АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 756/11701/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/13591/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Васалатій К.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

10 листопада 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Саліхова В.В. Прокопчук Н.О.,

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_3, третя особа: Комунальне підприємство «Житлосервіс «Оболонь», ОСОБА_8, яка діє в інтересах ОСОБА_9 та ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 про стягнення матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20 вересня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 16801 грн. 40 коп. матеріальних збитків.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, представник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у серпні 2014 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок залиття квартири водою, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 є користувачами АДРЕСА_1, а ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_12 є мешканцями кв. АДРЕСА_6

14 лютого 2014 року відбулося залиття їхньої квартири з причини прориву стояка ГВП та самостійного перепланування кв. АДРЕСА_6 що підтверджується актом ЖЕКу № 509 від 18 лютого 2014 року.

Зазначили, що у результаті залиття квартири було пошкоджено: кухня площею 8,7 кв.м. стеля шпалери (поліпшеної якості) - 0,5 кв.м.; коридор, площею 14,7 кв.м., стеля 0,2 кв.м, стіни 0,2 кв.м. - шпалери поліпшеної якості; 1 кімната, площею 17,8 кв.м. - стеля водоемульсійне пофарбування - 1,0 кв.м., стіни - шпалери поліпшеної якості - 3,0 кв.м.; 2 кімната - площею 11,6 кв.м., стіни - шпалери поліпшеної якості - 1,0 кв.м; стеля шпалери поліпшеної якості - 2,0 кв.м.

Згідно звіту про оцінку вартості збитку та вартість відтворення пошкодження конструктивів квартири АДРЕСА_2, з врахуванням фізичного зносу, складає 16001,40 грн., при цьому розмір винагороди надані послуги визначення вартості збитків складає 800 грн.

У зв'язку із викладеним, просили суд стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_12 на свою користь у відшкодування завданої матеріальної шкоди 16801,40 грн. з яких 16001, 40 коп. - вартість збитку та вартість відтворення конструкти вів, 800 грн. - розмір винагороди за надані послуги визначення вартості збитків.

У подальшому позивачі збільшили позовні вимоги та просили суд стягнути на користь позивачів 31300 грн. матеріальних збитків у зв'язку із інфляцією.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі є мешканцями АДРЕСА_3.

14 лютого 2014 року відбулося залиття - а саме прорив стояка ГВП у зв'язку із переплануванням АДРЕСА_4, що підтверджується актом ЖЕКу № 509 від 18 лютого 2014 року.

В результаті залиття квартири позивачів було пошкоджено: кухня площею 8,7 кв.м. стеля шпалери (поліпшеної якості) - 0,5 кв.м.; коридор, площею 14,7 кв.м., стеля 0,2 кв.м, стіни 0,2 кв.м. - шпалери поліпшеної якості; 1 кімната, площею 17,8 кв.м. - стеля водоемульсійне пофарбування - 1,0 кв.м., стіни - шпалери поліпшеної якості - 3,0 кв.м.; 2 кімната - площею 11,6 кв.м., стіни - шпалери поліпшеної якості - 1,0 кв.м; стеля шпалери поліпшеної якості - 2,0 кв.м.

У відповідності до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Ст. 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент спричинення шкоди.

Як вбачається з висновків звіту про оцінку вартості збитку власникові житлової квартири АДРЕСА_1, вартість відтворення пошкодження конструктивів житлової АДРЕСА_1 з врахуванням фізичного зносу складає 16001,40 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив зі звіту про оцінку вартості збитку та вартість відтворення пошкодження конструктивів житлової квартири.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що у рішенні суду відповідачі ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_13 зазначені як треті особи, а не як відповідачі не приймаються судом до уваги, оскільки, відповідно до ст. 309 ЦПК України, порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, проте, як вбачається з матеріалів справи, власником квартири АДРЕСА_5 є ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги, що під час складання акту ЖЕКу № 509 від 18 лютого 2014 року, квартира АДРЕСА_6 не оглядалася, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, відповідачі у зв'язку із проривом стояка викликали працівників ЖЕКу, про що також склали акт, що підтверджує встановлену актом ЖЕКу № 509 від 18 лютого 2014 року причину залиття квартири позивачів.

Доводи апеляційної скарги, що позивачі не надали суду доказів на підтвердження вартості відновлювальних робіт спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до звіту про оцінку вартості збитку власникові житлової квартири АДРЕСА_1, вартість відтворення пошкодження конструктивів житлової АДРЕСА_7 з врахуванням фізичного зносу складає 16001,40 грн., при цьому розмір винагороди надані послуги визначення вартості збитків складає 800 грн.

На спростування вищезазначеного висновку апелянтом доказів суду не надано.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22 грудня 2015 року по справі було призначено будівельно-технічну експертизу, проте у зв'язку із нездійсненням відповідачем оплати, експертиза не була проведена.

Згідно ст. 146 ЦПК України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо ґрунтовності позовних вимог.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини.

Так, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок спростування презумпції вини шляхом доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду першої інстанції не спростовують і не впливають на їх правильність.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді