Провадження № 2/760/2045/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді - Лазаренко В.В.
з участю секретаря - Подобєда О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
04.08.2015 позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_1, в якому просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 16.05.2008 року №2707/0508/71-024, укладеному між ОСОБА_1 та АТ «Сведбанк», в загальному розмірі 2050835,57 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 яка належить на праві власності відповідачці ОСОБА_1 шляхом визнання за позивачем ПАТ «Дельта Банк» права власності на предмет іпотеки.
Позов обґрунтований тим, що 16.05.2008 між АТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №2707/0508/71-024 згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредитні кошти для споживчих потреб у розмірі 100000,00 доларів США, з розрахунку 11,4% річних за користування кредитом, починаючи з дня надання кредиту 16.05.2008 року і до 16.05.2038 року.
В забезпечення зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором №2707/0508/71-024 між нею та ВАТ «Сведбанк», назва якого змінена на ПАТ «Сведбанк», укладено договір іпотеки від 16.05.2008 №2707/0508/71-024-Z-1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничею О.В., за яким відповідач передав позивачу в іпотеку нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1
25.05.2012 між АТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого АТ «Сведбанк» як первісний кредитор у основному зобов'язані, що витікає з кредитного договору від 16.05.2008 року №2707/0508/71-024, та у забезпечувальному зобов'язанні, що витікає з договору іпотеки від 16.05.2008 №2707/0508/71-024-Z-1, відступило всі свої права та обов'язки новому кредитору ПАТ «Дельта Банк».
Відповідач ОСОБА_1 порушила умови кредитного договору, свої обов'язки щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користуванням в повному обсязі не виконує, у зв'язку з чим має прострочену заборгованість.
У зв'язку з порушенням ОСОБА_1 умов кредитного договору, представником позивача 17.07.2015 на адресу відповідача направлено вимогу про дострокове погашення заборгованості, яка залишена останньою без задоволення.
Таким чином з урахуванням умов кредитного та іпотечного договорів, положень ЦК України та Закону України «Про іпотеку» позивач вважає, що він набув права звернути стягнення на предмет іпотеки, та просить захисти його порушене право в зазначений спосіб.
В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про місце та час судового засідання повідомлялася належним чином, у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України. Згідно положень ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Суд неодноразово направляв відповідачу повідомлення про дату і час судового розгляду у даній справі, проте судові повідомлення повернулися без вручення їх адресатові з відміткою поштового відділення «за закінченням зберігання». При таких даних, враховуючи, що відповідач судові повідомлення не отримує, згідно вимог закону вважається повідомленою належним чином, суд знаходить можливим з урахуванням вимог ст. 224 ЦПК України розглянути справу в даному судовому засіданні у її відсутності в заочному порядку.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 16.05.2008 між ВАТ «Сведбанк», назва якого змінена на АТ «Сведбанк», та відповідачем ОСОБА_1 як позичальником укладено кредитний договір від 16.05.2008 року №2707/0508/71-024, за умовами якого банк надав останній кредит в сумі 100000,00 дол. США з кінцевим терміном повернення по 16.05.2038 та зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 11,40% річних.
В забезпечення зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором 16.05.2008 №2707/0508/71-024 між нею та ВАТ «Сведбанк», назва якого змінена на АТ «Сведбанк», укладено договір іпотеки від 16.05.2008 №2707/0508/71-024-Z-1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В., за яким відповідач передала Банку в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1
25.05.2012 між АТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого АТ «Сведбанк», як первісний кредитор у основному зобов'язані, що витікає з кредитного договору від 16.05.2008 року №2707/0508/71-024, та у забезпечувальному зобов'язанні, що витікає з договору іпотеки від 16.05.2008 №2707/0508/71-024-Z-1, відступило всі свої права та обов'язки новому кредитору ПАТ «Дельта Банк».
Згідно п. 3.1. та п.1.1. кредитного договору від 16.05.2008 року №2707/0508/71-024, позичальник зобов'язується здійснювати погашення заборгованості за кредитом, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок № НОМЕР_1 щомісяця, через касу Банку згідно Додатку №1, що є невід'ємною частиною цього договору, якщо інше не передбачено цим Договором, зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зокрема, за ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка в порушення п. 1.1, 3.2, 3.3 кредитного договору належним чином свої обов'язки по поверненню кредитних коштів не виконує.
Згідно п. 3.9. кредитного договору від 16.05.2008 року №2707/0508/71-024, при порушенні умов, передбачених п.5.1.8. цього договору, та/або у випадках, в яких чинним законодавством України (в тому числі у випадках, передбачених Законом України "Про іпотеку»), передбачено право дострокової вимоги виконання зобов'язань, забезпечених іпотекою, та/або якщо Позичальник порушує строки платежів, встановлені п.3.1. цього договору, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, а Позичальник зобов'язаний виконати зазначені зобов'язання в порядку, передбаченому цим пунктом цього договору.
17.07.2015 позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про виконання основного зобов'язання в повному обсязі, у зв'язку з його порушенням.
Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Зокрема, з положень ст.ст. 1050, 1054 ЦК слідує, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту.
За ст. 33 Закону України «Про іпотеку» невиконання або неналежне виконання боржником основного зобов'язання є підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Положенням вказаної статті відповідає зміст п. 11 договору іпотеки від 16.05.2008 року №2707/0508/71-024-Z-1, яким передбачено право позивача при порушенні відповідачкою основного зобов'язання задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Пунктом 41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.
Враховуючи, що судом встановлено порушення основного зобов'язання за кредитним договором з боку відповідача ОСОБА_1, при чому розмір заборгованості відповідача перед позивачем є більшим за вартість іпотечного майна погодженій сторонами у п. 5 договору іпотеки, суд вважає вимогу позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки обґрунтованою та такою, що відповідає умовам договору та положенням закону і підлягає задоволенню.
Відповідні роз'ясненнями містяться і в п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».
Таким чином суд приходить до висновку, що позов ПАТ «Дельта Банк» належить задовольнити в повному обсязі.
Судом встановлено, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 №51 на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 №150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних, розпочато з 03.03.2015 процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації.
Позовна заява від імені ПАТ «Дельта Банк» подана Вергелес І.В., який уповнаважений на представництво інтересів ПАТ «Дельта Банк» згідно довіреності виданої уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» Кадировим В.В.
Згідно п. 22 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» /в редакції чинній на час пред'явлення позову/ від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.
У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Таким чином з огляду на положення Закону України «Про судовий збір», ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 3654,00 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про іпотеку», ст.ст. 3, 14-16, 20, 509, 525-527, 536, 546, 549-552, 572, 575, 610-611, 625, 627, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10, 11, 57-58, 60, 88, 208-209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд
Звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 яка належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 16 травня 2008, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В. та зареєстрованого в реєстрі за номером 1344, зареєстровано в державному реєстрі правочинів 16 травня 2008 року, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» за кредитним договором від 16.05.2008 року №2707/0508/71-024 в сумі 2050835,57 грн.
Визнати право власності за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею: 45,70 кв.м., житловою площею: 29,5 кв. м.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 3654,00 грн. судового збору.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: