справа № 521/8020/15-ц
провадження № 2/521/446/16
Рішення

ІмЕНЕм УкрАїни

31 травня 2016 року

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого судді Михайлюка О.А.,

при секретарі Стариш О.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності, -

Встановив:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності, посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради 10 лютого 2004 року, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в рівних частках на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, загальною площею 59,5 кв.м., житловою площею 44,7 кв.м.

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 15 січня 2015 року визначений порядок користування вказаною квартирою, ОСОБА_2 виділено в користування житлову кімнату площею 10,1 кв. м., ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виділено в користування житлову кімнату площею 19,8 кв. м. та житлову кімнату площею 14,8 кв. м. з балконом площею 0,8 кв. м.; в загальному користуванні власників залишені підсобні приміщення в квартирі: коридор, площею 4,3 кв. м.; кухня, площею 6,9 кв. м.; вбиральню поєднану площею 2,4 кв. м.; вбудовану шафу площею 0,4 кв. м.

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 21 липня 2015 року ОСОБА_2 вселений до житлової кімнати площею 10,1 кв. м. квартири АДРЕСА_1.

Оскільки відповідачі продовжують чинити перешкоди позивачу в користуванні виділеною йому частиною квартири, утримують у себе оригінал правовстановлюючого документу на квартиру, чим перешкоджають у праві розпорядження належною позивачу частиною квартири, не визнають право власності позивача на частину квартири, він вимушений звернутись з позовом до суду.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просять суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість.

Відповідач ОСОБА_4, в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд, вислухавши учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради 10 лютого 2004 року, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в рівних частках на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, загальною площею 59,5 кв.м., житловою площею 44,7 кв.м.

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 15 січня 2015 року визначений порядок користування вказаною квартирою, ОСОБА_2 виділено в користування житлову кімнату площею 10,1 кв. м., ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виділено в користування житлову кімнату площею 19,8 кв. м. та житлову кімнату площею 14,8 кв. м. з балконом площею 0,8 кв. м.; в загальному користуванні власників залишені підсобні приміщення в квартирі: коридор, площею 4,3 кв. м.; кухня, площею 6,9 кв. м.; вбиральню поєднану площею 2,4 кв. м.; вбудовану шафу площею 0,4 кв. м.

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 21 липня 2015 року ОСОБА_2 вселений до житлової кімнати площею 10,1 кв. м. квартири АДРЕСА_1.

Відповідно ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

ОСОБА_2 позбавлений можливості реалізувати право розпорядження належною йому частиною квартири АДРЕСА_1, оскільки в правовстановлюючому документі, а саме свідоцтві про право власності на житло, виданому Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради 10 лютого 2004 року не визначені частки власників у праві спільної сумісної власності, а також через відсутність у нього примірника самого правовстановлюючого документу.

За таких обставин, суд вважає можливим визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 59,5 кв.м., житловою площею 44,7 кв.м.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 392 ЦК України, ст. ст. 10, 58, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 59,5 кв.м., житловою площею 44,7 кв.м.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 243,60 гривень в рахунок сплаченого судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: /підпис/ О.Михайлюк