УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Коротуна В.М., Парінової І.К.,

МаляренкаА.В., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - публічне акціонерне товариство «Південтеплоенергомонтаж», про поділ спільного майна та встановлення порядку користування квартирою, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна та встановлення порядку користування квартирою, за касаційною скаргою ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_5 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 04 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа - публічне акціонерне товариство «Південтеплоенергомонтаж», про поділ спільного майна та встановлення порядку користування квартирою, посилаючись на те, що сторонами під час шлюбу було нажито майно, а саме: квартира АДРЕСА_1, a також акції ПАТ «Південтеплоенергомонтаж» у кількості 900 штук.

Указуючи на те, що оскільки дане майно було придбане під час шлюбу та за спільні кошти подружжя, просила визнати за нею право власності на Ѕ його частини.

Також посилалася на те, що між сторонами не досягнуто згоди щодо порядку користування вищевказаною спільною квартирою загальною площею 95,8 кв. м, житловою 43,2 кв. м, а тому просила суд встановити порядок користування, виділивши їй кімнату площею 24,4 кв. м, а відповідачу - 18,8 кв. м, зазначаючи, що з моменту вселення до квартири вона постійно користується саме цією кімнатою, а речі відповідача знаходяться у кімнаті площею 18,8 кв. м.

ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом, предметом якого був поділ спільного майна подружжя, до якого, на його думку, належить квартира АДРЕСА_1, 1/3 частини квартири АДРЕСА_2.

Крім того, просив встановити порядок користування спірною квартирою АДРЕСА_1, виділивши в його користування кімнату площею 24,4 кв. м, а у користування відповідача за зустрічним позовом -18,8 кв. м.

Також просив визнати цінні папери ПАТ «Південтеплоенергомонтаж» у кількості 900 штук, номінальною вартістю 5 грн штука, загальною вартістю 26 215 грн 46 коп., особистою приватною власністю ОСОБА_4, оскільки вони придбані після припинення шлюбних відносин, а тому не є такими, що придбані за рахунок спільного майна подружжя.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22 липня

2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від

04 листопада 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_3 та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 об'єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Поділено спільне майно подружжя: виділено ОСОБА_3 із спільної сумісної власності 1/2 частини квартири АДРЕСА_1; виділено ОСОБА_4 зі спільної сумісної власності 1/2 частину вказаної квартири.

Визнано цінні папери (акції) ПАТ «Підентеплоенегромонтаж» в кількості 900 (дев'ятсот) штук, номінальною вартістю 5 грн кожна, загальною вартістю 26 215 грн 46 коп., особистою власністю ОСОБА_4 У задоволенні решти вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_6 просять скасувати судові рішення в частині відмови в задоволенні її позовних вимог та в частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 щодо визнання за ним права особистої власності на цінні папери, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині судові рішення не оскаржуються, тому не є предметом перегляду.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 60 СКУкраїни майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч.1ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Установлено, що з 29червня 1985 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року шлюб між ними розірвано.

Під час шлюбу сторонами на підставі договору купівлі-продажу від 12 червня 2013 року на ім'я ОСОБА_4 була придбана квартира АДРЕСА_1.

Суд задовольнив позов у частині визнання квартири АДРЕСА_1 об'єктом спільної сумісної власності подружжя та визнав за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 правовласності на 1/2 частини даної квартири за кожним.

За змістом ст. 391 ЦПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними доповненнями), квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Відповідно дотехнічного паспорта вказана квартира має загальну площу 95,8 кв. м та житлову 43,2 кв. м, й складається з двох ізольованих кімнат площею 24,4 кв. м та 18,8 кв. м.

Кожна із сторін має право на виділення їй у користування, відповідно до ідеальних часток квартири, належної їм на праві спільної сумісної власності, кімнати площею не меншою ніж за 21,6 кв. м (43,2:2=21,6 кв. м).

Отже ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що запропонований порядок конкретного користування спірною квартирою передбачає виділення відповідачу житлової площі на 2,8 кв. м менше ніж він повинен мати відповідно до арифметичних часток у праві власності, що є суттєвим.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 26, 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні питання про поділ майна у вигляді акцій, частки (паю, долі) у фондах корпоративних господарських організацій судам слід виходити з того, що питання їх поділу вирішується залежно від виду юридичної особи, організаційно-правової форми її діяльності, характеру правовідносин подружжя з цим суб'єктом.

Акції можуть бути об'єктом права спільної сумісної власності і предметом поділу між подружжям, якщо вони були придбані за їх спільні кошти.

Також в п. 30 указаноїпостанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що якщо за час окремого проживання подружжя після фактичного припинення шлюбних відносин спільне майно його членами не придбавалося, суд відповідно до ч. 6 ст. 57 СК може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте кожним з них за цей період та за вказаних обставин, і провести поділ тільки того майна, що було їхньою спільною власністю до настання таких обставин.

Судом встановлено, що 11 вересня 2014 року ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу були придбані цінні папери ПАТ «Південтеплоенергомонтаж» в кількості 900 шт., номінальною вартістю 5 грн штука, загальною вартістю 26 215 грн 46 коп.

Ухвалюючи рішення про задоволення зустрічних позовних вимог про визнання особистою власністю ОСОБА_4 цінних паперів (акцій), суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що спірні акції за договором купівлі-продажу придбані ОСОБА_4 11 вересня 2014 року, а в рішенні суду про розірвання шлюбу встановлено, що сторони з листопада 2013 року не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо та спільного господарства не ведуть, рішення суду набрало законної сили.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Обставини справи досліджено повно, зібраним доказам надана оцінка.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права при його ухваленні, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування судових рішень, та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновком суду по їх оцінці, тому колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 334, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 04 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов

Судді: В.М. Коротун

А.В.Маляренко

І.К.Парінова

О.В.Ступак