ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2097/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2016 р. суддя Дарницького районного суду м.Києва Вовк Є.І., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з 05.02.2015 року, у твердій грошовій сумі - 3000 грн. щомісяця, третя особа - Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація - Служба у справах дітей Дарницької в м. Києві РДА,

Встановив:

В грудні 2015 року позивач звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з вказаним позовом.

Вказану заяву було подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, а саме: відсутнє зазначення доказів щодо підстав позбавлення відповідача батьківських прав; не вказана ціна позову; не визначена повна автентична назва третьої особи, яка зазначена в однині; відсутнє обгунтування та зазначення відповідних доказів щодо стягнення аліментів за минулий період.

Згідно ст.121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи наведене, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 грудня 2015 року було вирішено: залишити без руху позовну заяву з наданням заявнику строку для виправлення вказаних недоліків - 5 днів. Копію вказаної ухвали позивач отримала 12.05.2016 року та 16.05.2016 року (що підтверджується розписками у рекомендованих листах).

При цьому, недоліки позову не були усунуті у повному обсязі.

Так, 19 травня 2016 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшло звернення ОСОБА_4 від 17 травня 2016 року (з приводу недоліків позову), до якого зокрема, було долучено позовну заяву (в новій редакції) підписану ОСОБА_4, крім того, у вказаному окремому зверненні ОСОБА_4 від 17 травня 2016 року міститься додаткове обгрунтування та посилання на докази, проте всупереч вимогам ч.1 ст.120 ЦПК України, до цього звернення не було долучено його копій для відповідача та третьої особи.

Крім того, до вказаного звернення звернення ОСОБА_4 від 17 травня 2016 року також долучено нові додатки у вигляді "принтскріну" від 17.05.2016 року на 1 арк. та відповіді Служби у справах дітей від 25.12.2015 року, проте всупереч вимогам ч.1 ст.120 ЦПК України, позивачем не було долучено і їх копій для відповідача та третьої особи.

Так, відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦПК України - позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

При цьому, позивачем не враховано, що не надання вказаних копій здійснено без врахування і принципу змагальності сторін (ст.10 ЦПК України), якому кореспондує необхідність здійснення пропозиції відповідачу подати в зазначений строк (в ухвалі про відкриття провадження) письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обгрунтовуються, що передбачено п.5) частиною 5 ст.122 ЦПК України.

Крім того, судом враховано, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ст. 119, 120 ЦПК України.

Згідно п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову, щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до п.3) ч.1 ст.80 ЦПК України - ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Ціна позову є інститутом позовного провадження, що характеризує вартісне грошове вираження предмета спору між позивачем (третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору в порядку ст.34 ЦПК України) і відповідачем. Ціна позову вказується позивачем відповідно до п.4 ч.2 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України і є обов'язковим реквізитом позовної заяви, що подається до суду, оскільки при ухвалені рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат.

Проте на вказані норми закону заявник уваги не звернув та вимоги ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 22 грудня 2015 року не виконав.

Отже, вимоги зазначені в ухвалі, щодо зазначення ціни позову, позивачем не виконано.

Судом враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

З положень ч.2 ст.121 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Крім того, ОСОБА_4 без врахування положень ст.42 ЦПК України була долучена фотокопія угоди №90/16 щодо надання адвокатських послуг, в якій міститься конкретизація повноважень останнього - ведення цивільної справи, при цьому навіть у вказаній фотокопії відсутні посилання на повноваження щодо підписання позовної заяви ОСОБА_4

Відповідно до положень ч.5 ст.121 ЦПК України - повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, вважаю, що відповідно до ст.121 ЦПК України заяву належить повернути.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

Ухвалив:

Повернути позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: