АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів - Прокопчук Н.О., Семенюк Т.А.

при секретарі: П'ятничук В.Г.

за участю:

заявника ОСОБА_1

представника заявників ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 27 липня 2016 року в справі за заявою ОСОБА_3, ОСОБА_1, заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и л а :

У липні 2016 року ОСОБА_3, ОСОБА_1 звернулися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме те, що вимушене переселення заявників у червні 2014 року з окупованої території Донецької області, Україна відбулося внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України та окупації Російською Федерацією частини території Донецької області, Україна.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 27.07.2016 відмовлено у відкритті провадження в справі за вищевказаним позовом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_1 просять скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі. Посилаються на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи. Та порушення норм матеріального й процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказують, що оскаржуваною ухвалою фактично обмежено право заявників на судовий захист.

В судовому засідання ОСОБА_1 та представник заявників підтримали свої вимоги у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, заявника та його представника, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Справа № 756/9423/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/12482/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Васалатій К.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ч. 1 ст. 256 ЦПК України не передбачає такого способу захисту порушених прав заявників.

З таким висновком суду колегія суддів погодитись не може.

Заявники звертаючись до суду із заявою просили про встановлення юридичного факту того, що вимушене переселення ОСОБА_3, ОСОБА_1 в червні 2014 року з окупованої території Донецької області, Україна, відбулося внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України та окупації Російською Федерацією частини території Донецької області, Україна.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Факти, що мають юридичне значення - це факти, з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, зокрема, за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 258 ЦПК України вказано, що у заяві повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 3 передбачено, що у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Матеріали справи свідчать про те, що особи, які звернулися до суду із відповідною заявою, просять встановити факт їх вимушеного переселення саме з причин зазначених у заяві, що на думку колегії суддів є їх невід'ємним правом.

На вищевикладене, суд першої інстанції уваги не звернув, в зв'язку з чим зробив висновки, які не відповідають обставинам справи.

Таким чином, доводи викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції в зв'язку з чим ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_1задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 27 липня 2016 року скасувати, а питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моментуїї проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: Н.О. Прокопчук

Т.А. Семенюк