Справа № 329/61/16-ц
Провадження 2/329/370/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 грудня 2016 року

Чернігівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого - судді Поди Н.М.

при секретарі - Сивак В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Чернігівська селищна рада Чернігівського району Запорізької області, Служба у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області про розірвання договору купівлі-продажу квартири, виселення та зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

18.01.2016року позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_4, Чернігівський районний сектор УДМС України в Запорізькій області про розірвання договору купівлі-продажу квартири, виселення та зняття з реєстрації ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх малолітньої дитини.

28.11.2016 року до суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3, Чернігівська селищна рада Чернігівського району, Запорізької області та Служба у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області про розірвання договору купівлі-продажу квартири, виселення та зняття з реєстрації ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх малолітньої дитини.

02.12.2016 року до суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3, Чернігівська селищна рада Чернігівського району, Запорізької області та Служба у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області про розірвання договору купівлі-продажу квартири, виселення та зняття з реєстрації ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх малолітньої дитини.

06.12.2016 року до суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3, Чернігівська селищна рада Чернігівського району, Запорізької області та Служба у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області про розірвання договору купівлі-продажу квартири, виселення та зняття з реєстрації ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх малолітньої дитини.

В даному позові вказав, що 24 липня 2014 року між ними, продавцями, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та відповідачем, покупцем, ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу трикімнатної квартири АДРЕСА_1. Спірна квартира належала їм на праві приватної власності по ? частці.

Відповідно до п.3, вказаного договору, продаж квартири вчиняється за 147600 грн., що на момент укладення договору за середнім курсом продажу долару США є еквівалентом суми 12000 доларів США з яких: 24600 грн. одержано продавцями від покупця готівкою до підписання договору, а решту суми покупець зобовязується сплатити продавцям: до 31 грудня 2014 року 61500 грн., що є еквівалентом 5000 доларів США, 01 червня 2015 року - 61500 грн., що є еквівалентом 5000 доларів США.

В зв»язку з невиконанням відповідачем зобов»язання по вищевказаному договору купівлі-продажу квартири, щодо сплати грошових коштів у повному обсязі, що відповідно до п. 12 договору є підставою для розірвання договору та виселення відповідача та членів його сімї незаконно зареєстрованих в спірній квартирі, просив позов задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_5 на позовних вимогах наполягала, просила позов задовольнити, вказуючи, що при наявності посилання в договорі купівлі-продажу квартири на доларовий еквівалент суму вартості квартири, відповідач повинен сплатити в еквіваленті до долара США.

Відповідач, ОСОБА_2 та його представник, ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні. ОСОБА_2 надав до суду письмові пояснення, в яких вказав, що предметом купівлі-продажу являється вся квартира, а не її частка. Позивач ОСОБА_1 є власником тільки 1/2 частки квартири, у нього відсутнє право розпорядження всією квартирою, як предметом купівлі-продажу.

У відповідності до п. 2 договору купівлі-продажу квартири від 24.07.2014 року, ? частка квартири, що відчужується, належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Чернігівською селищною радою народних депутатів 15 липня 1998 року. Право власності продавця на ? частки квартири зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №6539762, що підтверджується витягом із зазначеного реєстру від 01 серпня 2014 року, індексний номер 25058647.

Згідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, в даному випадку майно ОСОБА_1 становить 1/2 частку квартири. Також відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Крім того, існує необхідність власнику ? частки квартири ОСОБА_1 враховувати ціну продажу квартири за 147600 грн., що передбачена п. 3 договору купівлі-продажу від 24.07.2014 року, і вже здійснені ним платежі в сумі 24600 грн., в сумі 132500 грн. (24600 грн.+132500 грн.=157100 грн.) згідно заяви ОСОБА_4 від 10.03.2015 року. В такому разі буде зрозуміло те, що з його б оку відсутні порушення договору та не підтверджене істотне порушення ним договору купівлі- продажу.

Так, ч.2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. З свого боку він аргументує тим, що позивачем ОСОБА_1 не доведене спричинення ним істотного порушення договору, а тому його позов не підлягає задоволенню. У договорі чітко визначена ціна, за якою вчинюється продаж за домовленістю сторін - 147600 грн. Станом на 10.03.2015 року ним сплачено сторонам 157100 грн., тобто в більшому розмірі. Позовні вимоги до нього ОСОБА_1 спростовуються п.п.2,3 договору купівлі-продажу від 24.07.2014 року і заявою ОСОБА_4 від 10.03.2015 року. Також він аргументує тим, що в договорі купівлі-продажу квартири відсутня обумовленість між сторонами того, щоб у випадку зміни курсу іноземної валюти НБУ, встановлена ціна квартири в національній

валюті України повинна змінюватися пропорційно таким змінам. Згідно до ч.2 ст. 10 Закону України «Про ціни і ціноутворення» від 21.06.2012 року з наступними змінами, ціни на товари, які призначені для реалізації на внутрішньому ринку України, установлюються виключно у валюті України, якщо інше не передбачено міжнародними угодами, ратифікованими Україною, та постановами Кабінету Міністрів України. У відповідності до ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Забезпечення стабільності грошової одиниці є основною функцією центрального банку держави Національного банку України. Також ст. 192 ЦК України передбачено, що законним платіжним засобом, обов'язковим для приймання за номінальною вартістю на всій території України є грошова одиниця України - гривня. У відповідності до ст. 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Згідно до договору ціна квартири в договорі, в національній валюті України вказана 147600 грн., з якої був ним сплачений продавцям авансовий платіж в національній валюті України в сумі 24600 грн., та з якої визначалися передбачені законом платежі у нотаріуса.

За договором залишок суми його зобов'язання перед обома продавцями становив 123000грн., він визначався з урахуванням вартості квартири 147600 грн. (147600грн.- 24600 грн.= 123000 грн.).

Законом України не передбачено встановлення зобов'язання в іноземній валюті, не передбачено встановлення еквіваленту зобов'язання в національній валюті України, а також не передбачено встановлення індексу інфляції по відношенню до іноземної валюти, в чому він посилається на ст. 524. ст. 625 ЦК України.

Крім того, у відповідності до п. 172.3 ст. 172 Податкового кодексу України, дохід від продажу об'єкта нерухомості визначається виходячи з ціни, зазначеної в договорі купівлі-продажу, але не нижче оціночної вартості такого об'єкта, розрахованої органом, уповноваженим здійснювати таку оцінку відповідно до закону. Таким чином 10.03.2015 року ним сплачено для обох продавців суму у національній валюті України - 132500 грн., внаслідок чого на вказану дату ним було повністю виконане грошове зобов'язання в грошовій одиниці України, що потягло за собою його переплату на 9500 грн. (132500 грн.-123000грн.).

Фактично ним 10.03.2015 року було достроково і повністю належним чином виконано покладене на нього зобов'язання покупця згідно до п. 3 договору та сплачено для обох продавців суму в національній валюті України 132500 грн., що була еквівалентна 5000 доларів США на день платежу. Внаслідок економічної ситуації за короткий час, по зрівнянню з датою укладання договору і визначення еквіваленту в іноземній валюті по відношенню до встановленої в національній валюті України ціни купівлі - продажу квартири, курс долара суттєво змінився в бік зростання. Якщо на вимогу продавців сплачувати їм суму в національній валюті України, яка не передбачена в договорі, то це може привести до необгрунтованого порушення співвідношення майнових інтересів сторін. Викладена обставина позбавить його того, на що він розраховував при укладенні договору, але надасть можливість продавцям безпідставно збагатитись за його рахунок, тобто отримати без оподаткування більший дохід від продажу об'єкта нерухомості по зрівнянню з ціною, що вказана в самому договорі. Він розраховував на те, що купує квартиру у невеличкому районному селищі смт. Чернігівка за 147600 грн., при наявності її експертної оцінки згідно до п. 4 договору купівлі- продажу 76284 грн.

Згідно до п. 3 договору купівлі-продажу його зобов'язання перед кожним із продавців не розподілені для кожного із них окремо, а тому кожний платіж здійснювався ним для обох продавців одночасно.

Так, 24 липня 2014 року між ним та ОСОБА_4, що діяв особисто за себе, а також діяв від імені громадянина ОСОБА_7 Федерації ОСОБА_1, був укладений договір купівлі-продажу квартири за номером 16, розташованої в будинку за № 407, що знаходиться по вулиці Леніна смт. Чернігівка Запорізької області. Цей договір посвідчено приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Запорізької області 01 серпня 2014 року. Квартира, що відчужувалась належить на праві власності ОСОБА_8 та ОСОБА_1 у рівних частках. Згідно до п. 3 договору купівлі-продажу, продаж за домовленістю сторін вчиняється за 147600 грн., що на момент укладання цього договору за середнім курсом продажу долару США приватним особам комерційними банками України є еквівалентом суми 12000 доларів США, з яких 24600 грн. одержано продавцями від покупця готівкою до підписання цього договору, а решту суми ціни продажу квартири покупець зобов'язується сплатити продавцям у такому порядку: до 31 грудня 2014 року- 61500 гривень, що на момент укладення цього договору за середнім курсом продажу доларів США приватним особам комерційними банками України є еквівалентом суми 5000 доларів США; до 01 червня 2015 року - 61500 гривень, що на момент укладення цього договору за середнім курсом продажу доларів США приватним особам комерційними банками України є еквівалентом суми 5000 доларів США.

Відповідно до договору факт повного розрахунку за продану квартиру буде підтверджуватися письмовою заявою продавців, що є невід'ємною частиною цього договору, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально. За згодою сторін розрахунок може бути здійснено раніше зазначеного строку. В дійсності за квартиру він сплатив для обох покупців загальну суму 157100 грн., що на 9500 грн. перевищує визначену у договорі ціну квартири 147600 грн. ( 157100грн.- 147600грн.)

У позовній заяві жодним чином не враховані фактично сплачені ним грошові кошти згідно договору купівлі продажу від 24.07.2014 року.

29.12.2014 року продавець-співвласник 1/2 частки квартири, ОСОБА_4, який згідно договору купівлі-продажу від 24.07.2014 року діяв за себе особисто та від імені ОСОБА_1, відмовився отримати від нього суму 61500 грн., у визначеному договором розмірі грошової одиниці України. Внаслідок чого прийняття продавцями, в його особі, грошей затягнулося до 10.03.2015 року, коли за спонуканням ОСОБА_4 ним були підготовлені грошові кошти в сумі 132500 грн., що на час розрахунку були еквівалентні 5000 доларам США.

При прийнятті грошей продавець ОСОБА_4, що вказаний в договорі купівлі-продажу стороною за себе і за довіреністю - ОСОБА_1, проявив недобросовісність. Отримавши від нього кошти в гривнях, в той же час в заяві від 10.03.2015 року не вказав суму в гривнях, котра становила 132500 грн., бо його цікавило тільки забезпечення 5000 доларів США. Крім того, вказана заява від 10.03.2015 року складена лише від особи ОСОБА_4, продавця 1/2 частини квартири. Згідно до п. 3 договору купівлі- продажу його зобов'язання перед кожним із продавців не розподілені для кожного із них окремо, а тому кожний його платіж здійснювався для обох продавців одночасно. Позивачем ОСОБА_1 його доводи з цього приводу не спростовані належними та допустимими доказами. Як в подальшому продавці розподіляють отриману від покупця суму його не стосується, бо їх правовідносини між собою охоплюються саме їх довірчими стосунками на підставі довіреності. Таким чином, замість 61500 грн. ним 10.03.2015 року фактично було здійснено платіж ОСОБА_8, що діяв за довіреністю від свого брата ОСОБА_1, для обох продавців в сумі 132500 грн., що навіть перевищувало зазначену суму в п. 3 договору на 9500 грн. (61500грн.х2=123000грн.; 132500 грн. -123000грн.= 9500 грн.) У відповідності до ст. 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Згідно до договору ціна квартири в договорі вказана 147600 грн, з якої був ним сплачений продавцям авансовий платіж в сумі 24600 грн. Потім 10.03.2015 року ним сплачено 132500 грн., внаслідок чого ним повністю виконане грошове зобов'язання в грошовій одиниці України, що потягло за собою його переплату на 9500 грн.

Він розраховував на те, що купує квартиру за 147600 грн., при наявності її експертної оцінки згідно до п. 4 договору купівлі- продажу 76284 грн. У відповідності до п. 12 договору право власності на придбане нерухоме майно у покупця виникає з моменту повного розрахунку з продавцем відповідно до п. 3 договору купівлі-продажу. Вказана умова надала можливість продавцям в особі відповідача ОСОБА_4 зволікати у грудні 2014 року з прийняттям від нього грошей у грошовій одиниці України в сумі 61500 грн. та ставити йому свої умови сплачувати завищену суму у національній валюті України, еквівалентну 5000 доларів США на час платежу, як сталося 10.03.2015 року. Внаслідок чого вже на час розрахунку 10.03.2015 року безпідставно та незаконно збільшена вартість квартири на 9500 грн., що не відповідає тому, на що він розраховував при укладенні договору (24600 грн. +132500 грн.= 157100 грн.). Сума 132500 грн. складається з вартості продажу 1 долару США 26,50 грн. станом на час розрахунку ( 26,50 грн. х 5000 американських доларів = 132500 грн.).

Відсутня недобросовісність або вина з його боку, як покупця, при виконанні умов договору купівлі-продажу.

Позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню також і тому, що з його боку відсутня недобросовісність або вина при виконанні умов договору купівлі- продажу від 24.07.2014 року. При виконанні своїх зобов'язань по договору він керувався тим, що первинним показником повного розрахунку між покупцем та продавцями являється грошова одиниця України - гривня. В договорі дійсно був визначений еквівалент ціни продажу квартири у доларах США, але потрібно врахувати те, що середній курс продажу доларів США був визначений станом на дату укладення договору, а тепер внаслідок відсутності економічної стабільності він постійно змінюється, тобто значно збільшується. Внаслідок чого незалежно від нього сталася така ситуація, що на дату його розрахунку по договору купівлі- продажу вже був порушений визначений баланс між сумою вказаною у грошовій одиниці України та сумою, вказаною у доларах США в якості еквіваленту на час укладення договору.

У відповідності до п. 13 договору купівлі-продажу покупець вправі подати документи, необхідні для державної реєстрації права власності, тільки після здійснення остаточного розрахунку за цим договором відповідно до п. 3 цього договору. Реєстрація договору є адміністративним актом, тобто вже зовнішнім елементом договору. У відповідності до ч. 2 ст. 694 ЦК України товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу, іншого в договорі між ними не обумовлено. Зміна середнього курсу продажу долара США не є підставою для отримання від нього суми в гривнях більшою, чим встановлена ціна продажу квартири в гривнях. Він громадянин України і проживає на території України, він та його дружина отримують доходи лише в грошовій одиниці України. Як споживач він купував квартиру під житло для своєї сім'ї за 147600 грн. Викладені обставини змусили його звернутися до суду за захистом своїх прав покупця ще у травні 2015 року, але йому відмовили у відкритті провадження і тому він подавав апеляційну скаргу, яка задоволена, про що свідчить ухвала Апеляційного суду Запорізької області від 10.06.2015 року. Тобто всі його дії були добросовісними, він намагався врегулювати виниклу конфліктну ситуацію у передбаченому законом порядку і саме в строк до 01.06.2015 року. До цього часу в провадженні Чернігівського райсуду перебуває його позов до ОСОБА_1, ОСОБА_9 про визнання повністю виконаним зобов'язання по сплаті визначеної в договорі купівлі-продажу ціни квартири та визнання права власності на квартиру.

Суттєве значення для вирішення даного спору має те, що об'єктом договору купівлі- продажу від 24.07.2014 року, посвідченого нотаріусом 1.08.2014 року, являється квартира. Необхідність придбання квартири ним обумовлена як житло для його сім'ї, до складу якої входить його дружина ОСОБА_3 та дві малолітні дитини. У відповідності до ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. У відповідності до п. 11 договору купівлі - продажу продавці передали, а покупець прийняв ключі від квартири, технічний паспорт до підписання цього договору. Викладеними обставинами пояснюється те, що він та члени його сім'ї фактично проживають в квартирі на законних підставах, про що була досягнута згода з продавцями.

Третя особа без самостійних вимог, ОСОБА_3 просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог, так як ними повністю проведений розрахунок за квартиру в сумі 146700 грн.

Третя особа без самостійних вимог, ОСОБА_4 в судове засідання не з»явився на неодноразові виклики, ігноруючи отримання судових повісток, що підтверджується поштовими конвертами з поверненими поштовими повідомленнями за закінченням терміну зберігання (а.с.49,58,62,67,69,81,82,115,117,118). Надав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу без його участі та задовольнити позов, так як ОСОБА_2 не сплатив всю суму коштів і до цього часу ухиляється від сплати 5000 доларів США (а.с.80).

Представник Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області, ОСОБА_10 в судовому засіданні просила винести рішення в частині розірвання договору купівлі-продажу на розсуду суду, а в частині виселення та зняття з реєстраційного обліку дітей відмовити, так як відомості про дітей віком до 14 років місце проживання яких реєструється за місцем проживання батьків вноситься до картки реєстрації того з батьків, з ким реєструється місце проживання дитини.

Представник Служби у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації, ОСОБА_11 в судовому засіданні просила винести рішення в частині розірвання договору купівлі-продажу на розсуду суду, а в частині виселення та зняття з реєстраційного обліку дітей відмовити, так як відомості про дітей віком до 14 років місце проживання яких реєструється за місцем проживання батьків вносяться до картки реєстрації того з батьків, з ким реєструється місце проживання дитини.

Допитані в судовому засіданні як свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кожний окремо вказали про те, що позивачу ОСОБА_1 належить ? частка квартири, то це не надає йому права розпоряджатися всією квартирою, як предметом купівлі-продажу. Вказали, що за квартиру, для обох покупців сплатили 157100 грн., що на 9500 грн. перевищує визначену у договорі ціну квартири 147600 грн. ОСОБА_4В, який діяв за себе та за ОСОБА_1 (за довіреністю), отримавши 10.03.2015 року гроші в сумі 132500 грн., повів себе недобросовісно, та написав в заяві про отримання коштів в сумі 5000 доларів США, не вказавши суму отриманих коштів в гривнях. Крім того? при купівлі квартири вони розраховували придбати її за 147600 грн., а привязка вартості квартири до долара США безпідставно збільшує її розмір та ставить в постійну залежність його від продавців.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, третіх осіб, свідків, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлені факти та відповідні їм правовідносини.

24 липня 2014 року ОСОБА_4 діючий за себе особисто та від імені громадянина ОСОБА_7 Федерації ОСОБА_1, уклав договір купівлі-продажу трикімнатної квартири АДРЕСА_2 з ОСОБА_2.

Відповідно до пункту 3, вказаного договору сторони дійшли згоди, що продаж спірної квартири вчиняється за 147600 грн., що на момент укладення договору за середнім курсом продажу долару США є еквівалентом суми 12000 доларів США з яких: 24600 грн. одержано продавцями від покупця готівкою до підписання договору, а решту суми покупець зобовязується сплатити продавцям: до 31 грудня 2014 року 61500 грн., що є еквівалентом 5000 доларів США, 01 червня 2015 року - 61500 грн., що є еквівалентом 5000 доларів США.

Факт повного розрахунку за придбану квартиру підтверджується нотаріально посвідченою письмовою заявою продавців, що є невідємною частиною договору.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Спірна квартира належала продавцям на праві власності по ? частці кожному.

Однак до суду з позовом про розірвання договору купівлі-продажу вищевказаної квартири від 24 липня 2014 року звернувся тільки ОСОБА_1.

Позивач просив розірвати договір купівлі-продажу спірної квартири з підстав порушення відповідачем істотних умов договору, щодо сплати грошових коштів у повному обсязі.

При цьому в позовній заяві позивачем не обґрунтовані позовні вимоги, не вказано коли та в якій сумі відповідачем сплачено конкретно позивачу, ОСОБА_1 кошти за квартиру. Також в позовній заяві, позивач, ОСОБА_1 не вказав, яку суму не сплатив йому відповідач.

З цього приводу в судовому засіданні представник позивача теж не змогла вказати, яку суму повинен сплатити відповідач позивачу, ОСОБА_1

В судовому засіданні встановлено, що умовами договору купівлі продажу від 24 липня 2014 року не конкретизовано суму сплати та час сплати конкретному продавцю, ОСОБА_1 В договорі вказано про сплату коштів продавцям.

В судовому засіданні встановлено, що до укладення договору купівлі-продажу квартири від 24 липня 2014 року, відповідачем ОСОБА_2 сплачено продавцям, ОСОБА_8 та ОСОБА_1 24600 грн.

В п.3 договору вказано, що продаж спірної квартири вчиняється за 147600 грн., що на момент укладення договору за середнім курсом продажу долару США є еквівалентом суми 12000 доларів США.

Решту суми покупець зобовязується сплатити продавцям: до 31 грудня 2014 року 61500 грн., що є еквівалентом 5000 доларів США, 01 червня 2015 року - 61500 грн., що є еквівалентом 5000 доларів США.

Відповідно до нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_4 від 10.03.2015 року, вказано, що він як продавець ? частини спірної квартири згідно договору купівлі-продажу одержав від ОСОБА_2 залишок грошей згідно п.3 вищевказаного договору в сумі у гривнях, що еквівалентно 5000 доларів США. В даній заяві чітко вказано про сплату відповідачем залишку грошей згідно п.3 договору.

Тобто, відповідно до даної заяви, відповідач, ОСОБА_2 передав залишок коштів за договором купівлі-продажу відповідно до п.3 договору.

Таким чином, відповідач повністю розрахувався за трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 та виконав умови договору купівлі-продажу квартири від 24 липня 2014 року укладеного між ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Позивач не довів ті обставини, на які він посилаються як на підставу своїх заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таких доказів до суду позивач не надав.

За вищезазначених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3,10,60, 209, 213-215, 223 ЦПК України, 626,638, 651,655,657 ЦК України суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити, ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Чернігівська селищна рада Чернігівського району Запорізької області, Служба у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області про розірвання договору купівлі-продажу квартири, виселення та зняття з реєстрації.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя