Справа № 442/6457/15-ц
Провадження № 6/442/114/2016
УХВАЛА

Іменем України

03 червня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого судді Коваля Р.Г.,

при секретарі Антоненко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Дрогобич справу за поданням державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1, погоджене з начальником Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 про обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 звернувся з поданням про обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, посилається на те, що у Дрогобицькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист №442/6457/15-ц, виданий 02.12.2015 року Дрогобицьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 2 205 900,00 грн. заборгованості та судовий збір в розмірі 6090 грн.

15.12.2015 року державним виконавцем ВДВС Дрогобицького МРУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню вищезгаданого виконавчого документа.

У своєму поданні просить постановити рішення про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Оглянувши матеріали справи, суд встановив, що згідно з ст. 377 1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Пунктом 5 ч.1 ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон передбачено ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов'язань.

На підставі п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язання за рішенням.

З матеріалів справи вбачається, що 15.12.2015 року державним виконавцем ВДВС Дрогобицького МРУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №442/6457/15-ц, виданий 02.12.2015 року Дрогобицьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 2 205 900,00 грн. заборгованості та судовий збір в розмірі 6090 грн.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

Крім того, сам по собі виїзд за межі України боржника не зумовлює неможливість виконання останнім зобов»язання перед стягувачем, а докази щодо наміру ОСОБА_3 виїхати за межі України на постійне місце проживання державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби в поданні не зазначені.

Відтак, суд вважає, що відсутні правові підстави для тимчасового обмеження права боржника у виїзді за межі України, оскільки наведенні виконавцем в поданні аргументи не є достатніми підставами для обмеження конституційного права громадянина України вільно залишати територію України.

Виходячи з вищенаведеного, та керуючись ст.ст. 8, 14, 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1, погоджене з начальником Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 про обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області протягом п'яти днів з дня її проголошення через Дрогобицький міськрайонний суд.

Суддя Коваль Р.Г.