пр. № 4-с/759/50/16
ун. № 759/1438/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2016 року

Святошинський районний суд міста Києва в складі

головуючого-судді Мазур І.В.

при секретарі Васюрі ВЯ.В.

з участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову про розшук майна боржника та дії державного виконавця, заінтересовані особи державний виконавцеь Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києві Галіч наталія Василівна, стягувач ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою, просить суд зупинити виконання постанов державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києві Галіч Н.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та постанови від 12.11.2015р. про розшук майна боржника ВП №35092549. Зобов'язати Галіч Наталію Василівну державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського управління юстиції у м.Києві надіслати боржнику: копію постанови про стягнення виконавчого збору; копію постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій; копію постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського управління юстиції у м.Києві Галіч Н.В. від 12.11.2015р. про розшук майна боржника ВП №35092549 скасувати.

В обгрунтування скарги посилався на те, що державний виконавець розглянув та на порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» не здійснивши належної перевірки законності підстав при виконанні виконавчого листа №2/15/18/2012 виданого 21.09.2012р. Любашівським районним судом Одеської області про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, виніс постанову від 12.11.2015р. про розшук майна боржника. Зазначена постанова отримана ним у конверті поштового відправлення, який знаходився у поштовій скриньці. Разом з постановою містився супровідний лист від 13.11.2015р. №59/24, в якому також зазначено про направлення постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.11.2015р. з додатками. Жодних документів чи копій документів з постановою не було. Державним виконавцем при винесені постанови не враховано тієї обставини, що боржником подано до Любашівського районного суду Одеської області заяву про зміну способу і порядку виконання рішення. Відповідно до рішення Любашівського районного суду Одеської області ( на підставі якого видано виконавчий документ) з ОСОБА_1 (боржника) стягнуто на користь ОСОБА_2 ( стягувача) 53101,68грн. Разом з тим у зазначеному рішенні судом вирішено передати у власність ОСОБА_1 (боржника) автомобіль Шкода Октавіа (який раніше належав стягувачу). Однак, як стало відомо стягувач ОСОБА_2 продав зазначений автомобіль, чим було завдано істотної шкоди правам та інтересам ОСОБА_1 тому зазначене у рішенні Любашівського районного суду Одеської області від 22.02.2012р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 43101грн.68коп. заподіяної шкоди, 10000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 531грн.50коп. судових витрат - всього 53101грн.68коп., а другим пунктом резолютивної частини рішення зобов'язано ОСОБА_2 автомобіль «Шкода Октавіа» держзнак НОМЕР_1 передати у власність ОСОБА_1 після відшкодування ним збитків ОСОБА_2 є взаємопов'язаними і виконуються одночасно. Тим самим стягував ОСОБА_5 ухиляється від виконання рішення і фактично робить його подальше виконання неможливим. За таких обставин стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 є неприпустимим. Оскаржувана постанова від 12.11.2015р. була направлена боржнику поштою лише 13.01.2016р., про що свідчить відбиток календарного штемпеля відділення поштового зв'язку , у якому було направлено документи. Постанова була ним отримана 18.01.2016р.

Представник відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києві направив до суду належним чином завірену копію виконавчого провадження, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Стягувач ОСОБА_2 належним чином повідомлвся про день розгляду скарги. Суд, керуючись вимогами ст.ст.74, 169 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у відсутність заінтересованих осіб.

Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (далі - державні виконавці).

Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 22.02.2012р. позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 43101грн.68коп. заподіяної шкоди, 10000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 531грн.50коп. судових витрат - всього 53101грн.68коп. Автомобіль «Шкода Октавіа» держзнак НОМЕР_1 вирішено передати у власність ОСОБА_1 після відшкодування ним збитків ОСОБА_2./а.с.70-72/

7.11.2012р. до ВДВС Святошинського РУЮ у м.Києві надійшла заява ОСОБА_2 від 30.10.2012р. про примусове виконання рішення суду./а.с.59/

7.11.2012р. старшим державним виконавцем Святецьким Д.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі ст.ст.17,19,20,25 Закону України «Про виконавче провадження».(ВП №35092549) /а.с.57/

7.11.2012р. Святецьким Д.В. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 направлено копію постанови про відкриття виконавчого провадження, зокрема ОСОБА_1 направлено копію постанови для виконання, що підтверджується супровідним листом від 7.11.2012р. вих..1268/24./а.с.56/

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове

виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.2 державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня

надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про

відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з

моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання

цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Дані вимоги державним виконавцем дотримано, виконавче провадження відкрито на підставі вищезазначених норм Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний

виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону україни «Про виконавче провадження» державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення

виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі

конфіденційну; 5) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати,

передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 6) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

В рамках даних вимог старший державний виконавець Галіч Н.В. зробила відповідні запити до державних установ щодо наявності майна у боржника ОСОБА_1./а.с.50, 63, 65, 66/

За результатами запитів отримано відповіді щодо наявності майна у боржника ОСОБА_1./а.с.40, 42, 48-49, 54-55, 60, 67-69/

Відповідно до ч.1 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч.2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

21.09.2015р. державним виконавцем Галіч Н.В. органу державної виконавчої служби Святошинського управління юстиції винесено постанову про арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1./а.с.39/

12.11.2015р. державним виконавцем Галіч Н.В. органу державної виконавчої служби Святошинського управління юстиції винесено постанову про розшук майна боржника транспортного засобу CITROEN C5 1998,(2004), сірий №двиг.НОМЕР_2 ДНЗ НОМЕР_3, що належить боржнику ОСОБА_1./а.с.37/

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами Національної поліції.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Судом встановлено, що 1.03.2016р. державним виконавцем Галіч Н.В. органу державної виконавчої служби Святошинського управління юстиції винесено постанову про відновлення виконавчого провадження відповідно до ч.2 ст.51, 79 Закону України «Про виконавче провадження»./а.с.30/

Заявник ОСОБА_1 посилається на ухвалу суду від 15.04.2016р., якою його заяву про відстрочку виконання рішення задоволено. Відстрочено виконання рішення Любашівського районного суду від 22.02.2012року на період - до надання стягувачем ОСОБА_2 виконавчій службі Святошинського РУЮ відомостей про те, що автомобіль «Шкода Октавіа» -НОМЕР_1 шасі (кузова, рами) автомобіля - НОМЕР_4 знаходиться у його власності.

В той же час судом встановлено, що дана ухвала не набрала законної сили, оскаржена відповідно ОСОБА_2 10.05.2016р. справа направлена з апеляційною скаргою для розгляду до Апеляційного суду. Тому підстав на даний час для скасування постанови державного виконавця Галіч Н.В. Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києві від 12.11.2015р. немає.

Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено зупинення судом виконання постанов державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та про розшук майна боржника, а тому підстави в цій частині для задоволення скарги відсутні.

У відповідності до ст. 387 ЦПК України, за результатами скарги учасника виконавчого провадження, поданої в порядку ст. 383 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимоги заявника та усунути порушення.

Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускає у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

З урахуванням того, що заявник ОСОБА_1 посилається на те, що копію постанови про стягнення виконавчого збору; копію постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій; копію постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження він не отримував, суд вважає, що в частині вимог заявника щодо зобов»язання Галіч Н.В. державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києві направити ОСОБА_1 вищезазначені документи скарга підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч.1, 2 ст.2, ч.1 ст.6, ч.1, 2, 3 ст.11, ч.1 ст.40, ч.1 ст.50, ч.1, 2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 11, 57-60, 84, 88, 294, 383, 384, 386, 387 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково .

Зобов'язати державного виконавця Галіч Н.В. Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києві направити ОСОБА_1 копію постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій; копію постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню №ВП №35092549 по примусовому виконанню рішення Любашівського районного суду Одеської області від 22.02.2012р. за виконавчим листом №2/1518/5/2012р. виданого 21.09.2012р.

В частині вимог скарги щодо скасування постанови про розшук майна боржника від 12.11.2015р. та про зупинення постанов державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя