Провадження № 2/161/606/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої - судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань - Стецюка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Вимоги позову мотивувала тим, що після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, успадкувала 45/100 частин належного спадкодавцю житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 та земельну ділянку загальною площею 0,0239 га для обслуговування вказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд. Рішенням суду від 03.04.2015 року за нею визнано право власності на вищевказане спадкове майно.

Іншим співвласником будинку є ОСОБА_3 Кожен співвласник має окремий вхід в будинок, будинок фактично розділений. Вона як співвласник має право на виділ в натурі частки із спільного майна.

А тому, просить припинити режим спільної часткової власності на житловий будинок та виділити їй в натурі 45/100 частин будинковолодіння відповідно до технічного паспорта від 03.11.2015 року.

Позивач ОСОБА_2 подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Від відповідача у справі ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить припинити режим спільної часткової власності шляхом виділу в натурі часток в будинковолодіння.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 03.04.2015 року за ОСОБА_2 після смерті чоловіка ОСОБА_4, визнано в порядку спадкування право власності, в тому числі і на 45/100 частин житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5-7). Рішення суду набрало законної сили.

Право власності на вищевказане майно зареєстроване у встановленому законом порядку, що стверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 12).

Разом з тим, відомості про реєстрацію речових прав на іншу частину будинку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні, що підтверджується Інформаційною довідкою № 52382551 від 01.02.2016 року.

Згідно з технічним паспортом (а.с. 8-11) на об'єкт нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1, в користуванні ОСОБА_2 перебувають приміщення: 2-1 (4,7 кв.м.), 2-2 (10,6 кв.м.), 2-3 (12,5 кв.м.), 2-4 (9,6 кв.м.), 2-5 (5,9 кв.м.), гараж (б), теплицю (В-1), в користуванні відповідача ОСОБА_3 знаходяться приміщення: 1-1 (5,6 кв.м.), 1-2 (5,3 кв.м.), 1-3 (10,5 кв.м.), 1-4 (13,8 кв. м.), 1-5 (4,9 кв.м.), 1-6 (5,4 кв.м.). Житловий будинок розділений на дві ізольовані квартири з самостійними входами та комунікаціями.

Заперечень щодо виділу в натурі приміщень, які перебувають у кожного із сторін у користуванні немає, сторони дійшли взаємної згоди щодо виділу в натурі двох господарських будівель: сараю (Б-1) та огорожі - в рівних частинах кожному з них.

Згідно ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Частиною 3 статті 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року «Про застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» на вирішення справи про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частку будинку з самостійними виходами (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення.

З технічного паспорта вбачається, що виділ в натурі часток будинковолодіння можливий і фактично проведений сторонами за спільною згодою.

Спору щодо сплати компенсації за відступлення від ідеальних часток в будинковолодінні між сторонами немає.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, про підставність вимоги про припинення режиму спільної часткової власності та виділу в натурі позивачу, якій належить 45/100 частин будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до технічного паспорта на житловий будинок від 03.11.2015 року, приміщення 2-1 (4,7 кв.м.), 2-2 (10,6 кв.м.), 2-3 (12,5 кв.м.), 2-4 (9,6 кв.м.), 2-5 (5,9 кв.м.), гараж (б), теплицю (В-1), 1/2 частину сараю (Б-1), 1/2 огорожі.

Позов в частині виділення в натурі іншої частини будинковолодіння відповідачу ОСОБА_5 до задоволення не підлягає, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про реєстрацію її речових прав на 55/100 частин будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1.

Разом з тим, суд вважає, що решту будинковолодіння слід залишити в користуванні відповідача ОСОБА_5

Керуючись ст.ст.10, 11, 58-60, 88, 197, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 317, 319, 328, 358, 360, 364, 1216, 1221, 1261, 1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Припинити режим спільної часткової власності на будинковолодіння АДРЕСА_1.

Виділити ОСОБА_2, якій належить 45/100 частин будинковолодіння АДРЕСА_1, в натурі приміщення 2-1 (4,7 кв.м.), 2-2 (10,6 кв.м.), 2-3 (12,5 кв.м.), 2-4 (9,6 кв.м.), 2-5 (5,9 кв.м.), гараж (б), теплицю (В-1), 1/2 частину сараю (Б-1), 1/2 огорожі (згідно технічного паспорта на об'єкт нерухомого майна від 03.11.2015 року).

Решту приміщень залишити в користуванні ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій