Справа № 396/1245/16-ц
Провадження № 2/396/600/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2016 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого: Шепетько Володимир Іванович

з участю секретаря Корольової Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, від імені яких діє представник ОСОБА_3, до ОСОБА_4, третя особа, приватний нотаріус ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним,

ВСТАНОВИВ :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання правочину недійсним, посилаючись на те, що вони були власниками земельних ділянок на підставі державного акта на право власності на землю площею 7,13 га та 6,82 га які розташовані на території Захарівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. 05 січня 2008 року між позивачами та відповідачем ФГ «Фефелов», в особі ОСОБА_6 укладено договір оренди вказаних земельних ділянок строком на 7 років. Після смерті ОСОБА_6 всі права та обовязки перейшли його сину відповідачу - ОСОБА_4. В 2015 році строк оренди земельних ділянок скінчився та з відповідачем були підписані нові договори оренди землі строком на 49 років. В березні 2015 року відповідачем було запропоновано змінити умови договорів оренди земельних ділянок в нотаріальній конторі, де відповідач ввів в оману позивачів та обманним шляхом їхні землі були продані, шляхом підписання фірмових бланків та журналу с пустою сторінкою.

Враховуючи вищенаведене, позивачі звернулися до суду за захистом порушених прав, підтримавши позовні вимоги у повному обсязі та просять суд визнати договір купівлі продажу земельної ділянки загальною площею 7,13 га та 6,82 га, які розташовані на території Захарівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - недійсним.

Під час розгляду справи позивачі змінили підстави позову та уточнили позовні вимоги, а саме просять суд визнати недійсними договори міни земельних ділянок, засвідчені 04.03.2015 року приватним нотаріусом ОСОБА_5 та визнати право власності на земельні ділянки № 208,209 площею 7,13 га та 6,82 га, які знаходяться на території Захарівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, посилаючись на те, що при зверненні до приватного нотаріуса їм стало відомо про складання договорів міни земельних ділянок, в яких вказано, що ОСОБА_7 міняє земельні ділянки площею 0,10 га та 0,10 га, що знаходяться на території Сотницько Балківської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області на належні позивачам земельні ділянки площею 7,13 га та 6,82 га, що знаходяться на території Захарівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, проте позивачі ніяких документів про право власності на вказані земельні ділянки не отримували.

Позивачі та їх представник в судове засідання з'явилися, уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві, просять позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_8, що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважаючи його необґрунтованим.

Представник третьої особи ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши пояснення позивачів, їх представника, відповідача та їх представника, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав.

Між позивачами та ФГ «Фефелов» 02.09.2013 року укладено договір оренди землі б/н, відповідно до якого позивачі передали орендарю належні їм земельні ділянки, площею 7,13 га та 6,82 га. Вказані договір оренди містить умови щодо об'єкту оренди, строку дії договору, орендної плати із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за її несплату, умов використання та цільового призначення земельної ділянки, умов і строку передачі земельної ділянки в оренду, інші права та обов'язки сторін.

Договором міни земельних ділянок від 04.03.2015 ОСОБА_7 здійснив обмін земельної ділянки площею 0,10 га, що знаходиться на території Сотницько Балківської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області на належну ОСОБА_1 земельну ділянку площею 7,13 га, що знаходиться на території Захарівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Договором міни земельних ділянок від 04.03.2015 ОСОБА_7 здійснив обмін земельної ділянки площею 0,10 га, що знаходиться на території Сотницько Балківської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області на належну ОСОБА_2 земельну ділянку площею 6,82 га, що знаходиться на території Захарівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК України.

У ч.1 ст.203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного судочинства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Одночасно, як вбачається зі змісту ст.654 ЦК України, зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст. 10 ч. 3 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ст. 60 ч. 2, 3 ЦПК України передбачено, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Верховний Суд України висловив правову позицію стосовно моменту укладання договору оренди землі та наслідків відкликання підпису з укладеного договору до державної реєстрації останнього. Так, у постанові від 18 грудня 2013 р. Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України зазначила, що своє волевиявлення на укладання договору учасник (сторона) правочину здійснює в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом щодо договору. Прохання учасника (сторони) правочину не здійснювати реєстрацію договору оренди земельної ділянки, волевиявлення на укладання якого він виявляв у момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, не є підставою для визнання договору недійсним у порядку, визначеному ч. 3 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Пунктом 8 ППВСУ "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними"від 6 листопада 2009 р. № 9 встановлено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. У зв'язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205-210, 640 ЦК тощо).

Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації.

Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Заявляючи позовні вимоги про визнання недійсними укладених правочинів позивачами не наведено, чим саме порушено права позивача у зв'язку з укладенням договорів міни земельних ділянок, якими поставлено у невигідне становище позивачів, не вказано наявність тяжкої обставини, що спонукала до укладення таких договорів на вкрай невигідних умовах.

Оскільки підстав для визнання недійсними договорів міни земельних ділянок із зазначених суд не вбачає, тому приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10,11, 60, 209, 213, 215, 218 ЦПК України,ст.ст. 210,220, 640 ЦК України,

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1, ОСОБА_2, від імені яких діє представник ОСОБА_3, до ОСОБА_4, третя особа, приватний нотаріус ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним, відмовити за необгрунтованістю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом десяти днів з моменту проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий: В. І. Шепетько