Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №331/1060/15 Головуючий у 1-й інстанції: Світлицька В.М.
Провадження № 22-ц/778/2804/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді: Каракуші К.В.

суддів: Гончар М.С.

ОСОБА_2,

при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2016 року за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_4, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеною скаргою, у який зазначала, що 25.06.2015 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення, яким стягнуто з ПАТ «Дельта банк» на її користь суму вкладу та нарахованих процентів за договором банківського вкладу у розмірі 553875,73 грн. Рішення набрало законної сили. Заявник отримав в суді виконавчий лист та надіслав його на примусове виконання до Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ. 09.03.2016 року заявник поштою отримав конверт з Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ, який містив дві постанови державного виконавця Хохлова К.К. із супровідними листами , а саме постанову про відкриття виконавчого провадження № 50178609 та постанову про закінчення виконавчого провадження № 50178609 від 17.02.2016 року

Посилаючись на те, що постанова державного виконавця Хохлова К.К. про закінчення виконавчого провадження є неправомірною, оскільки вона суперечить вимогам ст. 1, ч.1 ст. 6, ч.1, 2.ст. 25, ч.1, 2 ст. 27 Закону України « Про виконавче провадження», оскільки ОСОБА_3 у заяві про відкриття виконавчого провадження просила провести опис та накласти арешт на будь-яке майно та кошти боржника, до того ж державний виконавець не дочекавшись визначеного ним самим строку на добровільне виконання рішення боржником 17.02.2016 року виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, просила суд визнати незаконними дії та бездіяльність державного виконавця Хохлова К.К. щодо недодержання ним строку на добровільне виконання судового рішення боржником та щодо невжиття заходів стосовно накладення арешту на кошти та майно боржника , визнати незаконною та скасувати постанову державним виконавцем Хохловим К.К. від 17.02.2016 року про закінчення виконавчого провадження; зобовязати державного виконавця Хохлова К.К. поновити виконавче провадження за виконавчим листом, виданим Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 03.02.2016 року у справі № 2/331/1060/15 ц та виконати вимоги ст.ст. 25,27 Закону України «Про виконавче провадження» щодо накладення арешту на кошти та майно боржника, а також стосовно дотримання строку на добровільне виконання судового рішення боржником.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2016 року відмовлено у задоволенні скарги.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про задоволення скарги.

В судове засідання апеляційного суду сторони апеляційного провадження, які належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, не зявились, що у відповідності до приписів ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у Жовтневому ВДВС ЗМУЮ перебувало виконавче провадження № 50178609 з виконання виконавчого листа від 03.02.2016 року, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_3 Б, суму вкладу та нарахованих процентів за договором банківського вкладу № 005-07976-190714 у розмірі 553875,73 грн., з яких 500000,00 грн. сума вкладу та 53875,73 грн. сума нарахованих процентів.

17.02.2016 року державним виконавцем Хохловим К.К. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа та боржнику надано строк для добровільного виконання до 24.02.2016 року.

Згідно п.2 ч.2 ст. 25 Закону України за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Судом першої інстанції проаналізовані доводи заявника та визнано, що накладення арешту на майно та кошти боржника, в даному випадку юридичної особи, одночасно з винесенням постанови про відкриття провадження, було б передчасною дією, оскільки на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець не мав даних про майновий стан боржника.

Цього ж дня державним виконавцем при перевірці майнового стану боржника, отримано інформацію з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про те, що боржник ПАТ «Дельта Банк» перебуває в стані припинення.

Так, Постановою Правління Національного банку України № 150 від 02.03.2015 року «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 року прийнято рішення № 51 про введення з 3.03.2015 року тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк». 08 квітня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 71, яким тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк» продовжено до 2 вересня 2015 року. 03 серпня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 147, яким продовжено тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк» до 2 жовтня 2015 року.

Згідно з п.2 ч.5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: примусове стягнення майна ( у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно ( у тому числі кошти) банку ( виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно ( у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 77 Закону України «Про банки та банківську діяльність» встановлено, що Банк може бути ліквідований у разі відкликання Національним банком України банківської ліцензії з власної ініціативи або за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Частиною 1 ст. 44 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України « Про банки і банківську діяльність».

Постановою Правління НБУ від 02.10.2015 року за № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ « Дельта Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 2 жовтня 2015 року № 181 про початок здійснення процедури ліквідації АТ « Дельта Банк».

Відповідно до п.7 ч.2 ст. 46 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку: втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштам) банку. Накладення обтяжень чи обмежень на майно банку не допускаються.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що на день відкриття виконавчого провадження (17.02.2016 року) вже тривала процедура ліквідації банку боржника ПАТ «Дельта Банк» , а тому вимоги заявника про накладення арешту на майно та кошти вказаної банківської установи суперечили б наведеним приписам закону.

Відповідно до п.3-1 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку боржника.

Згідно з ч.5 ст. 49 Закону України « Про виконавче провадження» встановлено, що постанова про закінчення виконавчого провадження у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку боржника виноситься державним виконавцем не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. При цьому виконавчий документ надсилається до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Судом першої інстанції встнволено, що державним виконавцем Хохловим К.К. 17.02.2016 року отримано інформацію про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку ПАТ « Дельта Банк» боржника у виконавчому провадженні і у той же день у відповідності до приписів ст. 49 Закону України « Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та виконавчий лист від 03.02.2016 року, виданий Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, у справі про стягнення з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_3 грошових коштів разом із постановою про закінчення виконавчого провадження був надісланий до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії та рішення, які є предметом оскарження, вчинені державним виконавцем Хохловим К.К. відповідно до приписів ст. 11, п.3-1 ч.1 ст. 49, ч.5 ст. 49 Закону України « Про виконавче провадження», та у межах повноважень.

Доводи апеляційної скарги вказаного висновку не спростовує, а полягають у власному тлумаченні приписів закону.

Твердження скарги про те, що судом першої інстанції не перевірено чи дійсно Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів отримала вказаний виконавчий лист, не спростовують правильності вирішення справи, оскільки виходять за межі вимог скарги у відповідності до яких заявник не погоджується із тим, що державний виконавець не вжив заходів з арешту коштів та майна боржника та безпідставно закінчив виконавче провадження у звязку з чим заявник ОСОБА_3 просила скасувати постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження і зобовязати державного виконавця поновити виконавче провадження та накласти арешт на кошти та майно боржника. До того ж твердження заявника про не направлення державним виконавцем виконавчого листа до Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів ґрунтується на припущеннях, тому не може бути взято до уваги колегією суддів.

Посилання заявника ОСОБА_3 у скарзі на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції унеможливлює та блокує виконання рішення суду, є неприйнятними, оскільки виконання судового рішення стосовно боржника, який перебуває у стадії ліквідації, передбачено в іншому порядку.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують ухвали суду першої інстанції, тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.312, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: