Апеляційний суд Житомирської області
Справа №280/551/16-ц Головуючий у 1-й інст. Щербаченко І. В.
Категорія 23 Доповідач Жигановська О. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Жигановської О.С.

суддів Коломієць О.С., Якухно О.М.

при секретарі судового засідання Добровольській Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом Підприємства Коростишівської райспоживспілки «Кооперативний ринок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Підприємства Коростишівської райспоживспілки «Кооперативний ринок» на заочне рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 27 жовтня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року ПР «Кооперативний ринок» звернулося до суду із названим позовом, вимоги якого в подальшому збільшило та просило стягнути із ОСОБА_1 24648, 60 грн., з яких 1093, 90 грн. заборгованість за договорами оренди, 23554,70 грн. - неустойка за невиконання зобов'язання. В обґрунтування вимог зазначено, що 31 грудня 2013 року між підприємством та ОСОБА_1 було укладено договір оренди №241 торгового майданчика НОМЕР_1 загальною площею 2,9 кв.м строком з 01.01.2014 року по 31.03.2014 року, строк дії якого було продовжено до 31.12.2014 року, а також договір оренди №240 металевого кіоску НОМЕР_2 загальною площею 3,57 кв.м зі строком дії із 01.01.2014 року по 31.12.2014 року, та погодили розмір орендної плати. Оскільки з 01.04.2014 року відповідач не виконував належним чином зобов'язання щодо сплати орендної плати, тому станом на 18 липня 2014 року утворилася заборгованість. У зв'язку із зазначеними обставинами, ПР «Кооперативний ринок» двічі направляло претензії відповідачу, в яких зазначено про відмову від договорів оренди та розірвання їх із 18.07.2014 року із нарахуванням неустойки. Так як відповідач не реагує на ці звернення, продовжує використовувати торгові місця, підприємство просило задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Заочним рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 27 жовтня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПР «Кооперативний ринок» 1518,70 грн., в решті позову відмовлено та вирішено питання щодо відшкодування судових витрат.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати в частині вирішення спору щодо стягнення неустойки та ухвалити нове - про задоволення даних позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах, визначених ст..303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 31 грудня 2013 року між Підприємством Коростишівської райспоживспілки «Кооперативний ринок» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди №240 та договір оренди №241.

Відповідно до умов договору №240 в оренду передано металевий кіоск НОМЕР_2 загальною площею 3,57кв.м, а орендна плата складала 278 гривень 46 копійок на місяць й повинна вноситися до 10 числа місяця, за який проводиться розрахунок (а.с.10-12).

Відповідно до договору №241 в оренду передано торгівельний майданчик НОМЕР_1 загальною площею 2,9кв.м, а орендна плати визначена у розмірі 167 гривень 33 копійки щомісяця, яку необхідно внести до 10 числа місяця, за який проводиться розрахунок (а.с.13-14).

Пунктами 5.5 договору оренди №240 та 5.5 договору оренди №241 від 31 грудня 2013 року визначено, що у випадку несвоєчасної сплати орендних платежів, передбачених пунктом 3.1, орендодавець має право нараховувати, а орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (що діє на день сплати) від суми заборгованості за кожен день прострочення.

У зв'язку із невиконанням ОСОБА_1 умов договорів оренди в частині оплати протягом трьох місяців поспіль, 18 липня 2014 року ПР «Кооперативний ринок» надіслало претензію з повідомленням про відмову від договорів оренди №240, №241 від 31 грудня 2013 року, їх розірвання та повернення предметів даних договорів. Зазначену претензію ОСОБА_1 отримав 18.07.2014 року (а.с.19).

В подальшому, 15.01.2015 року ПР «Кооперативний ринок» надіслало відповідачу повторну претензію із вимогою повернути предмети оренди у зв'язку із розірванням договорів оренди 18.07.2014 року та сплати неустойку у сумі 7022,95 грн. (а.с.20).

Як вбачається із відповіді Коростишівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області №2293/10/06-10-8 від 29 квітня 2016 року ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_3, вніс до Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням №3004524 від 18 травня 2015 року, та має статус фізичної особи, яка отримувала доходи від підприємницької діяльності.

Згідно із ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори.

Згідно із ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на

певний строк.

Згідно із положеннями ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через

обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого

майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

За статтею 785 ЦК у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Оскільки умовами договору оренди, укладеного між сторонами у цій справі, та законодавством, що регулює орендні правовідносини, встановлено можливість стягнення неустойки за час прострочення виконання зобов'язання щодо повернення об'єкта оренди після закінчення строку дії договору, тому до стягнення підлягає сума неустойки за весь період.

Відповідно до п.5.4. постанови пленуму ВГС України від 29.05.2013 № 12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» застосовуючи приписи статті 785 ЦК України у розгляді справ зі спорів про стягнення неустойки за прострочення виконання зобов'язань з повернення об'єкта оренди, судам слід звертати увагу на те, що неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення. Ця неустойка не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою пунктом 1 частини другої статті 258 ЦК України, оскільки, на відміну від приписів статті 549 ЦК України, її обчислення не здійснюється у відсотках від суми невиконання або неналежного виконання зобов'язання (штраф), а також у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (пеня).

Із матеріалів справи вбачається, що з 01 січня 2014 року по 18 липня 2014 року повинно бути сплачено 2933, 40 грн., відповідачем внесено фактично 1839,50 грн., а недоплата складає 1093,90 грн. (а.с.15-18), тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для стягнення з відповідача вказаної заборгованості.

Разом з тим, вирішуючи спір в частині стягнення неустойки, судом не враховано вище наведені норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та умови договорів оренди, що погоджені між сторонами, а відтак судом першої інстанції неправильно обраховано та необґрунтовано застосовано ст.551 ЦК України щодо зменшення розміру неустойки, що підлягає стягненню з відповідача, оскільки зазначена норма закону не застосовується до ст.785 ЦК України.

Так, відповідно до п. 5.5 договору оренди №240 та п. 5.5 договору оренди №241 від 31 грудня 2013 року визначено, що у випадку несвоєчасної сплати орендних платежів, передбачених пунктом 3.1, орендодавець має право нараховувати, а орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (що діє на день сплати) від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Виходячи із наведеного, період прострочення з 19.07.2014 року по 01.08.2014 року (13 днів) та з 01.08.2014 року по 01.10.2016 року (26 місяців), з орендною платою за договором оренди № 241 - 167,33 грн. становить 8841,30 грн. ((5,39грн.х2х13днів) + (167,33х2х26 х 26 міс.)).

За договором оренди №240 за період прострочення з 19.07.2014 року по 01.08.2014 року (13 днів) та з 01.08.2014 року по 01.10.2016 року (26 місяців), з орендною платою 278,46 грн. сума боргу становить 14713,40 грн. ((8,98грн. х 2 х 13 дн.) + (278,46 грн. х 2 х26 міс.)).

Отже, за період із 19.07.2014 року по 01.10.2016 року розмір неустойки становить 23554,70 грн.

З огляду на наведене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового - про задоволення в повному обсязі позову Підприємства Коростишівської райспоживспілки «Кооперативний ринок» щодо стягнення неустойки.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Підприємства Коростишівської райспоживспілки «Кооперативний ринок» задовольнити.

Заочне рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 27 жовтня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Підприємства Коростишівської райспоживспілки «Кооперативний ринок» заборгованість по орендній платі у розмірі 1093,90 грн. та неустойку у розмірі 23554,70 грн., а всього 24648,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Підприємства Коростишівської райспоживспілки «Кооперативний ринок» 1378,00 грн. понесених судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: