ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1013/16-ц
"16" листопада 2016 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Соловйова І.М., за участю секретаря судового засідання Донець М.В., розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
Обставини справи:
25.10.2016 Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 "Приватбанк" (далі ОСОБА_1, Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі Відповідач), про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 22.05.2012 між Банком та Відповідачем укладений кредитний договір, згідно з яким останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом.
Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на вимогах наполягає, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач не з'явився, про причину своєї неявки не повідомив.
Суд зазначає, що за приписами ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
З огляду на належне повідомлення Відповідача, справа призначена в порядку заочного розгляду, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-
Відповідно до ст. 526, 530, 599 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним .
Виходячи з положень статей 626, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Суд зазначає, що відповідно до ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що відповідає положенням ст. 628 ЦК України.
Судом встановлено, що 22.05.2012 між Банком та Відповідачем укладений договір № б/н, згідно з яким останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку "Універсальна 55 днів".
Кредитний ліміт змінювався 18.09.2013 на суму 8000 грн. Строк дії картки 06/18.
Відповідно п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, до яких приєднався Відповідач підписавши Анкету-Заяву про приєднання, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.
На виконання умов договору Позивач надав Відповідачеві кредит, що Відповідачем не спростовано.
Згідно з частинами 1, 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
У порушення вищевказаних норм закону та умов договору Відповідач зобовязання вказаним договором належним чином не виконав.
Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості.
Таким чином, станом на 12.10.2016, в межах заявлених вимог, заборгованість Відповідача за кредитним договором перед Банком складає: тіло кредиту 3955,96 грн.; нараховано відсотків за користування кредитом 5915,68 грн., нараховано пені за прострочене зобовязання 4550,13 грн., нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 1150 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 778,59 грн.
З розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж Відповідачем здійснено 26.04.2016.
З огляду на викладене, враховуючи, що Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, а також інших витрат відповідно до Умов Договору, що підтверджується зокрема розрахунком заборгованості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а отже позов підлягає задоволенню.
Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме стягнути з Відповідача на користь Банку понесені витрати по сплаті судового збору.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 214-215, 218, 226-228 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "Приватбанк" задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_3