Апеляційний суд міста Києва
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/295/16 Доповідач у суді апеляційна інстанції: Волошина В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі Крічфалуши С.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова група» про захист прав споживачів.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

30.12.2014 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з ПАТ «Українська страхова група» на його користь 105 476,66 грн. страхового відшкодування та вартість проведення експертизи, 20 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.11.2013 між ПАТ «Українська страхова група» та ним було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-5000-13-00459, відповідно до якого автомобіль Skoda Oktavia,д.н.з. НОМЕР_2 був застрахований по КАСКО на 130000 грн.

21.10.2014 стався страховий випадок, внаслідок якого автомобіль було пошкоджено. Позивачем було виконано всі вимоги щодо дій страхувальника у разі настання страхового випадку.

Листом від 12.11.2014 від відповідача позивачу було повідомлено, що належний ОСОБА_3 автомобіль зазнав конструктивної загибелі та вартість його залишків оцінили у розмірі 122000 грн та з урахуванням франшизи позивачу було запропоновану виплату страхової суми в розмірі 7350 грн.

Позивач надав висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 194/4 від 05.12.2014 ринкова вартість транспортного засобу складає 192903,39 грн, а розмір спричиненої у результаті дорожньо-транспортної пригоди шкоди становить 102125,66 грн.

Отже, на думку позивача, розмір страхового відшкодування, яке підлягає виплаті на користь останнього з урахуванням франшизи становить 101476,66, витрати на проведення експертизи - 4000, моральну шкоду оцінює в 20000 грн, а усього 125476,66 грн.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року позовну заяву ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова група» про захист прав споживачів задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова група» на користь ОСОБА_3 суму страхового відшкодування у розмірі 7350 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова група» на користь держави суму судового збору у розмірі 243,60 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду позивач ОСОБА_3 подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на те, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права та неповно з'ясованих обставинах справи. При цьому коротко виклав обставини справи. А також вказав, що в основу оскаржуваного рішення суду покладено замовлений відповідачем Звіт про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля від 27 жовтня 2014 року № 3910, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням оцінок спеціалізованого СТО начебто складає 223597,84грн. Разом з тим, суд першої інстанції не взяв до уваги, що вказаний звіт не містить, в супереч чинного законодавства, розрахунку відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу. Окрім того, зазначав, що проведене ним експертне дослідження та проведений ремонт транспортного засобу безпідставно не був прийнятий до уваги, як належний доказ. Щодо незаконності рішення суду першої інстанції звернув свою увагу на судову практику. Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог (п.2, ч.1 ст. 307 ЦПК України).

Статтею 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

- неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

- недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

- невідповідність висновків суду обставинам справи;

- порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обгрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші.

Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положеньст.57-66 ЦПК України.

Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає; висновки суду не відповідають обставинам справи; порушено норми, як матеріального, так і процесуального права.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події ( страхового випадку) виплатити другій стороні ( страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За правилами п. 5 ч. 1 ст. 989 ЦК України страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором.

За приписами ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі, зокрема, несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Аналіз вищенаведених положень цивільного законодавства України в сфері страхування свідчить про те, що вони спрямовані на захист майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків).

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 19 постанови від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», з урахуванням змісту статті 979 ЦК України та статті 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку.

Ч. 1 ст. 25 ЗУ «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції ухвалив рішення зі змісту якого вбачається, що резолютивна його частина суперечить мотивувальній. Так, в мотивувальній частині рішення суд першої інстанції зазначив про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Тоді, як в резолютивній частині суд зазначив, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягнув з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова група» на користь ОСОБА_3 суму страхового відшкодування у розмірі 7350 грн. В основу рішення суд поклав як належний та допустимий доказ звіт №3910 про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля Skoda Octavia А5, державний номерний знак НОМЕР_2, складений ТОВ «АСИСТАНСЬКА КОМПАНІЯ «УКРАЇНСЬКА СЛУЖБА ДОПОМОГИ» від 27.10.2014, проведений на замовлення відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська страхова група» та не прийняв до уваги експертний звіт ТОВ «Українські незалежні судові експертизи»№194/4 від 05.12.2014 проведений на замовлення позивача, мотивуючи тим, що оскільки позивач уклав договір та погодився з його умовами, то перевагу у проведенні експертної оцінки має страхова компанія. При цьому зазначив, що клопотання про призначення експертизи сторона позивача не заявляла.

Проте, з такими висновками суду погодитись не можна виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01.11.2013 між ПАТ «Українська страхова група» та ОСОБА_3 було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-5000-13- 00459, відповідно до якого автомобіль Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_2 був застрахований по КАСКО (а.с.10-17). Даним договором було застраховано майнові інтереси позивача, пов'язані із володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_2.

21.10.2014 у м. Києві на Наддніпрянському шоссе сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП), в результаті якої автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.

У зв'язку із настанням страхового випадку за участю застрахованого автомобіля, позивач звернувся до страхової компанії із відповідною заявою про настання страхового випадку та виплату суми страхового відшкодування.

З метою визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля розміру страхового відшкодування та встановлення матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_2, відповідач замовив проведення незалежної оцінки у ТОВ «АСИСТАНСЬКА КОМПАНІЯ «УКРАЇНСЬКА СЛУЖБА ДОПОМОГИ».

Так згідно звіту №3910 про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля Skoda Octavia А5, державний номерний знак НОМЕР_2, складеного ТОВ «АСИСТАНСЬКА КОМПАНІЯ «УКРАЇНСЬКА СЛУЖБА ДОПОМОГИ» 27.10.2014, вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda Octavia А5, державний номерний знак НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП з урахуванням оцінок спеціалізованого СТО складає 223597,84. В тому числі, податок на додану вартість 37265,81 грн. Також, цим звітом визначена дійсна вартість застрахованого ТЗ без врахування додаткового обладнання на момент настання страхового випадку, яка становить 185674,20 грн. Виходячи з формули та показників звіту застрахований ТЗ зазнав конструктивної загибелі. З чим не погодився позивач.

В свою чергу позивач самостійно замовив експертний звіт, так відповідно до висновку експерта ТОВ «Українські незалежні судові експерти» № 194/4 від 05.12.2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda Octavia А5 2.0, д.н.з. НОМЕР_2 складає 178 520,50 грн, а матеріальна шкода завдана власнику автомобіля Skoda Octavia А5 2.0, державний номерний знак НОМЕР_2 складає 102 125,66 грн. (а.с.19-48).

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Дотримання вказаного принципу є надзвичайно важливим при розгляді справ, оскільки він гарантує, що сторона незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства матиме змогу забезпечити захист своїх інтересів шляхом отримання допомоги суду у вирішенні тих питань, які вона сама з об'єктивних причин не може вирішити, як у випадку з наявністю в матеріалах справи двох суперечливих висновків щодо пошкодженого транспортного засобу, що потребує певних знань та навиків у відповідній галузі.

Разом з тим, суд першої інстанції в порушення вищезазначеної норми, не сприяв всебічному та повному з'ясуванню обставин справи, що призвело до ухвалення незаконного та необгрутованого рішення, яке підлягає скасуванню з ухваленням нового виходячи з наступного.

В процесі розгляду справи ОСОБА_3 подав клопотання про призначення по справі автотоварознавчої експертизи для визначення вартості збитків автомобіля Skoda Octavia А5, державний номерний знак НОМЕР_2.

Ухвалою від 09.02.2016 Апеляційного суду м.Києва клопотання ОСОБА_3 було задоволено.

Згідно висновку експерта №585/16-23 від 27.07.2016 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи

1.Розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля Skoda Octavia А5 2.0, державний номерний знак НОМЕР_2, 2008 року випуску, чорного кольору, внаслідок ДТП, яка мала місце 21.10.2014, становить на момент ДТП 21.10.2014 - 87814,91 грн.

2.Ринкова вартість автомобіля Skoda Octavia А5 2.0, державний номерний знак НОМЕР_2 до ДТП, станом на 21.10.2014, становить: 184264,12 грн.

3.Вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу автомобіля Skoda Octavia А5 2.0, державний номерний знак НОМЕР_2, становить: 140123,34 грн.

4.Вартість відновлювального ремонту з урахування фізичного зносу автомобіля Skoda Octavia А5 2.0, державний номерний знак НОМЕР_2, становить: 87814,91 грн.

5.Коефіцієнт відновлювального ремонту з урахування зносу автомобіля Skoda Octavia А5 2.0, державний номерний знак НОМЕР_2 у співвідношенні до його вартості на момент ДТП, становить: 87814,91 /184264,12 = 0,4766.

Незважаючи на висновок експертизи позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь в рахунок страхового відшкодування 102 125,66 грн., в рахунок моральної шкоди 20 000 грн. та судові витрати.

Зваживши на вищенаведене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, але частково дивлячись на таке.

01.11.2013 між ПАТ «Українська страхова група» та ОСОБА_3 було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-5000-13- 00459, відповідно до якого автомобіль Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_2 був застрахований по КАСКО. Після звернення до страхової компанії позивач не отримав страхового відшкодування. Між сторонами виник судовий спір.

Згідно висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи дійсний розмір вартості матеріального збитку складає 87814,91 грн. (а.с.54 т.2), вартість проведених досліджень експертом становить 4404,00 грн.(а.с.42 т.2). Страхове відшкодування позивачем від відповідача не отримувалось. Розмір франшизи становить 650 грн., які при виплаті страхового відшкодування не виплачуються. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 91 568,91 грн., що складається зі страхового відшкодування 87814,91 грн. + 4404,00 грн. витрати за проведення експертизи за мінусом 650 грн. франшизи.

Оскільки судом було проведено судову автотоварознавчу експертизу, то колегія суддів вважає правильним покласти в основу рішення саме її данні, так як експерт був попереджений про кримінальну відповідальність, дослідив матеріали цивільної справи та докази, на які посилалися сторони (наявність звіту, документи щодо проведеного ремонту, а також висновок №194/4), висновок експерта є мотивованим. А тому, з урахуванням викладених мотивів, колегія суддів не приймає до уваги, як звіт страхової компанії, так і документи щодо ремонту автомобіля позивача.

Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки ні договором страхування, ні законом таке відшкодування не передбачено.

Зазначений висновок ґрунтується на вимогах ст. 611 ЦК України, відповідно до якої відшкодування моральної шкоди в разі невиконання зобов'язання допускається, якщо такі наслідки передбачені законом або договором.

До правовідносин, які виникли між сторонами судом першої інстанції застосований і Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який їх не регулює, а тому є помилковим. Окрім того, резолютивна частина рішення повинна відповідати за своїм змістом мотивувальній, чого не дотримано судом першої інстанції.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції не можна визнати законним та обгрутованим, воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 слід задовольнити частково. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова група» на користь ОСОБА_3 в рахунок страхового відшкодування 87814,91 грн. та витрати на проведення експертизи 4404,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовити.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 878,14 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року про часткове задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова група» на користь ОСОБА_3 в рахунок страхового відшкодування 87814,91 грн. та витрати на проведення експертизи 4404,00 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова група» на користь держави суму судового збору у розмірі 878,14 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: