Справа № 639/6408/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

15 лютого 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі : головуючого судді - Івановій І.В.,

за участю секретаря Тущенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 липня 2015 року, ухваленому по справі №639/6408/14 №2/639/151/15 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , суд -

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 липня 2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

16 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд вищезазначеного заочного рішення, посилаючись на те, що заочним рішенням від 16.07.2015 року був задоволений позов ПАТ «КБ «Приватбанк» та стягнуто з неї на користь банку 16059 ,76 грн. заборгованості за кредитним договором від 13.01.2011 року та судовий збір у розмірі 243,60 грн.. У судове засідання , яке було призначено на 16.07. 2015 року вона не зявилася,у звязку з тим що в цей день в її квартирі працівниками КП «Харківводоканал» проводились сантехнічні роботи, внаслідок чого вона вимушена була знаходитися в квартирі та не мала можливості відвідати судове засідання, а також попередити суд про причини її неявки. Також хоче зазначити, що вищевказане заочне рішення являється незаконним, необґрунтованим і підлягає скасуванню з огляду на наступні обставини . Так,,згідно анкети-заяви від 13.01.2011 року , підписаною нею, вона просила банк видати їй платіжну картку з встановленням кредитного ліміту в сумі 1500,00 грн.. У даній заяві з її підписом не міститься її згоди на зміну кредитного ліміту банком на власний розсуд. Тому відповідальність за прострочення виплати кредиту , а також виплата відсотків за користування кредитом можу бути покладена на неї тільки в межах цієї суми, і тільки в межах трирічного строку позовної давності, який станом на день подачі позову банку сплив. Проценти , штраф,пеня не можуть нараховуватись на суму коштів , яка перевищує кредитний ліміт. Банк в ході судового розгляду не надав суду належним чином завірену копію Умов а ОСОБА_2 надання банківських послуг ПриватБанку в редакції станом на 13.01.2011 року завірені підписом і печаткою уповноваженої особи банку , тому не може братись до уваги посилання банку у позові на те, що відповідно до п. 2.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та ОСОБА_2 має право у будь-який момент змінити кредитний ліміт. Не можуть вважатись належним і допустимими доказом долучені до позову аркуші паперу без дати затвердження документу , з назвою «Извлечение из Условий и правил предоставления банковских услуг , утвержденные приказом от 06.03.2010 г №СП-2010-256». В довідці про умови кредитування , підписано. Нею 13.01 .2011 року не було зазначено проте, що вона має сплачувати 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, тобто ОСОБА_2 при пропозиції підписати анкету-заяву ввів її в оману щодо обсягу її майбутньої відповідальності по кредитному договору. Долучений до позову розрахунок заборгованості не може вважатись доказом у справі , так як в ньому не зазначено, ким даний документ підписаний . А на печатці, яка міститься на документі зазначено, що документ дійсний тільки за підписом ОСОБА_3 Даному розрахунку вона не довіряє, вважає його не обґрунтованим .Для здійснення вірного розрахунку заборгованості , з урахуванням умов підписаного нею договору , необхідні спеціальні знання в області економіки, тому у справі необхідно провести судову - економічну експертизу . Зазначаючи у рішенні про переривання строку позовної давності , внаслідок часткового погашення нею боргу 17 жовтня 2012 року на суму 336,80 грн., суд не перевірив цих обставин, оскільки в матеріалах справи відступні будь-які платіжні документи , які б свідчили про це, а вона цей факт заперечує.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася , просила розглядати справу за її відсутністю.

Позивач у справі належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи , про що свідчить рекомендоване повідомлення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 231 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи та докази, надані відповідачем, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

У відповідності до п.2 ч.3 ст.231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, повідомлення проте, що ОСОБА_1 належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи 16 липня 2015 року, відсутнє, судова повістка відповідачеві особисто не була вручена. Крім того відповідачем надано суду відомості , які підтверджують поважність неявки у зазначене судове засідання.

Таким чином відповідач у справі була позбавлена права надавати докази у судовому засіданні, що могло істотно вплинути на прийняте рішення.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що є всі підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Заочне рішення від 16 липня 2015 року ухваленому у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - скасувати і призначити справу до розгляду в загальному порядку на 14 годину 30 хвилин 04 березня 2016 року у приміщенні суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В.Іванова.