триває та відповідно по якому проводяться виконавчі дії. Доказів що позивач є власником спірного майна, ним надано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З наведених вище обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог ОСОБА_1, оскільки належних та допустимих письмових доказів на підтвердження своїх вимог позивачем надано не було.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 334, 391 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ВДВС Києво-Святошинського РУЮ про зняття арешту з майна та вселення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя: Дубас Т.В.