Справа № 133/2179/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

27.01.2016 року.

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В складі: головуючого судді Городівського А.А.

при секретарі Ромашкан О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачка ОСОБА_1 посилається на те, що 30 червня 1988 року вони з відповідачем уклали шлюб. У 1990 році було закінчено будівництво п'ятиповерхового будинку за адресою: м. Козятин, АДРЕСА_1 який будувався спілкою воїнів-афганців, та оскільки її чоловік був учасником бойових дій у Афганістані їх сім'я отримала квартиру та з 1992 року вселилася у квартиру № 12.

Після офіційної здачі будинку по АДРЕСА_1 їх сім'я перебуваючи на квартирному обліку та відповідно до п. 66, п. 69, п. 70 Постанови Ради Міністрів Української РСР і Української Республіканської Ради Професійних Спілок від 11 грудня 1984 року № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» отримала офіційний ордер № 100 від 02.12.1993 року на їх квартиру.

Ордер було видано на сім'ю у складі 3-х осіб: чоловік - ОСОБА_2, дружина - ОСОБА_1, син - ОСОБА_2

На момент вселення у квартиру на їх будинок АДРЕСА_1, ще не було виготовлено технічну документацію (паспорт) і будинок у цілому не був поставлений на баланс житлово-експлуатаційної організації (1990-1997 роки), тому офіційно зареєструватись та отримати відмітку у паспорті про приписку у них не було можливості.

Починаючи з 1992 року відповідач ОСОБА_2, керуючись виключно власним переконанням, тобто добровільно, у даній квартирі не проживав, але оскільки всі документи на квартиру знаходились у нього він без її відома прописався у даній квартирі, та згодом отримав свідоцтво на право власності на дану квартиру, яке пізніше було визнано недійсним, а його державну реєстрацію було скасовано рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області № 133/1717/13-ц від 15.07.2014 року.

На даний час відповідач не мешкає за місцем реєстрації, не оплачує житлово-комунальні послуги, але виписуватися добровільно відмовляється, і всі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення, покладені тільки на неї. Наскільки їй відомо він їх сина ОСОБА_2 проживає за адресою с. Комсомольське Козятинського району Вінницької області.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, підтвердила в своїх поясненнях обставини, які викладені в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує, просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою за АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2 не з'явилася в судове засідання, хоча належним чином відповідно до ст. 74 ЦПК України був повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, про що свідчить розписка, а тому суд вважає, що слід вирішити справу на підставі наявних в справі доказів, постановивши заочне рішення.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Третя особа на стороні відповідача, виконавчий комітет Козятинської міської ради Вінницької області, її представник в судове засідання не з'явився, але представник надав через канцелярію суду письмову заяву з дорученням, в якій зазначив, що позовні вимоги визнаємо в повному обсязі.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, підтвердили, що в квартирі АДРЕСА_1 з 1993 року проживає ОСОБА_1, а з моменту їх заселення в будинок ОСОБА_2 вони майже не бачили, а в останній час він в даній квартирі не появляється зовсім.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, вважає, що позовні вимоги позивачки слід задовольнити повністю.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст. 71 ЖК України , при тимчасові відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім 'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймачем, а в разі спору судом.

Відповідно до ст.. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратив право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Відповідно до копії ордеру, виданого комітетом Козятинської міської ради народних депутатів 02.12.1993 року ордер виданий на квартиру АДРЕСА_1 гр.. ОСОБА_2, сім'я якого складається з трьох чоловік: (ОСОБА_2 - квартиронаймач, ОСОБА_1 - дружина, ОСОБА_7 - син). Ордер видано на підставі рішення виконкому Ради народних депутатів міста Козятина від 25 листопада 1993 року № 198 (а.с. 7)

З акту від 17.07.2015 року по факту не проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 вбачається, що ОСОБА_2 на час перевірки ОСОБА_2 в даній квартирі не проживає. Особистих речей в квартирі не має. Зі слів сусідів він не проживає за зазначеною адресою (а.с. 9).

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15.07.2014 року, встановлено, що ОСОБА_1 з грудня 1993 року по 17.10.2013 року безперервно проживала в квартирі АДРЕСА_1. Визнано недійсним свідоцтво на право власності на квартиру АДРЕСА_1 видане на ім'я ОСОБА_2, виконкомом Козятинської міської ради 21.10.1997 року. Скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 ім'я ОСОБА_2.

Цим же вищезазначеним рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15.07.2014 року, яке набрало законної сили встановлено, що ОСОБА_2 з 1995 року вже не проживав квартирі за АДРЕСА_1. (а.с. а.с. 10-12).

Дане рішення ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 29.04.2015 року рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15.07.2014 року залишено без змін.

З довідки № 489 від 03.09.2015 року, виданої Комсомольською сільською радою Козятинського району Вінницької області вбачається, що ОСОБА_2, на території Комсомольської сільської ради Козятинського району Вінницької області не зареєстрований, але фактично проживає разом із сім'єю в АДРЕСА_2, проживає приблизно протягом 10 років.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивачки слід задовольнити повністю, та визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 з грудня 1995 року, оскільки ОСОБА_2 відсутній за місцем проживання в квартирі понад шість місяців і не користується жилим приміщенням квартирою в будинку державного житлового фонду, оскільки рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15.07.2014 року свідоцтво на право власності на квартиру АДРЕСА_1 видане на ім'я ОСОБА_2, виконкомом Козятинської міської ради 21.10.1997 року, визнано недійсним.

Керуючись ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 213-215,224- 226 ЦПК України, суд ,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги позивачки задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою за АДРЕСА_1, з грудня 1995 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Козятинський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Копію рішення не пізніше трьох днів з дня проголошення надіслати для відому рекомендованим листом із повідомленням відповідачу. Протягом десяти днів з дня отримання копії рішення відповідач має право подати заяву про його перегляд.

Суддя: підпис.

З оригіналом вірно: Суддя - Секретар -

Дата документу 27.01.2016 року