Справа № 639/6573/16-ц
Провадження № 2-п/639/117/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2016 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Гаврилюк С.М., розглянувши заяву представника Харківської міської ради ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.10.2016 по справі № 639/6573/16-ц за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

встановив:

Представник Харківської міської ради ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, в якій також просить суд відстрочити сплату судового збору, посилаючись на те, що відповідач , будучи бюджетною організацією , не має можливості на теперішній час сплатити судовий збір, оскільки його сплата потребує певного часу для надходження коштів на дані потреби.

Крім цього, представник відповідача у вказаній заяві безпідставно зазначає, що після отримання платіжного доручення про сплату судового збору Харківською міською радою будуть надаі до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, суду Харківської області докази сплати судового збору.

Відповідно до преамбули Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI, цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Аналіз вказаних норм ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" свідчить про те, що суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, звільнити сторону від його сплати , враховуючи її майновий стан.

При цьому особа, яка звертається з відповідним клопотанням, повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище, та подати суду відповідні докази (документи про рівень доходу позивача; документи про заборгованість перед іншими особами; документи про стягнення заборгованості з позивача в межах виконавчого провадження; документи про наявність утриманців тощо).

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Заявляючи клопотання про відстрочення сплати судового збору Харківська міська рада вказує, що кошти для сплати судового збору надходять на відповідний рахунок після подання заявки до Департаменту бюджету та фінансів, для чого необхідний тривалий проміжок часу.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку з цим, обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у нього коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору чи відстрочення такої сплати.

Враховуючи вищевикладене, оскільки заявником не надано належних та достатніх доказів щодо підтвердження тяжкого майнового стану Харківської міської ради, у звязку з чим заявник можливо не здатний на час звернення із заявою сплатити суму судового збору, встановленого законодавством України, суд відповідно ч. 3 ст. 82 ЦПК України не вбачає підстав для задоволення необґрунтованої заяви представника Харківської міської ради.

Відповідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені судом і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "ОСОБА_1 проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1998 року викладено позицію, відповідно до якої "обмеження не буде сумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та поставленою метою".

Таким чином, у вказаному рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У звязку з наведеним, відмова заявнику у задоволенні необґрунтованої заяви про відстрочення сплати судового збору, як це передбачено законом, а саме ст. 82 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Обставина, на яку посилається представник відповідача в обгрунтування заяви , не є поважною для відстрочення Харківській міській раді строку для сплати судового збору

З огляду на вище викладене суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо відмови Харківській міській раді у задоволенні необґрунтованої заяви про відстрочення сплати судового збору.

Керуючись ст. 82 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника Харківської міської ради ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подачу заяви про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.10.2016 по справі № 639/6573/16-ц за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.М.Гаврилюк