Справа № 591/8598/15-ц
Провадження № 2-о/591/20/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Бурда Б.В.

при секретарі - Терещенко М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2, Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник свої вимоги мотивує тим, що вона з жовтня 2000 року стала проживати однією сім'єю з ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилася спільна дитина - син ОСОБА_4. У зв'язку з тим, що вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, відомості про батька в актовому записі про народження сина були вказані з її слів. 21.10.2011 року вони з ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, а ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 помер. З часу народження сина, ОСОБА_3 визнавав його своєю дитиною, виховував та піклувався про сина. Просить встановити факт батьківства, якій їй потрібен для отримання пенсії.

Заінтересовані особи повідомлені про час та місце розгляду справи, але до суду не з'явилися, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутність.

Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши подані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

Пунктом 13 вказаної постанови Пленум Верховного Суду України зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України в абз.3-5 п.7 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився ОСОБА_5, про було складено актовий запис про народження № 414 від 15.05.2003 року. Як вбачається з копії актового запису про народження дитини - його матір'ю є заявник, а відомості про батька вказані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України - за вказівкою матері.

З пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбачається, що заявник та ОСОБА_3 стали проживати як чоловік та дружина з 2000 року, але при цьому шлюбу зареєстрували лише в 2011 році. Вони увесь час мешкали разом у АДРЕСА_1 та вели спільне господарство. У квітні 2003 року у них (заявника та ОСОБА_3) народився син, якого назвали ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_3 особисто забирав заявника та дитиною з пологового будинку, був гарним батьком та увесь час піклувався своїм сином ОСОБА_4, приділяючи йому батьківську увагу та турботу.

Пояснення вказаних свідків підтверджується також копіями фотокарток наданих суду.

Також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 помер. З копії спадкової справи вбачається, що з заявою про прийняття спадщини звернувся лише іншій син ОСОБА_3 - ОСОБА_2. Дружина померлого - заявник у даній справі, подала заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка.

ОСОБА_2, якій є стороною у даній справі, подав суду заяву в якій зазначив, що погоджується з заявою ОСОБА_1

Наведені вище докази достовірно підтверджують той факт, що саме ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4

Як встановлено судом, встановлення факту батьківства необхідне заявнику для вирішення питання щодо призначення пенсії по втраті годувальника, тобто вирішення даної справи не пов'язане зі спором про право цивільне.

Враховуючи наведені вище обставини та норми закону, суд вважає що вимоги заявник підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 256-259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, є батьком ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду (для осіб, що не були присутні при проголошення рішення, в той же строк з часу вручення копії рішення) апеляційної скарги.

Суддя