Кодимський районний суд Одеської області
__________________________________________________________________________________________
Справа № 503/2078/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2016 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Гури А.І.

при секретарі Поліковській О.І.,

особи, які приймають участь у справі: позивач ОСОБА_1,

відповідач Сербівська сільська рада Кодимського району Одеської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кодимі, Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сербівської сільської ради, Кодимського району, Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, 14 листопада 2016 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті чоловіка ОСОБА_2, померлого 04 лютого 2008 року.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 посилається на те, що 04 лютого 2008 року помер її чоловік ОСОБА_2. Після смерті залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 1,15 га вартістю 28779,60 грн., на території Сербівської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №081180, виданого Кодимською райдержадміністрацією на імя померлого; майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Нива» на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ОД-ХІІ-ХVІ №001413, виданого 29 січня 2003 року Сербівською сільською радою на імя ОСОБА_2. Спадкоємцями першої черги за законом залишились вона та дочка ОСОБА_3. Дочка від спадщини відмовилась, надавши відповідну заяву. Вона, як спадкоємець за законом, відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, як особа, що на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем прийняла спадщину. Звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу державного акту про право власності. Залишилась лише його ксерокопія. З приводу втрати державного акту на землю вона звернулась для опублікування оголошення до газети «Вісті Кодимщини». Оголошення було опубліковане. Це до позитивного результату не привело. Зазначені причини і змусили її звернутися за захистом свого права до суду. Просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 1,15 га вартістю 28779,60 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сербівської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №081180, виданого Кодимською райдержадміністрацією на імя померлого 04 лютого 2008 року ОСОБА_2,який був утрачений; майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Нива» на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ОД-ХІІ-ХVІ №001413, виданого 29 січня 2003 року Сербівською сільською радою на імя ОСОБА_2.

В судове засідання позивач не зявилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача (Сербівської сільської ради, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом установлено наступне.

ОСОБА_2 був власником земельної ділянки площею 1,15 га, вартістю 28779,60 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на адміністративній території Сербівської сільської ради за межами села, що вбачається з дослідженої в судовому засіданні Інформації відділу Держгеокадастру в Кодимському районі №29-1516-0. 12-2132/2-16 від 07 грудня 2016 року, та майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства «Нива», розміром 501 грн., що вбачається з дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ОД-ХІІ-ХVІ №001413, виданого 29 січня 2003 року Сербівською сільською радою на імя ОСОБА_2.

04 лютого 2008 року ОСОБА_2 помер (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №133515, видане 05 лютого 2008 року Сербівською сільською радою Кодимського району Одеської області).

Спадкоємцями за законом залишились позивач, як дружина спадкодавця та ОСОБА_3, як дочка спадкодавця.

ОСОБА_3 від спадщини відмовилась, надавши відповідну заяву, яка зареєстрована в реєстрі Сербівської сільської ради за №39 від 21 жовтня 2016 року.

Як убачається з досліджених судом: свідоцтва про одруження серії І-ЖД №015795, виданого 27 лютого 1996 року Сербівською сільською радою Кодимського району Одеської області, ОСОБА_2 і ОСОБА_4 одружились 27 лютого 1996 року і після одруження отримали прізвище: чоловік ОСОБА_2, дружина ОСОБА_2, а згідно довідки Сербівської сільської ради №1286 від 04 листопада 2015 року, ОСОБА_2 і ОСОБА_1 до дня смерті ОСОБА_2 проживали разом і вели спільне господарство.

В цьому випадку, Закон (ст.1268 ч.3 ЦК України) передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України позивач не відмовилась від спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2.

Звернення до суду за захистом свого права позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, зясувалося, що відсутні документи на спадкове майно (оригінал державного акту на право власності на землю).

З огляду на ці обставини, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (лист державного нотаріуса №1154/02-14 від 12 листопада 2016 року ).

Про втрату державного акту на право власності на землю позивачем опубліковане оголошення в газеті «Вісті Кодимщини» №44 від 29 жовтня 2016 року.

В пункті 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» розяснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Водночас, частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.

З цього приводу свою позицію висловив і Верховний Суд України в своїй постанові по справі №6-42цс14 від 14 травня 2014 року, зазначивши, що оскільки відповідно до ч.2 ст548 ЦК Української РСР прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (аналогічні положення містяться в ч.5 ст. 1268 ЦК України), то факт отримання чи неотримання таким спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не впливає на його право власності.

Іншого способу позасудового захисту свого права у позивача не було. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України).

Відтак, суд констатує, що позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 і тим самим набула право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 1,15 га вартістю 28779,60 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сербівської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №081180, виданого Кодимською райдержадміністрацією на імя померлого 04 лютого 2008 року ОСОБА_2,який був утрачений; майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Нива» на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ОД-ХІІ-ХVІ №001413, виданого 29 січня 2003 року Сербівською сільською радою на імя ОСОБА_2.

На підставі ст.ст. 1261, 1268 ч.3, 1268 ч.5 ЦК України, керуючись ст.ст.10,60, 174, 213,215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Сербівської сільської ради, Кодимського району, Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, право власності на земельну ділянку площею 1,15 га вартістю 28779,60 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сербівської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №081180, виданого Кодимською райдержадміністрацією на імя померлого 04 лютого 2008 року ОСОБА_2,який був утрачений; майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Нива» на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ОД-ХІІ-ХVІ №001413, виданого 29 січня 2003 року Сербівською сільською радою на імя ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя А.І.ГУРА