Справа №173/643/15-ц
Провадження №2/173/28/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

У складі: головуючої - судді Петрюк Т.М

При секретарі - Рудовій Л.В

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 ОСОБА_3», про визнання договору оренди земельної ділянки неукладеним -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася позивач ОСОБА_1, з позовом про визнання договору оренди земельної ділянки неукладеним до відповідача ТОВ « ОСОБА_2 ОСОБА_3», згідно уточненої позовної заяви просить визнати неукладеним договір оренди земельної ділянки між нею та товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 - ОСОБА_3» без номеру та дати, зареєстрованого у Верхньодніпровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру 25 травня 2010 року за номером 53 та повернути їй земельну ділянку ( пай) площею 6.700 га),. розташованої на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області посилаючись на наступне.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Ш-ДП № 033385, виданого 15.07.2002 року Боровківською сільською радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області на підставі рішення Боровкіської сільської ради № 185-р від 12.07.2002 року їй належить на праві приватної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка. площею 6.700 га., що розташована на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Зазначеною земельною ділянкою на протязі п»яти років безпідставно користується ТОВ «Унірем-Агро ОСОБА_3», надавши ОСОБА_1, договір оренди б/н, зареєстрований 25.05.2010 року у Верхньодніпровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру за № 53, але підписаний не ОСОБА_1

Відсутність її підпису у договорі оренди земельної ділянки є ознакою відсутності угоди сторін на передачу належної їй земельної ділянки в оренду на тих умовах, що зазначені у цьому договорі.

Вона є старою неграмотною людиною. У 2010 році, коли до неї звернулись представники відповідача та запропонували на деякий час взяти землю в користування за плату, ОСОБА_1, погодилась. Згодом їй вручили спірний договір разом з актом передачі земельної ділянки. За усною домовленістю з представником орендаря ОСОБА_1, дозволила користуватись своєю земельною ділянкою строком лише п»ять років. ОСОБА_4, як законний представник своєї матері звернув увагу на те, що договір укладений не на п»ять років, як зазначалось спочатку, а на 15 років. Крім того в договорі та в акті прийому-передачі земельної ділянки проставлений підпис не його матері, позивачки за справою, що й стало підставою звернення до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному об»ємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснив, що відповідач виплачує орендну плату не в строки, передбачені договором. За 2015 рік орендна плата була виплачена також із запізненням. Крім того вважає, що директор ТОВ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» незаконно займає посаду керівника даного товариства, тому просить повернути земельну ділянку його довірительці.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, подавши письмові заперечення проти позову, згідно яких вказувала, що згідно договору оренди земельної ділянки, укладеного між сторонами орендна плата повинна виплачуватись до 30 листопада кожного року. Протягом 2010-2012 років орендна плата виплачувалась своєчасно. В 2013 році з ряду причин, обумовлених об»єктивними причинами, підприємство не мало можливості закінчити розрахунок з пайщиками у встановлені терміни. Проте затримка розрахунку по орендній платі не має характеру систематичності, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Щодо підписання договору позивачкою, то вважає, що доказом того підписувала позивачки договір оренди земельної ділянки чи ні може бути лише висновок почеркознавчої експертизи.

Суд вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши додані до позовної заяви докази прийшов до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

За вимогами ст.11 ЦПК України- суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть учать у справі.

Ст.13 Закону України «Про оренду землі» - визначено поняття договору оренди землі: Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Ш-ДП № 033385, виданого 15.07.2002 року Боровківською сільською радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області на підставі рішення Боровкіської сільської ради № 185-р від 12.07.2002 року позивачці ОСОБА_1, належить на праві приватної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 6.700 га., що розташована на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Представником позивача наданий договір оренди земельної ділянки (паю) площею 6.700 га., розташованої на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області укладений між позивачем ОСОБА_1, та відповідачем ТОВ «Унірем-Агро ОСОБА_3», який зареєстрований в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у Верхньодніпровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру 25.05.2010 року за № 53.

Таким чином відповідно до ст. 210 ЦК України даний правочин є вчиненим та даний договір оренди земельної ділянки є укладеним.

Представник позивача заперечує підпис позивача ОСОБА_1, на укладеному договорі, посилаючись на те, що даний договір його мати не підписувала. Позивач ОСОБА_1, була присутня на одному із засідань суду, але в силу свого віку, стану здоров»я. поганого слуху та значного впливу на неї зі сторони представника. свого сина, не змогла пояснити суду підписувала вона даний договір чи ні.

Відповідно до п. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першо-третьою, п»ятою-шостою ст. 203 Цього кодексу.

ст. 203 ЦК України встановлені умови дійсності правочину, а саме зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

особа. яка вчинила правочин, повинна мати відповідний обсяг цивільної дієздатності

волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі.

правочин має вчинятись у формі, встановленій законом.

правочин має бути спрямований на настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Прохаючи визнати договір оренди земельної ділянки між позивачем та відповідачем неукладеним представник позивача посилається на те, що позивач його не підписувала, тобто, що у неї була відсутня воля та волевиявлення на його укладення. Крім того не підписання договору оренди земельної ділянки взагалі визначає його таким, що є неукладеним, так як він вчинений без додержання простої письмової форми.

Проте відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи № 4893-15 від 15.12.2015 року встановлено, що підписи в графі орендодавець договору оренди земельної ділянки б/н, укладеного між ОСОБА_1І,. та ТОВ «ОСОБА_2 ОСОБА_3», зареєстрованого в книзі договорів оренди землі у Верхньодніпровському відділі Дніпропетровської філії Центру земельного кадастру № 53 від 25.05.2010 року та в графі «Землевласник» акту прийому-передачі земельної ділянки до вказаного договору в примірках, наданих позивачем та відповідачем виконані однією і тією ж особою та виконані самою ОСОБА_1.

Сумнівів щодо достовірності висновків судової почеркознавчої експертизи у суду немає. Так як експерти попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку. А представником позивача не надано будь-яких доказів, які б могли поставити даний висновок експертизи під сумнів.

Таким чином судом встановлено, що договір оренди земельної ділянки, укладений між позивачем ОСОБА_1, та відповідачем «ОСОБА_2 ОСОБА_3», є укладеним так як підписаний самою позивачкою. Даний договір укладений в належній (письмовій) формі. Підписання позивачкою даного договору свідчить про те, що вона мала волю на його укладення та її воля відповідала її волевиявленню в тому числі погоджувалась і з умовою щодо строку укладання договору оренди земельної ділянки. Тому підстав для визнання договору оренди земельної ділянки як неукладеним так і недійсним суд не вбачає. Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 - ОСОБА_3» без номеру та дати, зареєстрованого у Верхньодніпровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру 25 травня 2010 року за номером 53 та повернення ОСОБА_1 земельної ділянки ( паю) площею 6.700 га,. розташованої на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Посилання представника позивача на те, що відповідачем систематично виплачується із запізненням орендна плата не є підставою для визнання договору оренди земельної ділянки неукладеним.

Позивачем спочатку заявлялись позовні вимоги про розірвання договору оренди земельної ділянки в зв»язку з систематичною невиплатою орендної плати. Але згодом позивач свої вимоги змінив на визнання договору оренди земельної ділянки неукладеним, чим відмовився від своїх першопочаткових вимог.

Проте навіть, якщо повернутись до початкових вимог позивача, про що представник позивача наголошував після оголошення висновку експертизи, то суд не вбачає підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки в зв»язку з систематичною невиплатою орендної плати, виходячи з наступного.

Відповідно до відомості на отримання орендної плати за 2013 рік від 29.08.2014 року вбачається. що позивач ОСОБА_1, отримала орендну плату своєчасно. Згідно відомості про виплату орендної плати за 2014 рік від 20.02.2015 року ОСОБА_1і.. отримала орендну плату із запізненням на три місяці.

Представник позивача посилається і на те, що в 2015 році орендна плата виплачена позивачу із затримкою. Але доказів того, що орендна плата виплачена позивачу із порушенням термінів, визначених в договорі орендної ділянки не надано. Крім того, вказуючи, що орендна плата виплачена із затримкою представник позивача тим самим підтверджує факт її виплати на час розгляду справи.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Відповідно до ч. 5 ст. 17 ЗУ «Про плату за землю» Несплата земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності виробниками сільськогосподарської і рибної продукції та громадянами протягом року, іншими платниками - протягом півроку вважається систематичною і є підставою для припинення права користування земельними ділянками.

Таким чином систематичною вважається несплата орендної плати протягом півроку.

Так як за 2014 рік орендна плата виплачена позивачці в лютому місяці 2015 року, а термін розрахунку, визначений в договорі до 30 листопада поточного року. Відсутня систематичність у несплаті орендної плати.

Доказів про порушення термінів виплати орендної плати за 2015 рік суду не надано. Проте станом на 04.02.2016 року представник позивача не заперечує факту виплати позивачці орендної плати. Відповідно термін затримки виплати орендної плати, якщо він і існував не складає півроку, тому систематичність у невиплаті орендної плати відсутня. Відповідно підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки за даними обставинами немає.

Посилання представника позивача на те, що наданий час змінився директор ТОВ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» та на його думку дана особа обіймає цю посаду незаконно, не є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки, визнання його неукладеним чи недійсним. Так як ні договором оренди земельної ділянки, ні ЗУ «Про оренду землі» , ні ЦК України чи ЗК України не передбачено, що зміна керівника підприємства є підставою для розірвання договору оренди чи визнання його недійсним або неукладеним.

Будь-яких доказів того, що директор ТОВ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» обіймає цю посаду незаконно представником позивача не надано. Тому підстав для задоволення позовних вимог про розірвання договору оренди земельної ділянки також немає.

Так як позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог, відповідно до ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243.84 грн., відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають та покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог про визнання договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 - ОСОБА_3» без номеру та дати, зареєстрованого у Верхньодніпровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру 25 травня 2010 року за номером 53 та повернення ОСОБА_1 земельної ділянки ( паю) площею 6.700 га,. розташованої на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області позивачу ОСОБА_1 відмовити.

Понесені позивачем ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору 243.84 грн., покласти на ОСОБА_1

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд. Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга не подавалась. У випадку подання апеляційної скарги, рішення набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо рішення не було скасоване або змінене.

Суддя Петрюк Т.М.