Справа № 426/8029/16-ц
25 жовтня 2016 року Сватівський районний суд Луганської області у складі: головуючого судді - Реки А.С., при секретарі Гапич К.В., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Сватове цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог товариство з обмеженою відповідальністю «Медаком» про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії № 202 від 29 жовтня 2013 року, -
Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", від імені якого діє представник за довіреністю, предявило даний позов. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що 29 жовтня 2013 року між публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю "Медаком" був укладений договір кредитної лінії № 202, зі змінами та доповненнями, внесеними Додатковим договором про реструктуризацію № 1 від 30 травня 2014 року (далі кредитний договір). Відповідно до п.п. 2.2 2.3.2. кредитного договору кредит надано у вигляді не відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) на поповнення обігових коштів з остаточним терміном повернення не пізніше 28 квітня 2015 року. Позичальник зобовязався не пізніше останнього банківського дня періоду, в якому закінчується строк користування кредитом у межах встановленого в звітному періоді діючого ліміту кредитування, здійснити погашення частини кредитних коштів у сумі, що буде необхідною для дотримання діючого ліміту кредитування на наступний період. Максимальний ліміт кредитування становить 280 000,00 гривень. Відповідно до п. 2.7. кредитного договору процентна ставка встановлена в розмірі 19,5 % річних, яка може бути встановлена в іншому розмірі в порядку, визначеному договором. Згідно п. 2.7.2. кредитного договору проценти нараховуються методом факт/факт на фактичну суму заборгованості позичальника за кредитом та за термін фактичного користування ним, починаючи з першого дня видачі кредиту включно, та до повного погашення заборгованості за цим договором. За умовами кредитування, передбаченими п. 3.1.1. та п. 3.1.2. кредитного договору, банк проводить надання кредиту в безготівковій формі шляхом сплати платіжних документів, наданих позичальником або шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника, відкритий у банку, для подальшої сплати платіжних документів згідно з цільовим призначенням кредиту. Надання кредиту або тієї чи іншої його частини на умовах цього договору здійснюється банком протягом 5 банківських днів після виконання позичальником усіх та кожної з умов надання договору та після надання банку документів, що підтверджують потребу в кредитних коштах, а також заявки позичальника, підписаної керівником і головним бухгалтером позичальника. В якості забезпечення виконання ТОВ «Медаком» своїх зобовязань за кредитним договором було укладено договір поруки № 202/31 від 29 жовтня 2013 року з ОСОБА_1 30.05.2015 року з ОСОБА_1 розірвано договір поруки № 202/31 від 29 жовтня 2013 року, про що складено та підписано відповідний договір, тієї ж дати з ОСОБА_1 укладено новий договір поруки № 202/32 від 30.05.2015 року. З моменту підписання договору поруки ОСОБА_1 зобовязався відповідати всіма власними коштами та майном по зобовязаннях, взятих на себе товариством з обмеженою відповідальністю «Медаком» згідно кредитного договору. Вимоги банку про усунення порушень за договором кредитної лінії залишена ОСОБА_1 без задоволення, заборгованість по кредиту не погашена. Банк свої обовязки, передбачені кредитним договором, виконав повністю та належним чином. Позичальник порушив умови кредитного договору, а саме: не виконав зобовязання щодо погашення кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, у звязку з чим станом на 12.05.2016 року, в результаті невжиття позичальником та поручителем заходів щодо погашення простроченої заборгованості перед банком, існує заборгованість за договором кредитної лінії № 202 від 29.10.2013 року, яка складає 488353,08 гривень, у тому числі:
прострочений борг за кредитом в сумі 280000,00 грн.;
три проценти річних за прострочення сплати відсотків за кредитом з 07.07.2014 по 11.05.2016 в сумі 2147,53 грн.;
В судове засідання ПАТ "Державний ощадний банк України" уповноваженого представника не направили. Надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Проти винесення по справі заочного рішення не заперечували. Витрати за розміщення оголошення в пресі в розмірі 420,00 грн. просив покласти на відповідача.
Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр». Причини неявки суду не повідомляли.
У відповідності до ч.1 ст.224 ЦПК України, судом ухвалено розгляд справи в заочному порядку. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до змісту ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно положень ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
З матеріалів справи вбачається, що 29 жовтня 2013 року між публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю "Медаком" був укладений договір кредитної лінії № 202. У відповідності до положень кредитного договору, банк надав кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) на поповнення обігових коштів з остаточним терміном повернення не пізніше 28 квітня 2015 року. Позичальник зобовязався не пізніше останнього банківського дня періоду, в якому закінчується строк користування кредитом у межах встановленого в звітному періоді діючого ліміту кредитування, здійснити погашення частини кредитних коштів у сумі, що буде необхідною для дотримання діючого ліміту кредитування на наступний період. Максимальний ліміт кредитування становить 280 000,00 гривень (а.с. 11-18)
Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
В якості забезпечення виконання ТОВ «Медаком» своїх зобовязань за кредитним договором було укладено договір поруки № 202/31 від 29 жовтня 2013 року з ОСОБА_1 30.05.2015 року з ОСОБА_1 розірвано договір поруки № 202/31 від 29 жовтня 2013 року, про що складено та підписано відповідний договір, тієї ж дати з ОСОБА_1 укладено новий договір поруки № 202/32 від 30.05.2015 року. ОСОБА_1 зобовязався відповідати всіма власними коштами та майном по зобовязаннях, взятих на себе товариством з обмеженою відповідальністю «Медаком» згідно кредитного договору (а.с. 19-29).
Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредитної лінії № 202 від 29.10.2013 року у розмірі 488353,08 грн., є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований.
Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 526, 554, 610-612, 625, 638, 1050, 1054, 1055, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог товариство з обмеженою відповідальністю «Медаком» про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії № 202 від 29 жовтня 2013 року задовольнити.
Повний текст було виготовлено 28.10.2016 року.
Суддя А.С. Река