Номер провадження 2/754/170/16
Справа №754/7187/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

19 вересня 2016 року Деснянський районний суд м.Києва в складі :

головуючого судді Мальченко О.В.

за участю секретаря Яремус-Байсанової А.М. , Малинки А. Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк » до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк » , ОСОБА_2 про визнання недійсним договорів , вилучення записів про обтяження іпотекою нерухомого майна , запису про заборону відчуження нерухомого майна ,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом , в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 04.04.2007 р. № 10-29/3188 , укладеним між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 у розмірі 10 819 285 , 97 грн . , посилаючись на неналежне виконання умов кредитного договору .

Відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Укрсоцбанк » , ОСОБА_2, в якому просить визнати недійсним з моменту підписання кредитний договір від 04.04.2007 р. № 10-29/3188 укладений між ОСОБА_1 та АКІБ» Укрсоцбанк» ; Іпотечний договір № 02-10/1078 від 04.04.2007 р. , укладений між ОСОБА_1 та АКІБ» Укрсоцбанк» ; вилучити з Державного реєстру іпотек записи про обтяження іпотекою нерухомого майна - шестикімнатної квартири № 88 , що знаходиться за адресою : м.Київ , вул. П.Мирного , 17 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ; вилучити записи про заборону відчуження нерухомого майна - шестикімнатної квартири № 88 , що знаходиться за адресою : м.Київ , вул. П.Мирного , 17 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Заявлені вимоги мотивовані тим , що укладений кредитний договір не відповідає вимогам чинного законодавства .

В судовому засіданні представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк » вимоги за первісним позовом підтримав з обставин , що викладені у позовній заяві , в задоволені зустрічного позову просив відмовити , посилаючись на необґрунтованість вимог позову та одночасно просив застосувати до заявлених зустрічних вимог наслідки спливу строку позовної давності .

Представники відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги за первісним позовом не визнали , зустрічні позовні вимоги підтримали , зазначили про те , що при укладенні кредитного договору позивач надав відповідачу ОСОБА_1 неповну інформацію по всіх істотних умовах укладеного кредитного договору , а саме кредитний договір не містить відомостей про детальний розпис сукупної вартості кредиту , не була надана інформація у письмовій формі про умови кредитування , не розписана сукупна вартість кредиту за кожним платіжним періодом , не повідомлено позичальника про валютні ризики відповідно до вимог Закону України « Про захист прав споживачів» та Постанови Правління НБУ № 168 від 10.05.2007 р. , якою затверджені Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту . Укладений кредитний договір здійснений з використанням нечесної підприємницької діяльності , містить дискримінаційні умови кредитування , положення зазначеного договору є несправедливими , породжують істотний дисбаланс між правами і обов»язками його сторін .

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином .

Вислухавши пояснення сторін , їх представників , дослідивши матеріали справи , суд вважає, що заявлені вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню , а зустрічні позовні вимоги не підлягають задоволенню , з наступних підстав .

На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Судом встановлено , що 04.04.2007 р. між АКІБ « Укрсоцбанк» , правонаступником якого на час розгляду справи є ПАТ « Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений Договір кредиту № 10-29/3188 за умовами якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості , повернення , строковості , платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 450 000, 00 дол. США .

26.06.2009 р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 1 про внесення змін до Кредитного договору , відповідно до якої сторони дійшли до взаємної згоди внести зміни до умов кредитування визначених кредитним договором , зокрема досягнуто згоди щодо збільшення суми кредиту до 469 836 дол. США 79 центів , змінено схему погашення заборгованості з ануїтентного платежу на погашення заборгованості за визначеним щомісячним графіком та збільшено термін користування кредитом до 04.04.2037 р.

18.02.2011 р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 2 про внесення змін до Кредитного договору , відповідно до якої було встановлено новий графік погашення кредиту , визначено порядок , розмір , умови та строки комісії , неустойки, змінено інші умови кредитного договору .

04.04.2007 р. в якості забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір № 02-10/1078 , відповідно до якого відповідач ОСОБА_1 передала в іпотеку придбане за кредитні кошти майно - шестикімнатну квартиру АДРЕСА_1

04.04.2007 р., з метою забезпечення виконання умов кредитного договору , між позивачем , відповідачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений Договір поруки № 02-10/1079 , за умовами якого відповідач ОСОБА_2 зобов»язалася перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником умов кредитного договору .

26.06.2009 р. між позивачем , відповідачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Додаткову угоду №1 до договору поруки , відповідно до якої сторони погодили істотні зміни укладеного договору поруки та збільшення рівня відповідальності поручителя.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов , визначених змістом зобов»язання .

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки , встановлені договором або законом .

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання .

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням) , то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики , що залишилася та сплати процентів , належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу .

З встановлених по справі обставин вбачається , що внаслідок неналежного виконання позичальником ОСОБА_1 умов укладеного кредитного договору ( останній платіж згідно встановленого графіку здійснено у грудні 2014 ) , із подальшими змінами внесеними до нього , утворилась заборгованість , яка станом на 02.02.2015 р. складала 10 819 285 , 97 грн . , що еквівалентно 669 600 , 72 дол. США , з яких :

- сума заборгованості за кредитом - 7 371 203 , 22 грн .

- сума заборгованості за відсотками - 2 812 477, 23 грн ;

- розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 193 371,58 грн.

- розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 442 233, 94 грн .

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником. Поручителем може бути одна особа, або кілька осіб .

Згідно з ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Таким чином , вимоги позивача заявлені до відповідачів , як боржника і поручителя є обґрунтованими та заснованими на нормах діючого законодавства .

Стосовно вимог зустрічного позову суд приходить до наступного .

Статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що перед укладанням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача в письмовій формі про: особу та місцезнаходження кредитодавця; кредитні умови, зокрема, мету для якої споживчий кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий ; орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов'язаних з одержанням кредиту та укладанням договору про надання споживчого кредиту; строк на який кредит може бути одержаний; варіанти повергнення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки запропонованих схем кредитування.

Згідно положень частин 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

У силу ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи встановлено, що під час укладання Договору про надання споживчого кредиту позичальник був ознайомлений в повному обсязі з умовами договору, а саме: особу та місцезнаходження кредитора, кредитні умови, зокрема, мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений, форми його забезпечення, наявні форми кредитування, розмір відсоткової ставки, суму, на яку кредит виданий, варіанти повернення кредиту, можливість дострокового повернення кредитних коштів, а також відповідальність сторін за невиконання або порушення умов договору, та підтвердив згоду на укладення договору своїм підписом, що є повним дотримання положень ст. 11 Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про захист прав споживачів».

Також слід звернути увагу на те, що позивачеві були повністю відомі істотні умови Договору, так як позичальник жодного разу не звернувся до кредитора за роз'ясненням положень договору, які були йому не зрозумілі, у тому числі з питань пов»язаних із валютними ризиками під час виконання зобов»язань за кредитним договором . Умови договору передбачають двостороннє встановлення прав та обов'язків як позичальника, так і кредитора, передбачених ст. 1054 ЦК України, а саме: за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник повернути кредит та сплатити проценти, та умов самого договору. Укладаючи Кредитний договір, сторони дійшли згоди щодо встановлення прав та обов'язків кожної сторони.

Посилання позивача за зустрічним позовом та її представників на те , що позивач не була обізнана із детальним розписом сукупної вартості кредиту від 18.02.2011 р. , оскільки не підписувала зазначений документ , не є достатньо обґрунтованою підставою для визнання кредитного договору недійсним , оскільки зазначений документ складався під час укладення 19.02.2011 р. Додаткової угоди № 2 до кредитного договору , яким встановлювався новий графік погашення кредиту та був доповнений кредитний договір пунктом 4.6 щодо відповідальності позичальника у разі порушення строків страхування предмету забезпечення .

26.06.2009 р. позичальник ОСОБА_1 була ознайомлена із детальним розписом сукупної вартості , який складався під час укладення Додаткової угоди № 1 від 26.06.2009 р. , відповідно до якої були внесені зміни до умов Кредитного договору щодо збільшення суми кредиту , зміни схеми погашення кредиту , а саме з ануїтетного платежу на схему погашення заборгованості за щомісячним графіком .

Відповідно до положення ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Відповідно до ч.1 ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» передбачено, що правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки , ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу у діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Відповідно до ст. ст. 10 , 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків , встановлених цим Кодексом .

На виконання вищезазначених вимог позивачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження обставин , що викладені у зустрічній позовній заяві .

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог зустрічного позову в частині визнання недійсним кредитного договору , не підлягає задоволенню решта вимог зустрічного позову в частині визнання недійсним Іпотечного договору № 02-10/1078 від 04.04.2007 р. , укладеного між ОСОБА_1 та АКІБ» Укрсоцбанк» та вилучення з Державного реєстру іпотек записів про обтяження іпотекою нерухомого майна - шестикімнатної квартири № 88 , що знаходиться за адресою : м.Київ , вул. П.Мирного , 17 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно , вилучення записів про заборону відчуження нерухомого майна - шестикімнатної квартири № 88 , що знаходиться за адресою : м.Київ , вул. П.Мирного , 17 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно , оскільки іпотечний договір спрямований на забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором , недійсність якого судом не встановлено .

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню в рівних частках витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 3654 ,00 грн.

На підставі викладеного , керуючись ст. ст. 10,11,60,88, 212-215 ЦПК України , суд

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк » - задовольнити .

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства « Укрсоцбанк » заборгованість за Договором кредиту № 10-29/3188 від 04.04.2007 р. у розмірі 10 819 285 , 97 грн .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства « Укрсоцбанк » витрати по сплаті судового збору у розмірі грн. 1 827 грн .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства « Укрсоцбанк » витрати по сплаті судового збору у розмірі грн. 1 827 грн.

В задоволені зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити .

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення . Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення .

Суддя :

.