Єдиний унікальний номер 341/892/16-ц
Номер провадження 2/341/448/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Максимчина Ю.Д.

секретаря c/з Ворох З.Д.

за участю

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 (надалі «Позивач») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (надалі «Відповідач») про стягнення з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4 зареєстрованої та проживаючої за адресою: с. Курипів, Галицького району Івано-Франківської області: аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, в твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 (одна тисяча) грн., щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення нею повноліття.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив суд позов задовольнити з мотивів зазначеному в позові.

Відповідач в судовому засідання позов визнав частково. Суду пояснив, що проводить багато часу з дочкою, і бере участь у вихованні дитини.

Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи представника позивача, позицію відповідача оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, встановлено наступне.

21.04.2007 року було укладено шлюб між сторонами. Від спільного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася дочка ОСОБА_6.

Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 15.05.2013 року шлюб між сторонами розірвано. Доньку залишено проживати з матір'ю.

Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ).

Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України (надалі «СК України») визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 СК України).

Таким чином, Суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку.

Враховуючи вищевикладене, враховуючи відсутність у Відповідача регулярного доходу, Позивач просила стягувати з Відповідача аліменти у твердій грошовій сумі по 1000,00 грн. на дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 статті 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 2 статті 182 СК України визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, визначених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно з пунктами 17, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів» «за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно».

Порядок визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі визначено статтею 184 СК України.

Так, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина 1 статті 184 СК України).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, вимоги чинного законодавства України, виходячи з інтересів малолітньої дитини, суд дійшов висновку про доцільність стягування з Відповідача аліментів на утримання дитини: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, в твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 грн., щомісячно, та до досягнення дитиною повноліття, оскільки даний розмір аліментів відповідає інтересам дитини, а також відповідає обов'язку батька на утримання дітей.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, зокрема те, що ОСОБА_6 проживають разом з Позивачем.

Відповідно до вимог статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

На підставі ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 212- 215, ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4 зареєстрованої та проживаючої за адресою: с. Курипів, Галицького району Івано-Франківської області, аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, в твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 (сімсот) грн., щомісячно до досягнення нею повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 25 квітня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 551 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:Ю. Д. Максимчин