Справа № 527/1613/16-ц
провадження 2/527/598/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2016 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді - Марущак Р.М.,

при секретарі - Волик Л.І.

з участю :

позивача - ОСОБА_1

представника

позивача - ОСОБА_2

відповідачів - ОСОБА_3

- ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Глобинської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності на квартиру та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, ІІІ особа без самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Глобинського районного нотаріального округу Люба Жанна Миколаївна, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Глобинської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру та визнання права власності в порядку спадкування, ІІІ особа без самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Глобинського районного нотаріального округу Люба Жанна Миколаївна, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 11.08.2016 року звернувся до суду з зазначеним позовом.

З урахуванням уточнення позовної заяви, обґрунтував його наступним. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати ОСОБА_6. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частку квартири АДРЕСА_1 . Частина цієї квартири належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 08 лютого 2000 року Глобинською міською радою . Співвласниками зазначеної квартири окрім ОСОБА_6 були також зазначені ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_4, а також він.

Він є єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_6 за законом і відповідно до норм ст. 549 ЦК УРСР, вважається таким, що прийняв спадщину. Проте, приватний нотаріус Глобинського районного нотаріального округу Люба Ж.М. відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, мотивуючи тим, що у правовстановлюючому документі та в свідоцтві про смерть не співпадають дані померлої по-батькові , а також не визначена її частка у праві спільної сумісної власності. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 10.05.2016 року було встановлено факт належності померлій ОСОБА_6 свідоцтва про право власності на житло.

Посилаючись на викладене, позивач ( з урахуванням уточнених позовних вимог) прохав суд визначити, що частка ОСОБА_6 у праві спільної сумісної власності на вказану квартиру становила 1/5, частка належна йому - ОСОБА_1 у спільній сумісній власності на квартиру - становить 1/5. Визнати за ним право власності на 2/5 частки вказаної квартири АДРЕСА_1 (з врахуванням 1/5 частки, успадкованої після матері).

Відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом.

Мотивувала його наступним. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її брат ОСОБА_7. Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому частку квартири АДРЕСА_1. Частина квартири належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 08 лютого 2000 року Глобинською міською радою. Співвласниками зазначеної квартири, окрім померлого, є вона, ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

ОСОБА_7 за життя склав заповіт, яким належну йому частку зазначеної квартири заповів їй. Вона вчасно прийняла спадщину, оскільки подала заяву про її прийняття до нотаріальної контори у встановлений законом строк. Проте, приватний нотаріус Глобинського районного нотаріального округу Люба Ж.М. відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, мотивуючи тим, що у правовстановлюючому документі не визначені частки у праві спільної сумісної власності.

Посилаючись на викладене, позивач прохала суд, визначити, що частки всіх співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, є рівними, і становлять для кожного 1/5 та визнати за нею (з врахуванням успадкування 1/5 частки після брата) право власності на 2/5 частки квартири.

У судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1, його представник ОСОБА_2, первісний позов підтримували із наведених в ньому підстав. Проти задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 не заперечували.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_4 у засіданні підтримала свій зустрічний позов із наведених у ньому підстав. Проти задоволення первісного позову не заперечувала.

Представник відповідача - Глобинської міської ради та третя особа - приватний нотаріус Глобинського районного нотаріального округу Люба Жанна Миколаївна у судове засідання не з'явилися. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. В заявах, адресованих суду, прохали розглянути справу у їх відсутності, проти задоволення позовів не заперечували.

Відповідач за первісним позовом і за зустрічним позовом - ОСОБА_3, у судовому засіданні проти задоволення обох позовів не заперечувала. Обставини, викладені в них підтвердила.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного зв'язку встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6, що підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, виданим 25.03.2001 року відділом РАГС Глобинського управління юстиції, актовий запис № 61.

Як вбачається зі свідоцтва про право власності, виданого 08 лютого 2000 року Глобинською міською радою, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_7 та ОСОБА_10. Свідоцтво зареєстроване в Кременчуцькому бюро технічної інвентаризації.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 10.05.2016 року було встановлено факт належності померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 вищевказаного Свідоцтва про право власності на житло, оскільки в ньому помилково було зазначено ОСОБА_9, замість правильного ОСОБА_6.

Як вбачається зі свідоцтва про народження, НОМЕР_2, виданого Сталінською селищною радою Лохвицького району Полтавської області, матір'ю ОСОБА_1 (позивача за первісним позовом), ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_6.

У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.190 ЦК майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Правовідносини по спадкуванню в конкретному випадку виникли на час дії Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року.

Згідно ч.1 ст. 529 названого Кодексу при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Достовірно встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_6 не заводилася і що на момент смерті разом з нею проживав її син ОСОБА_1, тому він вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном.

Як вбачається з ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

В роз'ясненнях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, зазначено, що спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Як встановлено судом, договору про розподіл часток між співвласниками не було укладено, а отже їхні частки у праві спільної сумісної власності на квартиру є рівними - по 1/5 частці.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 має право на успадкування 1/5 частки квартири, що належала його матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Його позов ґрунтується на законі і підлягає задоволенню.

Стосовно зустрічної позовної заяви судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3, виданим відділом ДРАЦС Глобинського РУЮ у Полтавській області 22 жовтня 2015 року, а/з № 230.

Як вбачається зі свідоцтва про право власності, виданого 08 лютого 2000 року, Глобинською міською радою, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_7 та ОСОБА_10. Свідоцтво зареєстроване в Кременчуцькому бюро технічної інвентаризації.

Як вбачається із заповіту, посвідченого 16 червня 2015 року приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу Полтавської області Похилою І.Г. за реєстровим № 692, ОСОБА_7 належну йому 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_4.

Згідно копії спадкової справи № 9/2016, заведеної привтним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу Любою Ж.М. після померлого ОСОБА_7, ОСОБА_4 звернулася у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 батьки померлого, як особи які мали право на обов'язкову частку у спадщині, від прийняття спадщини відмовилися.

Згідно ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оцінивши надані докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_4 в частині визначення часток у праві спільної сумісної власності підлягають задоволенню частково, оскільки в частині вимог щодо розміру частки ОСОБА_6 та ОСОБА_1 вони фактично дублюють позовні вимоги позивача за первісним позовом. Тому визначенню підлягають розмір частки матері позивача, померлого брата та частка самої ОСОБА_4.

Разом з цим позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання за нею права власності на 2/5 частки квартири (з урахуванням 1/5 частки, успадкованої після померлого ОСОБА_7) підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 549 ЦК УРСР, ст. ст. 15, 16, 328, 357, 368, 370,1217, 1218, 1261 ЦК України, ст. ст. 10, 11,30, 60, 61, 212-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визначити, що частка ОСОБА_1 , ОСОБА_6 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, становить 1/5 - на кожного.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 2/5 частки квартири АДРЕСА_1, з врахуванням успадкування ним 1/5 частки після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6.

Зустрічний позов ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Визначити, що частка ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, становить 1/5 - на кожного.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 2/5 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, з врахуванням успадкування нею 1/5 частки за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 брата - ОСОБА_7.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ Р. М. Марущак