УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2016 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Савлук Т. В. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Панченко А. П. про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Панченко А. П. про стягнення заборгованості.

07 грудня 2016 представник позивача ОСОБА_5 звернувся з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту, в межах ціни позову на 1/8 частину квартири № 2, що знаходиться в будинку №13/6, який розташований по АДРЕСА_1, що знаходиться в будинку № 2, що знаходиться в будинку АДРЕСА_2 та належить на праві власності ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 3 та п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього в інших осіб.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Виходячи зі змісту заяви про забезпечення позову, позивач просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах ціни позову на 1/8 частину квартири № 2, що знаходиться в будинку №13/6, який розташований по АДРЕСА_1, що знаходиться в будинку № 2, що знаходиться в будинку АДРЕСА_2 та належить на праві власності ОСОБА_3.

Однак, звертаючись з заявою про забезпечення позову, представником позивача ОСОБА_5 не надано належних та допустимих доказів, що мали б підтвердити реальну ціну майна, на яке позивач просить накласти арешт, в той же час відсутність зазначених відомостей та обґрунтування підстав для вжиття заходів забезпечення позову, позбавляє суд можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, в той же час, згідно вимог цивільного процесуального законодавства, розмір заявлених позовних вимог, має бути співмірним, з видом забезпечення позову, який просить застосувати позивач.

Оцінивши наведені обставини для вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява представника позивача - ОСОБА_5 про вжиття заходів для забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.. 151-153, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_5 про забезпечення позову, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Панченко А. П. про стягнення заборгованості.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

С у д д я