У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., ПисаноїТ.О., Юровської Г.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» про визнання договору поруки припиненим, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» на рішення апеляційного суду Львівської області від 12 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 3 жовтня 2007 року між відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» (далі - ВАТ АБ «Укргазбанк»), правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 145-р, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 70 тис. доларів США зі сплатою 12,5 % річних та строком повернення коштів до 2 жовтня 2019 року. У забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 3 жовтня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель взяв на себе зобов'язання відповідати перед банком у тому ж обсязі, на тих же умовах та в ті ж строки, що і позичальник. У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_5 умов кредитного договору, утворилася заборгованість, розмір якої станом на 15 квітня 2014 року становив 109 581, 36 доларів США та пеня у сумі 752 876 грн 76 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача як з поручителя.

У червні 2014 року ОСОБА_4 подав зустрічний позов до суду, в якому просив визнати припиненим договір поруки від 3 жовтня 2007 року, укладений між ним та ВАТ АБ «Укргазбанк».

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 2 червня 2015 року позов ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено частково, стягнуто на його користь з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором та договором поруки від 3 жовтня 2007 року у сумі 25 990,85 доларів США, що згідно встановленого Національним банком України офіційним курсом гривні по відношенню до долара США, станом на 15 квітня 2014 року було еквівалентно 321 911 грн 26 коп. та пеню у сумі 642 338 грн 60 коп. У решті вимог за первісним позовом відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено за безпідставністю вимог. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 12 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про відмову у задоволенні первісного позову ПАТ АБ «Укргазбанк» та задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 Визнано договір поруки від 3 жовтня 2007 року, укладений між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_4, припиненим. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк» просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржуване у справі судове рішення, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, що підлягають застосуванню та виходячи із встановлених у справі обставин, які свідчать про те, що у договорі поруки від 3 жовтня 2007 року, укладеному між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_4, строк дії договору визначено не було. Вимога про погашення заборгованості була направлена поручителю 14 серпня 2009 року (а. с. 118) , тоді як позов про дострокове повернення кредиту (справа № 2-337/11) було пред'явлено ПАТ АБ «Укргазбанк» до боржника та поручителів, зокрема і ОСОБА_4, 9 грудня 2009 року. Встановивши ці обставини, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» звертаючись до суду з даним позовом у грудні 2013 року, пропустив встановлений ч. 4 ст. 559 ЦК України строк звернення до суду з вимогами до поручителя ОСОБА_4

Такий висновок апеляційного суду повністю відповідає вимогам закону та правовим позиціям Верховного Суду України, викладеним у постановах від 21 січня 2015 року у справі № 6-190цс14, та від 2 вересня 2015 року у справі № 6-438цс15.

Отже наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерного банку

«Укргазбанк» відхилити, рішення апеляційного суду Львівської області від 12 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук
Т.О. Писана Г.В. Юровська

Колегія суддів: