Справа № 459/1680/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2016 р. Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Рудакова Д.І.,

з участю секретаря судового засідання Головка А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді подання старшого державного виконавця Червоноградського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

02.06.2016 року старший державний виконавець Червоноградського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 звернулась до суду з поданням, у якому просить тимчасово обмежити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на нього рішенням. Вимоги обгрунтовані тим, що на виконанні у Червоноградському міському відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває виконавче провадження ЄДРВП № 50600002 щодо виконання постанов виданих В ДАІ про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу на загальну суму 9 526,00 грн. 15.03.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої скеровано для відома та для виконання сторонам. З метою перевірки майнового стану боржника, державним виконавцем скеровано запити у реєструючі органи м. Червонограда. 23.03.2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. З відповідей компетентних органів встановлено, що боржник у Відділенні виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Червонограді Львівської області, ЧМЦЗ на обліку не перебуває, за ним транспортних засобів та нерухомого не зареєстровано, останній як власник земельних ділянок не зареєстрований. Окрім цього зясовано, що ОСОБА_1 документований паспортами громадянина України для виїзду за кордон серії ЕР 841312 виданим 15.03.2013 року органом 4601 та серії ER227385, виданим 03.03.2014 року органом 4610. Боржник зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказує, що боржнику неодноразово скеровувалися виклики про явку у відділ ДВС, на які він не зявлявся. 29.03.2016 року державним виконавцем здійснено вихід на дільницю за адресою: м. Червоноград, вул. Сокальська,38/47, в ході якого встановлено, що дверей квартири ніхто не відчинив, боржнику залишено виклик про явку.

Відповідно до статті 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів(посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець у судове засідання не зявилася, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини справи, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Як убачається із копії постанов про відкриття виконавчого провадження від 15.03.2016 року державним виконавцем були відкриті виконавчі провадження з виконання: постанови №АС1 063279 виданої 11.05.2011 року ВДАІ про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 860,00 грн.; постанови №АС1 044707 виданої 02.05.2011 року ВДАІ про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 510,00 грн.; постанови №АС1 041177 виданої 05.04.2011 року ВДАІ про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 850,00 грн.; постанови №АС1 042936 виданої 29.03.2011 року ВДАІ про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 102,00 грн.; постанови №АС1 118368 виданої 29.08.2011 року ВДАІ про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 102,00 грн.; постанови №АС1 071459 виданої 05.06.2011 року ВДАІ про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 510,00 грн.; постанови №АС1 106066 виданої 30.01.2012 року ВДАІ про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 510,00 грн.; постанови №АС1 008390 виданої 24.01.2012 року ВДАІ про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 860,00 грн.; постанови №ВС1 040366 виданої 28.05.2012 року ВДАІ про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 510,00 грн.; постанови №АС1 089701 виданої 10.04.2012 року ВДАІ про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 520,00 грн.; постанови №ВА1 142161 виданої 04.12.2012 року ВДАІ про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 860,00 грн.; постанови №СВ 205109 виданої 23.08.2012 року ВДАІ про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 510,00 грн.; постанови №АА 993681 виданої 10.12.2013 року ВДАІ про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 102,00 грн.; постанови №ВА1 158631 виданої 11.12.2012 року ВДАІ про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 510,00 грн.; постанови №ВС 300104 виданої 14.02.2011 року ВДАІ про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 510,00 грн.; постанови №ПС1 020885 виданої 26.05.2014 року ВДАІ про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 680,00 грн.; постанови №АА2 830248 виданої 13.05.2013 року ВДАІ про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 510,00 грн.; постанови №АС1 029707 виданої 23.02.2011 року ВДАІ про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 510,00 грн.

23.03.2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

В матеріалах справи дійсно містяться дані, відповідно до яких вбачається, що державним виконавцем робились запити до відповідних установ щодо наявності у боржника ОСОБА_1 будь-якого нерухомого та рухомого майна, за рахунок якого можливо було здійснити погашення боргу. Із копії відповідей на такі запити видно, що боржник у Відділенні виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Червонограді Львівської області, Червоноградському міському центрі зайнятості на обліку не перебуває, за ним транспортних засобів та нерухомого не зареєстровано, останній як власник земельних ділянок на території Червоноградської міської ради не зареєстрований. Окрім цього встановлено, що ОСОБА_1 документований паспортами громадянина України для виїзду за кордон серії ЕР 841312 виданим 15.03.2013 року органом 4601 та серії ER 227385, виданим 03.03.2014 року органом 4610.

29.03.2016 року державним виконавцем здійснювалися виходи на дільницю місцем проживання боржника за адресою: м.Червоноград, вул.Сокальська,38/47, однак дверей квартири ніхто не відчинив, про що складено відповідний акт.

Згідно з положеннями ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав

людини і основоположних снобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і

свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишити будь-яку країну, включно свою власну. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і

є необхідними її демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права

передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи

свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім

тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки,

громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших

і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Статтею 33 Конституції України визначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1, п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених вищезазначеним законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадку, якщовін ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього, судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Під «ухиленням від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до ч. 6 ст. 12 зазначеного Закону боржник зобовязаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно зявлятися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Однак, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, старший державний виконавець Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області не надала суду доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, та що нею вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на погашення боргу. В матеріалах справи відсутні докази того ОСОБА_1 вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що він не з'являвся на виклики державного виконавця або про те, що за час виконання рішення суду виїжджав за межі України і ухилявся від сплати боргу.

Таким чином, державним виконавцем не надано суду доказів, з яких би вбачалося ухилення боржника від виконання виконавчого документу. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що саме невиконання боржником зобов'язань у встановлений у постанові про відкриття провадження «добровільний строк» не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків, зважаючи і на те, що у матеріалах справи відсутні докази обізнаності останнього про таке виконавче провадження.

Суд критично оцінює надану державним виконавцем копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, оскільки із вказаного конверту вбачається, що такий боржником не отримано.

Суд не бере до уваги і копію виклику-попередження про явку у ВДВС вих.№6/377/9176 від 10.05.2016 року, адресованого ОСОБА_1, так як у матеріалах справи відсутні докази надіслання чи вручення останньому такого виклику.

Що стосується акту державного виконавця про вихід за місцем проживання боржника, то суд до уваги такий також не приймає, з огляду на відсутність даних про час такого виходу, який згідно з частиною 1 статті 29 Закону України «Про виконавче провадження» повинен припадати у робочі дні не раніше шостої і не пізніше двадцять другої години.

Зважаючи на наведене, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні подання.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: Д. І. Рудаков