АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Пікуля В.П.,
суддів: Панченка О.О., Прядкіної О.В.,
при секретарі Кальник А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві заяву ОСОБА_1 , яка діє від імені та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про перегляд рішення Апеляційного суду Полтавської області від 02 лютого 2015 року у зв`язку з нововиявленими обставинами

у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє від імені та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави Міністрества оборони України, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Октябрської районної у м.Полтаві ради, про визнання права користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И Л А :
У липні 2014 року Квартирно-експлуатаційний відділ (далі КЕВ) м. Полтава Міністерства оборони України звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення з гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Позов мотивовано тим, що на підставі доручення Міністерства оборони України від 12.11.2013 року №13056, офіцерами відділення виявлення та розслідування корупційних правопорушень у зонах діяльності відділу по боротьбі з корупцією Південного територіального управління Військової служби правопорядку м. Полтави з представниками Квартирно-експлуатаційного відділу проведена перевірка законності заселення та проживання громадян у службовому житлі Збройних Сил України та Міністерства оборони України.

Встановлено, що на підставі дозволу командира військової частини НОМЕР_1 громадянці ОСОБА_1 та її чоловіку ОСОБА_4 в 2007 році було надано тимчасове житло в гуртожитку Міністерства оборони України. В зазначеній кімнаті гуртожитку зареєстровані та проживають: ОСОБА_1 , її син ОСОБА_2 , чоловік ОСОБА_4 (проживає без реєстрації), батько чоловіка ОСОБА_3 (зареєстрований, але не проживає).

Оскільки відповідачі ніколи не перебували в трудових відносинах з балансоутримувачем і не отримували ордера на заселення в гуртожиток, прохали виселити відповідачів з гуртожитку без надання іншого житла.

Відповідачка ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з зустрічним позовом про визнання права користування житловим приміщенням.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 19 листопада 2014 року задоволено заяву КЕВ м. Полтави Міністерства оборони України, позовну заяву про виселення залишено без розгляду.

Зустрічний позов задоволено, визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 право користування кімнатою у гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 02 лютого 2015 року апеляційну скаргу КЕВ м. Полтави Міністерства оборони України - задоволено.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 19 листопада 2014 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 - скасовано.

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до КЕВ м. Полтави про визнання права користування житловим приміщенням відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.06.2015 року рішення Апеляційного суду Полтавської області від 02 лютого 2015 року залишено без змін.

У січні 2016 року ОСОБА_1 від імені та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали до суду заяву про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Полтавської області від 02 лютого 2015 року.

В обґрунтування заяви посилаються на те, що після розгляду справи в судах першої , апеляційної та касаційної інстанцій їм стала відома обставина, яка має істотне значення для справи та існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома, а саме те, що гуртожиток по АДРЕСА_2 ) ніколи не мав статусу гуртожитку. Зокрема, на підтвердження чого посилалися відповіді з КЕВ м. Полтави та на відповідь Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради від 25.11.2015 року, де зазначено, що ні управлінням майном комунальної власності міста, ні управлінням житлово-комунального господарства, проекти рішень щодо зміни статусу будинку АДРЕСА_3 з адміністративної будівлі на гуртожиток не готувались.

У додаткових поясненнях до заяви про перегляд рішення Апеляційного суду Полтавської області від 02 лютого 2015 року у зв`язку з нововиявленими обставинами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 також посилалися на відповідь командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 11.12.2015 року, де зазначено, що особам, які фактично проживали у гуртожитку по АДРЕСА_3 виписувались ордери, які в наступному знаходилися у завідуючої гуртожитком, проте на даний час не збереглися.

Дану обставину вважають нововиявленою, яка доводить законність вселення заявників у будівлю по АДРЕСА_3 .

За вказаних обставини просили суд скасувати рішення Апеляційного суду Полтавської області від 02 лютого 2015 року у зв`язку з новивиявленими обставинами та закрити провадження у справі, ухвалити нове судове рішення, яким рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 19 листопада 2014 року залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи заяви, приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв`язку із нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звернулася із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправдивий висновок експерта, завідомо неправдивий переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

У п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» роз`яснено, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

На момент розгляду справи у суді апеляційної інстанції було встановлено, що на час поселення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у будинок АДРЕСА_3 мав статус гуртожитку Міністерства оборони України, є власністю держави в особі МОУ, знаходиться в оперативному використанні та на балансі КЕВ м.Полтава, що було підтверджено довідкою №3145 від 17.07.2014 року за підписом начальника КЕВ м.Полтава. Ордер на вселення відповідачів у гуртожиток відповідачам не видавався. На підставі зазначених обставин, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права користування житловим приміщенням.

Не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися після постановлення рішення обставини, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, апеляційній чи касаційній скарзі або які могли бути встановлені при виконанні судом вимог цивільного процесуального закону.
Крім того, згідно з приписами ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК) і докази, що стверджують позов (п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК).

До початку розгляду справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову (ч. 2 ст. 31 ЦПК).

Проте, зміна предмета позову можлива лише у строки та у спосіб, визначений ч. 2 ст. 31 ЦПК України та не можливо на стадії перегляду справи у зв`язку з нововиявленими обставинами.

У протилежному випадку позивач має право пред`явити самостійний позов за загальними правилами.

Як вбачається із позовної заяви ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вказані позивачі просили визнати за ними право користування кімнатою у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак, посилання на ту обставину, що приміщення за адресою АДРЕСА_3 не має статусу гуртожитку, не може бути підставою для задоволення позовних вимог позивачів, а за наявності відповідних обставин, може бути підставою для пред`явлення самостійного позову.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про перегляд рішення Апеляційного суду Полтавської області від 02 лютого 2015 року у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.ст. 314, 315, 361, 365 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
У задоволенні заяви ОСОБА_1 , яка діє від імені та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про перегляд рішення Апеляційного суду Полтавської області від 02 лютого 2015 року у зв`язку з нововиявленими обставинами - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя: (підпис) В.П. Пікуль

Судді: (підписи) О.О. Панченко
О.В. Прядкіна
З оригіналом згідно
суддя В.П. Пікуль