Провадження № 2/554/199/2016
15 лютого 2016 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді Чуванової А.М.,
при секретарі Юркіній Ю.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 22.01.2005 року; вказала, що від цього шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач посилається на те, що подружнє життя не склалося через постійні сварки по різним причинам; вони втратили один до одного почуття любові та поваги, що призвело до припинення близько року тому сімейно-шлюбних стосунків. ОСОБА_1 вважає примирення неможливим та просить розірвати шлюб.
15 лютого 2016 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, де також підтримала позовні вимоги та не заперечувала про заочний розгляд справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
Із свідоцтва про одруження, що було видане Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, вбачається, що сторони 22.01.2005 року зареєстрували шлюб, актовий запис №60 (а.с.3). Відповідно ксерокопії свідоцтва про народження (а.с.8) сторони є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно ксерокопії паспорту (а.с.4-7) позивач зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2, в судовому засіданні було встановлено, що подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримують. Судом, також, встановлено, що спір про майно між сторонами відсутній, дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матірю.
Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).
Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін та їх неповнолітнього сина, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в сумі 487,20 гривень.
Враховуючи викладене, та керуючись ст.ст. 105 ч.3, 112,113, 114 ч.2 Сімейного кодексу України, ст.ст.10,11,60,88,209,212,213-215, 224,225 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - Пархоменко) ОСОБА_4 та ОСОБА_2, зареєстрований 22.01.2005 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №60.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище - ОСОБА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 487,20 гривень.
Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу, є рішення суду, яке набрало законної сили.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: А.М.Чуванова