Справа № 569/1579/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Сидорука Є.І.,

при секретарі Патій Н.А.,

з участю ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Арсенал страхування, третя особа ПАТ Кредобанк про стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду із цивільним позовом до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Арсенал страхування, третьої особи ПАТ Кредобанк про стягнення страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 24 червня 2014 року він уклав з ПРАТ СК Арсенал страхування Договір добровільного страхування наземного транспорту. Відповідно до п. 7 даного договору були передбачені страхові ризики: викрадення, збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), збитки внаслідок інших подій. Страхова сума за Договором склала 438 108,00 грн., страховий платіж 26 768,40 грн. 17 жовтня 2014 року відбулась дорожньо-транспорна пригода за участю його транспортного засобу та транспортного засобу Фольксваген Кадді, яким керувала ОСОБА_4, яка виїхала на смугу зустрічного руху та здійснила зіткнення з його автомобілем. В результаті ДТП його автомобіль був пошкоджений, а він отримав численні тілесні ушкодження. Після настання дорожньо-транспортної пригоди, яка є страховим випадком, він виконав всі передбачені пунктом 25 договору добровільного страхування наземного транспорту № 068/14-Тз/Р: з місця події повідомив страховика та викликав ДАІ, 20.10.2014р. подав письмову заяву про настання страхового випадку та всі передбачені договором страхування документи, надав пошкоджений автомобіль для огляду та визначення характеру та обсягу пошкоджень. Замість здійснення виплати страхового відшкодування згідно з Страховим актом, він отримав від ПРАТ СК Арсенал страхування лист-відписку не підкріплений відповідними розрахунками та документами, передбаченими договором страхування. При цьому страхова компанія довільно трактує зміст договору страхування з метою невиплати належних йому коштів. Просить стягнути з ПРАТ СК Арсенал страхування страхове відшкодування в сумі 288041,77 грн., витрати від інфляції в сумі 14278,23 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 2178,07 грн., пеню передбачену договором страхування в сумі 269,98 грн., всього 307 148,05 грн. (триста сім тисяч сто сорок вісім грн.. 05 коп.).

18 червня 2015 року позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій зменшив позовні вимоги і просив стягнути з відповідача страхове відшкодування в сумі 143 762,60 грн., витрати від інфляції в сумі 71 994,02 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 3 417,40 грн., пеню передбачену договором страхування в сумі 4 157,83 грн., а всього 223 331,85 грн. вказав, що 30 грудня 2014 року відповідачем було сплачено вигодо набувачу частина страхового відшкодування в сумі 144 279,17 грн.

12 січня 2016 року позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив прийняти до уваги Висновок №8 судової авто товарознавчої експертизи від 08 жовтня 2015 року та Висновок №11 додаткової судової авто товарознавчої експертизи від 04 грудня 20105 року як основу для розрахунку розміру страхового відшкодування та стягнути з ПрАТ «СК «Арсенал страхування» страхове відшкодування в сумі 205 350,89 грн., витрати від інфляції в сумі 82 515,16 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 6 346,00 грн., пеню передбачену договором страхування в сумі 6 346,16 грн., всього 300 558,12 грн., покласти на відповідача судові витрати по справі в тому числі на проведення судових експертиз, в сумі 8 900,00 грн.

09 лютого 2016 року представник відповідача подав до суду заперечення на заяву про уточнення позовних вимог, в якій вказав, що уклавши договір страхування сторони домовились, що визначення вартості залишків транспортного засобу відбувається шляхом онлайн-аукціону з продажу автомобілів ТОВ «Українсько-Польське підприємство «Автоонлайн-Україна», а твердження позивача щодо необ»активності результатів онлайн аукціону у зв»язку з неповнотою зазначених пошкоджень в повній мірі спростовується другим онлайн-аукціоном. Уклавши та підписавши договір страхування, позивач тим самим засвідчив свою згоду та прийняв умови, які були в ньому закріплені. Зокрема, порядок визнання вартості залишків транспортного засобу. Просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ПрАТ «СК «Арсенал страхування» у повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Арсенал страхування» судові витрати у розмірі 121,80 грн.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали за мотивів, що викладені в позовній заяві та заявах про уточнення позовних вимог, просили позов задоволити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в задоволенні позову відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Представник ПАТ Кредобанк в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяву чи клопотання про перенесення розгляду справи не подавав. Однак, 25 лютого 2015 року представник ПАТ Кредобанк подав до суду письмові пояснення в яких вказав, що з метою належного та своєчасного погашення заборгованості за Кредитним договором №4027.03.00.2293 від 27.06.2014 року ПАТ Кредобанк не заперечує проти позовних вимог позивача та їх підтримує за умови наступного перерахування отриманих коштів в рахунок погашення кредитної заборгованості.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, та оцінивши їх в сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 24 червня 2014 року між ОСОБА_1 та ПрАТ СК Арсенал страхування було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 068/14-Тз/Р, за яким був застрахований транспортний засіб TOYOTA RAV 4, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Статтею 16 Закону України Про страхування визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 7 Договору добровільного страхування наземного транспорту одним із страхових ризиків зазначено ДТП.

Страхова сума за Договором склала 438 108,00 грн., страховий платіж 26 768,40 грн.

17 жовтня 2014 року відбулась дорожньо-транспорна пригода за участю транспортного засобу TOYOTA RAV 4, реєстраційний номер НОМЕР_1, та транспортного засобу Фольксваген Кадді, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_4, яка виїхала на смугу зустрічного руху та здійснила зіткнення з автомобілем позивача.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль НОМЕР_3, що належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ 198516, отримав механічні пошкодження.

Відповідно ст. 9 Закону України Про страхування при страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.

20 жовтня 2014 року позивач ОСОБА_5 звернувся до ПрАТ Арсенал страхування із відповідною заявою про виплату страхового відшкодування.

23 грудня 2014 року листом № 1/к/у відповідач ОСОБА_6 Арсенал страхування повідомив позивача про те, що розмір виплати становитиме 144 279,17 грн.

ОСОБА_1 звернувся до субєкта оціночної діяльності, який відповідно до звіту № 2015/0001 від 05.01.2015р. визначив вартість відновлювального ремонту автомобіля в сумі 288 041,77 грн., що складає 65 % від вартості автомобіля.

30 грудня 2014 року ПрАТ «СК «Арсенал страхування» здійснило страхову виплату ОСОБА_1 у сумі 144 279,17 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №29654 від 30.12.2014 року.

Таким чином, страховик ПрАТ «СК «Арсенал страхування» частково відшкодував позивачу понесені ним збитки у розмірі 144 279,17 грн.

Під час розгляду справи було призначено і проведено дві судові авто товарознавчі експертизи. Згідно Висновку №8 від 08 жовтня 2015 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota Rav4», реєстраційний номер НОМЕР_4, станом на 17 жовтня 2014 року, становить 437 075,84 грн. та станом на 24 червня 2015 року, становить 713 365,09 грн., вартість матеріального збитку станом на 17 жовтня 2014 року, становить 412 474,79 грн. та станом на 24 червня 2015 року, становить 614 716,50 грн.

Згідно Висновку №11 від 04 грудня 2015 року ринкова вартість пошкодженого в ДТП 17 жовтня 2014 року (вартість залишків) автомобіля «Toyota Rav4», реєстраційний номер НОМЕР_4, станом на 17 жовтня 2014 року, становить 52 649,11 грн., ринкова вартість пошкодженого в ДТП 17 жовтня 2014 року (вартість залишків) автомобіля «Toyota Rav4», реєстраційний номер НОМЕР_4, в цінах на 24 червня 2015 року, становить 91 964,60 грн.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України, у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України Про страхування у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Пунктом 30.1 договору страхування передбачає майнову відповідальність страховика у разі несвоєчасного здійснення страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пені у розмірі 0,01% від суми страхового відшкодування за кожний день прострочення.

За таких обставин суд вважає, що ПАТ Страхова компанія Арсенал страхування порушила як умови договору страхування від 24.06.2014 року № 068/14-Тз/Р так і вимоги Цивільного кодексу України та Закон України Про страхування.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимоги кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тому, з врахуванням даних обставин суд вважає, що ПАТ Страхова компанія Арсенал страхування повинна виплати ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 205 350 грн. 89 коп., витрати від інфляції в сумі 82 515 грн. 16 коп., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 6 346 грн. 00 коп., пеню передбачену договором в розмірі 6 346 грн. 16 коп., а всього 300 558 грн. 21 коп.

При винесенні рішення суд виходить з вимог справедливості та розумності.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно ст. 212 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуються на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення.

При цьому суд виходить з вимог справедливості, як одного з вимірів конституційного права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 212-215, 218, 294, 296, 297 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ПРАТ СК " Арсенал Страхування" на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у сумі 205350,89 грн., витрати від інфляції у сумі 82515,16 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 6346,00 грн, пеню в сумі 6346,16 грн., а всього 300558,21 грн., та судові витрати в сумі 8900 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Є.І. Сидорук

Повний текст рішення виготовлено 12 лютого 2016 року.

Суддя: Є.І. Сидорук