Справа № 314/6950/16-ц Провадження № 2/314/1748/2016
28.12.2016 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі
головуючого судді Кіяшко В.О.,
секретар Павлівська І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-тя особа: Вільнянський РС УДМС в Запорізькій області про позбавлення права користування жилим приміщення та зняття з реєстрації місця проживання,
за участю позивача ОСОБА_1
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 яким просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації, в позові зазначено, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1. У вказаному будинку зареєстровані його колишня дружина та їх син.
Відповідачі у спірному будинку не проживають більше року.
У зв'язку з тим, що відповідачі добровільно не знялися з реєстрації, він змушений звернутись до суду з вказаним позовом.
В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив суд його задовольнити в повному обсязі на тих підставах, що в ньому зазначені.
Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, своїх заперечень не надали. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, відповідно до змін у законодавстві до їх компетенції не відносяться питання про реєстрацію фізичних осіб.
В якості свідка в судовому засіданні надала пояснення сусідка позивача ОСОБА_4, яка підтвердила факт не проживання відповідачів у спірному будинку понад рік.
Суд, вислухавши пояснення позивача, свідка, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
У судовому засіданні встановлено наступне.
ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1
У вказаному будинку зареєстровані його колишня дружина ОСОБА_3 та їх син ОСОБА_2 Згідно довідки наданою виконавчим комітетом Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за спірною адресою, але з 2011року там не проживає. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 також зареєстрований за спірною адресою, але з 2013 року там не проживає (арк.с. 9). Також факт не проживання відповідачів підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 26.12.2016 та поясненнями свідка.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікований Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 319 ЦК України.
Права власності житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування житловим приміщенням, відповідно до закону житлове приміщення, яке вони мають право займати визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи, що відповідачі понад рік у зазначеному будинку не проживають без поважних причин, суд приходить до висновку, що вони втратили право на користування житловим приміщенням.
На підставі наданих позивачем доказів суд приходить до висновку, що реєстрація місця проживання відповідачів у спірному будинку створює для позивача перешкоди у здійсненні ним права власності, користування і розпорядження належним йому жилим приміщенням, а тому порушене право підлягає захисту.
Що стосується позовних вимог про зобов'язання органу ДМС зняти відповідачів з реєстрації місця проживання не ґрунтуються на законі, оскільки правових підстав для заявлення цих вимог законом не передбачено, крім цього є необґрунтованими так як жодних порушень цивільних прав позивача з боку ДМС немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 224-228 ЦПК України, суд -
Цивільний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3, втратившими право користування житловим приміщенням розташованим за адресою: АДРЕСА_1
У задоволенні іншої частини позову відмовити.
Рішення суду є підставою для зняття такої особи з реєстрації місця проживання (ст. 217 ЦПК України).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про переглядання заочного рішення може бути подане протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя : В. О. Кіяшко

28.12.2016