Справа № 357/7090/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Голуб А. В. ,

при секретарі Куца В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біла Церква в залі суду № 4 цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області про встановлення факту належності право встановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулася до суду з вказаною заявою мотивуючи тим, що вона має статус потерпілої особи від наслідків аварії на ЧАЕС 4 категорії, що підтверджується відповідним посвідченням серії В-П № 114661 від 19.09.1997 року, в звязку з цим має право виходу на пенсію зі зниженням пенсійного віку на пять років відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», коли вона звернулась до УПФУ у Білоцерківському районі по питанню оформлення пенсії, то працівники управління виявили помилку в чорнобильському посвідченні, а саме: прізвище заявниці вірно - «Багінська», а в посвідченні записано - «Бачінська», через допущену помилку працівники УПФУ у Білоцерківському районі Київської області не прийняли її документи для призначення пенсії. А тому заявниця просила суд встановити факт про те, що посвідчення громадянки, яка постійно проживає, або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії 4 серія В-П № 114661 від 19.09.1997 року, видане Київоблдержадміністрацією на імя ОСОБА_2, дійсно належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В суді заявниця підтримала заяву в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України у Білоцерків ському районі Київської області в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду представник надав заяву в якій просить справу розглядати без його участі.

Заслухавши пояснення заявника, покази свідків, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення.

Так, по справі встановлено, що заявниця згідно даних паспорта ОСОБА_1 народилася 04 листопада 1963 року.

Згідно свідоцтва про народження заявниці - її дівоче прізвище ОСОБА_3.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, 04.11.1963 року, після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_4.

В трудовій книжці на імя заявниці, яку було оформлено російською мовою, вказано: «(Балич) ОСОБА_5», дата народження - 04.11.1963 року.

Все наведене стверджується копіями вказаних вище документів, які містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні також встановлено, що 19.09.1997 року Київоблдержадміністрацією було видано посвідчення громадянки, яка постійно проживає, або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії 4 серія В-П № 114661 на імя ОСОБА_2, що вбачається з копії цього посвідчення.

Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.

Як розяснено в листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: - особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту.

Постановою КМ України від 20.01.1997 року № 51 було затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно п.2 якого посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію за віком із зниженням пенсійного віку мають в т.ч. особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років: на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

А згідно положень ст.14 цього Закону, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

З матеріалів справи вбачається, що заявниця постійно працювала в м. Білій Церкві, яке було віднесено до 4 зони радіоактивного забруднення, з 1986 року по січень 2000 року.

Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, не передбачено можливості вносити відповідні виправлення у посвідченнях, врегульовано тільки порядок видачі дублікатів посвідчень у разі втрати або псування посвідчення.

Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Встановлення факту належності заявниці правовстановлюючого документу /посвідчення потерпілої особи/ має значення для оформлення нею пенсії за віком із зниженням пенсійного віку.

Суд вважає, що слід встановити факт про те, що посвідчення громадянки, яка постійно проживає, або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії 4 серія В-П № 114661 від 19.09.1997 року, видане Київоблдержадміністрацією на імя ОСОБА_2, дійсно належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки вказаний факт підтверджується поясненнями заявниці, показами свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, а також матеріалами справи.

Керуючись ст.ст.14,55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою КМ України від 20.01.1997 року № 51, ст.ст. 10,60,88,209,212-215,256-259 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 задоволити.

Встановити факт про те, що посвідчення громадянки, яка постійно проживає, або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії 4 серія В-П № 114661 від 19.09.1997 року, видане Київоблдержадміністрацією на імя ОСОБА_2, дійсно належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя ОСОБА_8