АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________________________
Апеляційне провадження
У Х В А Л А

16 листопада 2016 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва Рейнарт І.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійним,

встановив:

рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року у позові відмовлено.

На вказане рішення суду 2 листопада 2016 року ОСОБА_2 направила до суду апеляційну скаргу.

Однак, до апеляційної скарги не доданий документ про оплату судового збору.

Посилання позивача у позовній заяві на звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» є безпідставним.

Питання сплати судового збору регулюються Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подача апеляційної скарги є процесуальною дією, сплата судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення суду передбачена Законом України «Про судовий збір», який є спеціальним законом, так як його положення не тільки передбачають необхідність сплати судового збору, а також встановлюють порядок та способи оплати судового збору, його розмір, визначають платників судового збору та об'єкти справлення судового збору, а також встановлюють звільнення від сплати судового збору.

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3 та 5 Закону України «Про судовий збір», які не передбачають звільнення від сплати судового збору споживачів.

Дійсно частиною 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Проте, при розбіжності між загальними і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Такої судової практики дотримується і Верховний Суд України, який відповідно до ст. 125 Конституції України є найвищим судовим органом у системі судів загальної юрисдикції.

Виходячи з того, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» на час подання апеляційної скарги не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, тому правових підстав для звільнення ОСОБА_2 від сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги не має.

- 2 -

Таким чином, подана апеляційна скарга не відповідає вимогам Закону України «Про судовий збір», так як до неї не доданий документ про оплату судового збору.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Позивачем було заявлено вимогу немайнового характеру, за подання якої судовий збір підлягав оплаті у сумі 551 грн. 20 коп., тому судовий збір за подання даної апеляційної скарги становить 606 грн. 32 коп.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у сумі 606 грн. 32 коп. та направити на адресу апеляційного суду оригінал документу, що підтверджує оплату.

Одночасно повідомляю реквізити для оплати судового збору:

- розрахунковий рахунок № 0010

- отримувач УДКС у Солом'янському районі м. Києва

- банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві

-

- код банку отримувача 820019.

Також, у порушення вимог ч. 5 ст. 295 ЦПК України до апеляційної скарги не додано копії апеляційної скарги та доданих письмових матеріалів для відповідача.

Крім того, звертаю увагу позивача, що на останній сторінці тексту апеляційної скарги позивачем вказано, що особі на прізвище ОСОБА_3 банк надав повну інформацію про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, і про що нібито судом першої інстанції зроблено помилковий висновок. Однак, ОСОБА_3 не є стороною у даній справі і стосовно нього у рішенні суду відсутні будь-які висновки.

Крім того, у порушення вимог п. 7 ч. 2 ст. 295 ЦПК апеляційна скарга не містить клопотання особи, яка подала скаргу, з урахуванням повноважень апеляційного суду, передбачених ст. 307 ЦПК України.

Зважаючи на викладене, позивачу необхідно скласти апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 295 ЦПК України, визначитись з прохальною частиною апеляційної скарги та колом осіб, які беруть участь у справі, направити даний текст апеляційної скарги до апеляційного суду та надати копії цієї апеляційної скарги відповідно кількості осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись ст.ст. 121, 297 ЦПК України, суддя

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року залишити без руху, надавши позивачу строк в п'ять днів з дня отримання копії ухвали для оплати судового збору та усунення недоліків.

У разі невиконання ухвали суду, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя