Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

ОстапчукаД.О., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 05 березня 2014 року розірвано шлюб між ним та ОСОБА_4, малолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишено проживати з матір'ю та стягнуто із нього аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 19 вересня 2014 року він влаштувався на роботу до приватного підприємця на посаду вантажника із заробітною платою 1230 грн на місяць, сплата аліментів у розмірі 700 грн на місяць складає майже 2/3 частини його доходів. Крім того, він одружився вдруге і в нього з'явилась нова сім'я та обов'язок утримувати дружину, він не має у власності рухомого чи нерухомого майна, а лише засоби для щоденного існування.

Посилаючись на зміну матеріального та сімейного стану, на підставі ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на утримання дочки, до 25 % його доходу щомісяця.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2015 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

У справі встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 05 березня 2014 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, малолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишено проживати з матір'ю та стягнуто із ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

На підставі ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відмовляючи у позові ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, суди, дослідивши із повнотою та всебічністю обставини зміни матеріального та сімейного стану платника аліментів, якими він обґрунтовував підстави звернення до суду, перевіривши їх доказами, дійшли висновку про те, що одруження позивача не свідчить про виникнення у нього обов'язку утримувати дружину, оскільки такий обов'язок виникає у випадках, встановлених Сімейним кодексом України (ст. 75 СК України). Таким чином, одруження позивача не є підставою для зменшення розміру аліментів. Крім того, надана позивачем копія довідки про доходи не є належним та допустимим доказом, оскільки це не оригінал довідки, а копія, яка не скріплена печаткою.

За вимогами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Апеляційний суд обґрунтовано відхилив доводи ОСОБА_3 про те, що максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи.

Відповідно до положень ч. ч. 1-3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», розмір відрахувань із заробітної плати та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Обмеження розміру відрахувань із заробітної плати встановлюється законодавством про працю. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, відшкодування шкоди у зв'язку із втратою годувальника та збитків чи шкоди, заподіяних злочином, - п'ятдесят відсотків; за всіма іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - двадцять відсотків.

Наведені норми не є вказівкою суду для визначення розміру аліментів (його зменшення), а лише визначають межі стягнення аліментного платежу під час кожної виплати заробітної плати платнику аліментів державним виконавцем.

Стягнення ж загальної суми за виконавчим документом здійснюється до виконання рішення суду у повному обсязі.

Крім того, за ч. 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Норми матеріального закону судами застосовано правильно, порушень цивільного процесу не вбачається.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

В.О.Савченко