Справа № 521/4889/15-ц
№ пр. 2/521/379/16
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Тополевої Ю.В.
за участю секретаря - Борисової Ю.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська Транспортна страхова компанія», ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала заяву про підтримання позову з проханням розглядати справу за її відсутності.
Представник відповідача ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди представника позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на такі обставини.
Як встановлено в судовому засіданні, згідно з постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 06.05.2014 року, 10 лютого 2014 року о 14 годині 50 хвилин в м. Одесі водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись у м. Одесі по вул. Балківській від вул. Поїзної в напрямку вул. Мельніцькій, на регульованому світлофорному об'єкті на перехресті з вул. Заньковецькою здійснив виїзд та рух через перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофору, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, який рухався у зустрічному напрямку та виконував поворот ліворуч. Внаслідок чого пошкоджено автомобіль позивача ОСОБА_1
Зазначеною постановою Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.
Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія ВНС 182503 від 27.11.2008 року, власником автомобіля НОМЕР_3 є ОСОБА_1
Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», 03 червня 2014 року позивач звернувся до страхової компанії із заявою про страхове відшкодування.
Отже, між сторонами виникли позадоговірні зобов'язання у зв'язку із завданням майнової шкоди, які регулюються главою 82 ЦК України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Крім того, згідно зі ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Згідно з п. 36.2 ст. 36 цього Закону страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Судом встановлено, що відповідач ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» повинна була сплатити ОСОБА_1 суму страхового відшкодування до 01.09.2014 року.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Всупереч зазначеним вимогам страховик свої зобов'язання перед позивачем щодо виплати страхового відшкодування не виконав.
Відповідно до п. 36.5. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Отже, позовні вимоги в цій частині є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Сума вартості експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 650 грн. відшкодуванню не підлягає, так як відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються, у тому числі, витрати, пов'язані з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Тобто, витрати по визначенню суми спричиненої майнової шкоди в розумінні ст. 29 цього Закону не відшкодовуються.
Що стосується позовних вимог про стягнення майнової шкоди з ОСОБА_2, суд вважає, що позовні вимог в цій частині є обгрунтованими, та їх належить задовольнити.
Так, приписами ст.1166 Цивільного кодексу України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану шкоду згідно з якими майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, під шкодою розуміється зменшення або втрата певного особистого чи майнового блага.
Відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що включає в себе певні елементи, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди); причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою.
Наявність цих елементів правопорушення є необхідною вимогою для притягнення до відповідальності і відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої ст.1187 Цивільного кодексу України.
За змістом ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до квитанцій у матеріалах справи позивачем було сплачено судовий збір на загальну суму 843,35 грн. (647,30 грн. + 196,05 грн.).
Оскільки при частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів, суд вважає за необхідне стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь позивача суму сплаченого судового збору 781 грн. 73 коп. (99,2 % задоволених вимог), у той час як з ОСОБА_2 - 55 грн. 32 коп. (100 % задоволених вимог).
Керуючись ст. ст. 22, 526, 530, 1166, 1187, 1188 ЦК України, ст. ст. 12, 28, 29, 30, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 212-215, 224 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська Транспортна страхова компанія, ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування заподіяної майнової шкоди в сумі 5568 (п'ять тисяч п'ятсот шістдесят вісім) грн. 47 коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська Транспортна страхова компанія», на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 781 грн. 73 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 55 грн. 32 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси, яка подається протягом 10 днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні, з дня отримання копії заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Головуючий Ю.В. Тополева