Номер провадження: 22-ц/785/7978/16
Головуючий у першій інстанції Целух А. П.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.11.2016 року м. Одеса

Суддя-доповідач колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області Сегеда С.М., розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, Комунального підприємства Одеське міське бюро технічних експертиз та реєстрації об`єктів нерухомості, про визнання права власності, третя особа на боці відповідача - Сьома Одеська державна нотаріальна контора, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2011 року

встановив:

28.02.2011 року позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони є спадкоємицями за законом, що залишилось після смерті їх брата ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в державній нотаріальній конторі позивачам було відмовлено, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно. За таких обставин, та з метою захисту своїх прав на спадщину, позивачі звернулися до суду із даним позовом, та просили визнати за ними в рівних частках право власності на квартиру АДРЕСА_1, в межах тої загальної та житлової площі, яка передбачена по проекту будинку.

В процесі судового розгляду 14.11.2011 року позивачі уточнили позовні вимоги, у зв'язку з чим просили постановити рішення, яким визнати за ними в рівних частках право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка складається з двох житлових кімнат площею -17, 6 кв.м. та 10,9 кв.м., кухні площею 6,4 кв.м., ванної площею 2,7 кв.м, коридору площею 5, 8 кв.м., кладової площею -1,9 кв.м., житловою площею 28,5 кв.м., корисною площею 33,2 кв.м., а також просили визнати за ними право власності на будівельні матеріали у вигляді прибудови балкону та кухні площею 11 кв.м. та 5,4 кв.м. до квартири АДРЕСА_1.

Представник КП ОМБТІ та РОН -Капустін О.Б. та представник Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради -Юциков Є.С. в судовому засіданні позов не визнали за мотивами зафіксованими технічними засобами фіксації процесу та просили відмовити в задоволенні поданої заяви.

Сьома Одеська державна нотаріальна контора направила на адресу суду лист від 30.05.2011 року, в якому просила розглядати справу за їх відсутності, у разі ухвалення рішення по справі, направити в їх адресу його копію.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2011 року позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були задоволені у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування даного судового рішення та постановлення нового рішення, яким визнати за ним право власності на ? частину спірної квартири та ? частину прибудови балкону та кухні та визнати в рівних частках право власності на ? частину спірної квартири та ? частину прибудови балкону та кухні за ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Разом із апеляційною скаргою від ОСОБА_2 надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2011 року.

Свою заяву апелянт ОСОБА_2 мотивує тим, що накладення арешту є необхідним для забезпечення виконання рішення суду у подальшому та недопущення продажу спірної квартири з боку її сьогоднішніх власників.

Ухвалою судді-доповідача Сегеди С.М. від 31 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його заяву про забезпечення позову було залишено без руху через несплату судового збору. (а.с. 166)

Недоліки заяви були усунуті лише 17.11.2016 року, коли заявником був сплачений судовий збір у сумі 1090 грн. та 275,67 грн. за заяву про забезпечення позову. (а.с. 175-176)

Перевіривши законність і обґрунтованість заяви про забезпечення позову, вивчивши доводи заяви, приходжу до висновку про необхідність задоволення заяви, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом спору є квартира АДРЕСА_1, яка за оскаржуваним рішенням належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Також відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у проваджені якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 ЦК України справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими цією главою.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, в тому числі й на стадії апеляційного провадження, якщо заява про це надійшла до суду апеляційної інстанції або її не вирішив суд першої інстанції.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про те, що заяву ОСОБА_2 слід задовольнити, та накласти арешт на спірну квартиру.

Такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Керуючись ст.ст. 151, 152, ЦПК України суддя-доповідач,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2011 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області С.М. Сегеда