Справа № 445/2511/15 Головуючий у 1 інстанції: Сивак В.М.
Провадження № 22-ц/783/477/16 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

ОСОБА_4, її представника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 19 жовтня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу Золочівському районному відділу Львівської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" виготовити технічну документацію на земельні ділянки 0,15 га і 0,31 га, які передані їй у власність, без погодження меж цих земельних ділянок із суміжним землекористувачем ОСОБА_2 (без її підпису в акті встановлення і узгодження меж земельної ділянки ОСОБА_4 від 11.10.2011 року).

ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Львівська регіональна філія ДП "Центр державного земельного кадастру, Поморянська селищна рада Золочівського району Львівської області про усунення перешкод у приватизації земельних ділянок площею 0.43 га для ведення особистого селянського господарства та 0.15 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташовані по АДРЕСА_1, шляхом подальшого проведення приватизації без підпису суміжного землекористувача ОСОБА_4 (АДРЕСА_2) в актах встановлення та узгодження меж земельних ділянок.

Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 24.12.2014 року позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2, вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, не врахував, що 23.05.2014 року комісія Поморянської сільської ради Золочівського району Львівської області та працівники землевпорядної організації, за участю представника позивача та відповідача, яка відмовилась підписати акт, визначили межі земельних ділянок сторін. А відтак, позивачем вчинено всі, передбачені чинним законодавством дії, необхідні для проведення приватизації земельної ділянки, проте, безпідставна відмова відповідача від підписання акту встановлення та узгодження меж, які були встановлені комісією сільської ради, порушує її права, як користувача земельної ділянки, на приватизацію земельної ділянки. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_4, її представника ОСОБА_5 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов»язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (ч.1 ст.55 Конституції України).

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, в межах заявлених ними вимог. Кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

За загальними положеннями ЦПК України обов»язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Відповідно до положень ст. 116, ч.1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Ст. 118 ЗК України передбачено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключною компетенцією міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно з ч.2 ст. 158 ЗК України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян та додержання громадянами добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Вищезазначеними положеннями визначено правові підстави набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності, а також передбачено, що земельні спори щодо меж земельних ділянок вирішуються органами місцевого самоврядування.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 є власником житлового будинку АДРЕСА_2, що підтверджується реєстраційним посвідченням, виданим Золочівським МБТІ 24.03.1994 року, а ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на жилий будинок, вданий Золочівським МБТІ 13.04.1993 року, що розташовані на земельних ділянках, що межують між собою, а відтак ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є суміжними землекористувачами.

З матеріалів справи вбачається, що рішеннями Поморянської селищної ради Золочівського району Львівської області №35 від 11.04. 1994 року, №43 від 15.04.2011 року підтверджується передача ОСОБА_4 у приватну власність земельних ділянок, площі яких було уточнено, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0.15 га, для ведення особистого селянського господарства 0.29 га.

Рішенням Поморянської селищної ради Золочівського району Львівської області №137 від 06.07. 2012 року сесією селищної ради вирішено затвердити встановлені межі і розміри земельної ділянки ОСОБА_4 згідно технічної документації із землеустрою загальною площею для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0.15 га по АДРЕСА_2, для ведення особистого селянського господарства 0.31 га по АДРЕСА_2.

З технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 вбачається, що акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки не підписаний ОСОБА_2, і як встановлено судом, ОСОБА_2 відмовилася такий підписати, оскільки не погоджується з таким встановленням меж між земельними ділянками ОСОБА_4 та ОСОБА_2

З матеріалів справи також вбачається, що рішенням Поморянської селищної ради № 333 від 24.10.2014 року ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0.15 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за рахунок земель житлової та громадської забудови по АДРЕСА_1, зобов»язано ОСОБА_2 виготовити та погодити у встановленому законодавством порядку технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до ч.2 ст. 198 ЗК України складовою кадастрової зйомки є погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками або землекористувачами.

З акту встановлення та узгодження меж земельної ділянки гр.. ОСОБА_2, що є складовою частиною технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в АДРЕСА_1; з проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по передачі у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2, вбачається, що підпис суміжного землекористувача ОСОБА_4 в них відсутній.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4, як суміжний землекористувач, відмовилася підписати акт встановлення та узгодження меж між земельними ділянками, що визнано сторонами в суді першої інстанції та представником відповідача в суді апеляційної інстанції, підтверджується даними наявних у справі вищезазначеним актом та проектом землеустрою з відсутнім у них підписом ОСОБА_4

Судом першої інстанції встановлено і це не заперечувалось сторонами, їх представниками в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_2 також не підписала акт встановлення та узгодження меж між земельними ділянками ОСОБА_4 та ОСОБА_2

З матеріалів справи також вбачається, і це підтверджується актом земельної комісії при Поморянській селищній раді та землевпорядника селищної ради від 28.10.2103 року, актом комісії селищної ради від 23.05.2014 року, актом від 07.09.2015 року, що питання встановлення межі між земельними ділянками по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, неодноразово розглядалося комісіями селищної ради, однак межа між цими земельними ділянками не була встановлена з тих підстав, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 існують конфліктні відносини, і вони не погоджуються з висновками комісій щодо встановлення місця проходження межі.

Зазначені акти комісій свідчать про те, що між сторонами існує межовий спір, який органом місцевого самоврядування фактично не вирішений, оскільки рішення органу місцевого самоврядування з цього питання не приймалося, а висновки комісії мають рекомендаційний характер.

У зв»язку з відсутністю рішення органу місцевого самоврядування з приводу вирішення земельного спору щодо меж земельних ділянок, дане питання не було предметом розгляду його судом.

Разом з тим, як встановлено судом, і цього не заперечували в суді ні позивачка, ні відповідачка, ні їх представники, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не можуть погодити між собою місцепроходження межі між земельними ділянками по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, що свідчить про те, що між ними існує межовий спір, межові знаки між не встановлені, межа між земельними ділянками не визначена, така органом місцевого самоврядування не встановлювалася, земельний спір щодо меж земельних ділянок органом місцевого самоврядування не розглядався і рішення цим органом не приймалося, у зв»язку з чим даний спір не був предметом розгляду в суді.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що площі та конфігурації земельних ділянок ОСОБА_6 та ОСОБА_2 є орієнтовні та не визначені, а без встановлення меж між земельними ділянками, яка уповноваженим органом не встановлена, неможливо визначити їх конфігурацію, виготовити план земельної ділянки ОСОБА_2, що відображається у Державному акті на право власності на земельну ділянку із зазначенням її площі, конфігурації та розмірів.

За таких обставин колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, який з врахуванням наданих сторонами доказів прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_2 та про відмовив у їх задоволенні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно з"ясував обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 19 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуюча: Шеремета Н.О.

Судді: Зверхановська Л.Д.

Цяцяк Р.П.