_____________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/8403/16-ц
Провадження № 2-о/520/295/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2016 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції у м. Одеса про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ :

18.07.2016 року заявник звернулась до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження - Україна, Луганська обл., с. Дар'їно - Єрмаківка, Свердловського району, місце смерті - Україна, Луганська обл.., м. Свердловськ, смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_2 року, причина смерті - дифузійний кардіосклероз. Допустити негайне виконання рішення у справі. Звернути судове рішення до виконання.

В своїй заяві посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м. Свердловськ, Луганської області в наслідок дифузного кардіосклерозу померла її тітка, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, про що Відділом запису актів громадянського стану Свердловського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки було видано Свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_1, яке не приймається на території України як документ, що має юридичну силу та не є підставою вважати людину померлою.

Заявник стверджує, що встановлення факту смерті необхідно їй для реєстрації смерті в єдиному державному реєстрі актів цивільного стану громадян України. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даною заявою.

У судове засідання заявник не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, одночасно з подачею заяви звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність.

Представник зацікавленої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції у м. Одеса також у судове засідання не з'явився, про час, дата та місце повідомлявся телефонограмою.

Згідно частини 2 ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов'язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв.

Постановою Верховної Ради України №254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою ВР України №252-VIII від 17.03.2015 року (згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015 року.

Відповідно до п. 14 частини 2 розділу 2 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275 від 02 грудня 2015 року с. Дар'їно - Єрмаківка, Свердловського району Луганської області віднесений до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає заяву підлягаючою задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до пю 1 постанови Пленуму ВС України від 31.03.1995 р. №5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право .

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_2, про що Відділом запису актів громадянського стану Свердловського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки було видано Свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_1.

Представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернулась до Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області з заявою щодо державної реєстрації смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Однак, 15.07.2016 року в.о. начальника відділу представнику заявника було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявником не надано документів, передбачених п.1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом міністерства юстиції України 18.10.2000 року за № 52/5 (у редакції наказу міністерства юстиції України 24.12.2010 року № 3307/5), яким встановлено, що підставою для державної реєстрації є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/0); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/0); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів СБУ у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Одночасно заявнику було роз'яснено право на звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті.

У абзаці першому п. 13 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України вказав про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилась ОСОБА_5, що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3, де в графі батько вказаний ОСОБА_6, а в графі мати - ОСОБА_7.

Згідно копії Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 у гр. ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 року народився син ОСОБА_8.

Отже, з вказаних документів можливо зробити однозначний висновок про те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_5 є рідними братом та сестрою по лінії матері ОСОБА_7.

Судом також встановлено, що 10 червня 1950 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_5, після реєстрації якого остання змінила прізвище на «ОСОБА_1», що підтверджується копією Свідоцтва про одруження Серії НОМЕР_4.

В період шлюбу ОСОБА_8 з ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5 року народилась ОСОБА_11, що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_5.

З копії Свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_6 вбачається що 26 липня 1991 року ОСОБА_11 зареєструвала шлюб з ОСОБА_12, після реєстрації якого змінила прізвище на «ОСОБА_1».

Таким чином, з поданих суду документів можливо встановити факт того, що ОСОБА_1 є рідною племінницею, по ліні батька, покійної ОСОБА_2, а від так наділена право на звернення до суду з даною заявою.

У відповідності до положень частини 2 статті 234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

Згідно з вимогами частини 3 статті 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З довідки про причину смерті (до форми № 106/в № 576, видається для поховання), що була видана Державною установою «Луганським республіканським бюро судово-медичної експертизи» Луганської Народної Республіки від ІНФОРМАЦІЯ_3 року вбачається, що причина смерті гр. ОСОБА_2 є дифузійний кардіосклероз.

Згідно Свідоцтва про поховання, реєстраційний номер 729 від 02 жовтня 2015 року ОСОБА_2 було поховано 02 жовтня 2015 року на кладовищі, розміщеному в Должике на вулиці Калініна, про що в книзі реєстрації поховань та перепоховань померлих громадян зроблений відповідний запис за № 59.

Замовником послуг з поховання ОСОБА_2 був чоловік заявника ОСОБА_12, що вбачається з розрахунків ритуальної служби «ФЕНИКС».

Підставою звернення заявника до суду є неможливість реєстрації факту смерті її тітки в зв'язку з тим, що офіційні документи, що посвідчують даний факт, видані органами, які розміщені на території, яка тимчасово непідконтрольна Україні.

В силу положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин.

Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. ст. 1; 4 ч.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Виходячи з наявних у справі доказів вбачається, що реєстрація смерті тітки заявниці у органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, можливості зареєструвати смерть тітки на підставі вищезазначеного свідоцтва про смерть у заявниці немає, так як воно не відповідає визначеній чинним законодавством формі для проведення державної реєстрації смерті, тому відновлення порушених прав заявника не можливо в іншій спосіб, як встановлення даного юридичного факту в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в України у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника

За ч.ч.3, 4 ст.49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, ст.1 ЦПК України задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов'язковість рішень суду до виконання.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 31, 213, 214, 215, 256, 259 ЦПК України, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», главою 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Постановою Верховної Ради України №254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями»,

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції у м. Одеса, про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження - Україна, Луганська область, с. Дар'їно - Єрмаківка, Свердловського району, місце смерті - Україна, Луганська область, м. Свердловськ, смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_2 року, причина смерті - дифузійний кардіосклероз.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення

Суддя Куриленко О. М.