Справа №612/452/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2016 року смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Мороза О.І., за участю секретаря Коняєвої Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням у звязку із відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин та зняття із реєстраційного обліку, третя особа - Добровільська сільська рада Близнюківського району Харківської області, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким що втратив право користування жилим приміщенням у звязку з відсутністю в ньому понад шість місяців, зняття із реєстраційного обліку та стягнення на її користь судових витрат в розмірі 551 грн. 20 коп., посилаючись на наступне.
ОСОБА_2, проживав разом з нею і був зареєстрований у вищевказаному будинку, але не проживає там з 19 грудня 2015 року, його речей в будинку немає.
На неодноразові звернення до відповідача з проханням добровільно знятися з реєстраційного обліку, останній тільки обіцяв це зробити, а тому вважає ОСОБА_2 винним у виниклому спорі.
В звязку з тим, що вона не може оформити субсидію на сплату комунальних послуг, що і змушує її звернутися до суду з цим позовом.
Сторони та третя особа належним чином та своєчасно повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи але у судове засідання не зявилися.
Позивачем, у позовній заяві, заявлено клопотання про розгляд справи за її відсутності. Просить у разі неявки відповідача винести заочне рішення. З наслідками ознайомлена.
Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Від відповідача до суду письмових заперечень проти позову, клопотань, заяв тощо не надійшло.
Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причину неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.
На підставі особистої письмової заяви відповідача ОСОБА_2 від 31.10.2016 про отримання судових повісток в електронному вигляді (а.с.43), йому було направлене SMS повідомлення про виклик до суду на 08 год. 30 хв. 14.11.2016 яке він отримав 01.11.2016 о 13 год. 49 хв. 00 сек., тобто завчасно (а.с.46).
Копію позовної заяви з додатками, копію ухвали суду про відкриття провадження відповідач отримав 31.10. 2016, що вбачається з його письмової розписки(а.с.44).
В цей же день судову повістку про виклик до суду отримала і позивач ОСОБА_1
Відповідно до ч.ч.1-5 ст.74, ст.77 ЦПК України, суд вважає судові повістки врученими своєчасно та належним чином, а неявку в судове засідання відповідача та представника третьої особи таким що не мають поважних причин.
Суд, з урахуванням відповідної письмової заяви позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України та на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити частково, виходячи із наступного.
ОСОБА_1 є громадянкою України, про що свідчить фотокопія її паспорту(а.с.15-17).
Із довідки №354/02-30 від 22.06.2016 вбачається, що ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, але ОСОБА_2 з грудня 2015 за даною адресою не проживає(а.с.14).
Відповідно до Актів від 19.12.2015, 06.02.2016, 21.04.2016, 20.06.2016, складених комісією у складі депутата Добровільської сільської ради ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і ОСОБА_6 встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: вул. Свободи (Леніна) буд. 17 с. Добровілля Близнюківського району Харківської області але за даною адресою не проживає з 19.12.2015, його речей в будинку немає(а.а.10-13).
Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Оскільки ОСОБА_1 є власником зазначеного вище майна, вона має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном в тому числі і у спосіб нею обраний.
Відповідно до 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою, свідоцтва про смерть.
Тобто на підставі вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про:
1) позбавлення права власності на житлове приміщення;
2) позбавлення права користування житловим приміщенням;
3) визнання особи безвісно відсутньою;
4) оголошення фізичної особи померлою.
Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003р. є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, та положення ст..7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин виникнення, зміна чи
припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Тому, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із вимог які зазначені вище.
Позивачем як раз і предявлена вимога про позбавлення відповідача права користування належним їй на праві власності житловим приміщенням.
Конституція України у ст.47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.
Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім'ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України).
Суд враховує, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», питання про зняття з реєстрації особи за місцем проживання взаємопов'язане і залежать від вирішення питання про житлові права особи, які регулюються нормами житлового і цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 Житлового кодексу України; ст. 405 ЦК України).
Таким чином, вирішення питання про зняття з реєстраційного обліку можливе у разі вирішення у встановленому законом порядку, з дотриманням положень ст. 11 ЦПК України, питання про наявність чи відсутність у особи житлових прав і є належним способом захисту.
Розглядаючи позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю, а саме житловим приміщенням, та покладення зобовязання провести зняття реєстрації особи із зазначеної адреси, позов в частині вимог про зняття з реєстрації не може бути задоволеним оскільки вимоги про покладення зобовязання провести зняття з реєстрації є передчасними, так як відповідно до вимог статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею і належним чином підтверджені витрати по сплаті судового збору.
Керуючись ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР, ст.ст. 319,321,391,405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 10, 11, 4/74, 77, ч.2 ст. 197, ст..ст. 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зняття із реєстраційного обліку, задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, таким що втратив право користування житловим будинком за адресою: вул. Свободи (Леніна) буд. 17 с. Добровілля Близнюківського району Харківської області.
Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1, виданий Близнюківським РВ УМВС України в Харківській області 22 грудня 1999 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5, НОМЕР_3, виданий Близнюківським РВ УМВС України в Харківській області 11 березня 1999 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, понесені нею витрати по сплаті судового збору сумі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 коп.
В іншому у задоволенні позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
У разі подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення і залишення її без задоволення, рішення може бути оскаржене ним в вищезазначеному порядку при цьому строк на апеляційне скарження рішення починається з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя О.І. Мороз