Справа № 642/6478/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2016 р. Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Проценко Л.Г.

при секретарі - Канаєвій К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ленінського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, третя особа: Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив скасувати арешт накладений на все майно ОСОБА_1, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 12691065; виключити майно ОСОБА_1 з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 12691065.

В обґрунтування позову посилався на те, що в 2011 році у нього, як у приватного підприємця виникла заборгованість перед пенсійним фондом у сумі 69,68 грн., яку він погасив, згідно виписки банку від 03.10.2011р. З невідомих підстав УПФУ Ленінського району м. Харкова подало до Леніського ВДВС вимогу Ф495 про стягнення з нього недоїмки 69,68 грн. Державний виконавець Близнюков Ю.В. 20.06.2012р. відкрив виконавче провадження та в цей же день виніс постанову про накладення арешту на майно позивача. З невідомих причин, цей же державний виконавець 18.09.2012р. повторно наклав арешт на майно позивача; а 18.10.2012р. державний виконавець Близнюков Ю.В. виніс постанову про повернення виконавчого документу, посилаючись на відсутність майна боржника. Про ці обставини позивачу стало відомо лише у 2016 році, коли він зайнявся оформленням спадщини.

В судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву про розгляд позову в його відсутність, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що просить розглядати справу в його відсутність та щодо позову покладається на думку суду.

Представник третьої особи не зявився, причини неявки суду не відомі. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Суд, перевіривши матеріали справи, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Згідно до листа УПФ України в Ленінському районі м. Харкова від 11.05.2016р. №3718/07/29, відповідно до виписки банку від 03.10.2011р. заборгованість по вимозі Ф495 від 05.10.2011р. про сплаті єдиного податку ОСОБА_1 сплачено в повному обсязі у розмірі 69,68 грн. (а.с. 6)

Відповідачем на звернення ОСОБА_1 було надано відповідь від 12.09.2016р. про те, що на виконанні Ленінського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Х/о перебувала вимога Ф495 від 05.10.2011р., видана УПФУ в Ленінському районі м. Харкова про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь УПФУ в Ленінському районі м. Харкова сплату суми недоїмки зі сплати єдиного внеску 69,68 грн. Відповідно до постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві (ВП №33253590), провадження завершено на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Дане виконавче провадження знищено відповідно до акту про вилучення виконавчих проваджень за спливом строку зберігання. Зняття арешту за постановою начальника є неможливим оскільки виконавче провадження знищено, та запропоновано звернутися до суду. (а.с. 8)

Постановою державного виконавця Ленінського відділу ДВС ХМУЮ ОСОБА_2 від 20.06.2012р. було відкрито виконавче провадження ВП №33253590 за вимогою Ф495 від 05.10.2011р., виданою УПФУ в Ленінському районі м. Харкова про стягнення з ФОП ОСОБА_1 сплату суми недоїмки зі сплати єдиного внеску 69,68 грн. та запропоновано боржнику виконати вимогу добровільно до 27.06.2012р. (а.с. 9)

Постановою державного виконавця Ленінського відділу ДВС ХМУЮ ОСОБА_2 від 20.06.2012р. по виконавчому провадженню ВП №33253590 (по стягненню вимоги в розмірі 69,68 грн.), було накладено арешт на все майно, що належить ФОП ОСОБА_1, який мешкає за адресою АДРЕСА_1. (а.с. 10)

Постановою державного виконавця Ленінського відділу ДВС ХМУЮ ОСОБА_2 від 18.09.2012р. по виконавчому провадженню ВП №33253590 (по стягненню вимоги в розмірі 69,68 грн.), було накладено арешт на частину квартири АДРЕСА_2 із забороною здійснення відчуження будь-якого майна.

Постановою державного виконавця Ленінського відділу ДВС ХМУЮ ОСОБА_2 від 18.10.2012р. по виконавчому провадженню ВП №33253590 було повернено виконавчий документ стягувачу. (а.с. 12)

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 належить на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира за адресою м. Харків, вул. Клапцова, б. 50, кв. 56. (а.с. 14)

Вказане обтяження нерухомого майна ОСОБА_1 значиться у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за номером 12691065.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України "Про виконавче провадження" .

У відповідності до ст.1 Закону України „Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно зі ст.6 цього ж Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати, передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно ч. 2 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Підстави закінчення виконавчого провадження передбачені приписами ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" .

Наслідки завершення виконавчого провадження передбачені ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до якої у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Частиною другою цієї статті зазначено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Таким чином, ухвалюючи постанову про повернення виконавчого документу від 18.10.2012р. по виконавчому провадженню ВП №33253590, державний виконавець Ленінського відділу ДВС ХМУЮ ОСОБА_2 допустив протиправну бездіяльність, оскільки не вжив дій по зняттю арешту з майна ОСОБА_1 та ігнорував вимоги ч.2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, накладаючи арешт на нерухоме майно боржника в межах стягнення 69,68 грн., державний виконавець Близнюков Ю.В. порушив вимоги ч.3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», яка прямо зазначає про те, що постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети.

Сума стягнення 69,68 грн. є явно не співрозмірною вартості частини квартири, що свідчить про порушення державним виконавцем Близнюковим Ю.В. приписів ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом із цими висновками, суд враховує і те, що згідно до відповіді УПФУ в Ленінському районі м. Харкова від 11.05.2016р., заборгованість по вимозі Ф495 від 05.10.2011р. ОСОБА_1 була сплачена фактично ще до відкриття виконавчого провадження Ленінським ВДВС ХМУЮ, тому проведення виконавчих дій в даному випадку було позбавлено сенсу, так як на час їх вчинення заборгованість була погашена.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що подальше знаходження під арештом нерухомого майна, власником якого є ОСОБА_1, є грубим порушенням майнових прав позивача.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з Ленінського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 294, 296 ЦПК України, ст.ст. 6, 49, 50, 57 Закону України "Про виконавче провадження", суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Ленінського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, третя особа: Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова про зняття арешту з майна задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця Ленінського відділу ДВС ХМУЮ ОСОБА_2 від 20.06.2012р. по виконавчому провадженню ВП №33253590 (по стягненню вимоги в розмірі 69,68 грн.), про накладено арешту на все майно, що належить ФОП ОСОБА_1, який мешкає за адресою АДРЕСА_1.

Скасувати постанову державного виконавця Ленінського відділу ДВС ХМУЮ ОСОБА_2 від 18.09.2012р. по виконавчому провадженню ВП №33253590 (по стягненню вимоги в розмірі 69,68 грн.) про накладення арешту на частину квартири АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_1,із забороною здійснення відчуження будь-якого майна.

Скасувати арешт, накладений на все майно ОСОБА_1, зареєстрований в реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження №12691065 від 04.07.2012р.

Виключити майно позивача ОСОБА_1 з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження №12691065 від 04.07.2012р.

Стягнути з Ленінського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиціїна користь ОСОБА_1понесені судові витрати у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Г. Проценко