АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 654/3294/15-ц Головуючий у суді I інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/791/1542/16 Доповідач Чиркова К.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Чиркової К.Г.,

суддів: Пузанова Л.В.,

ОСОБА_2,

секретар Мирненко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 13 травня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок залиття квартири,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок залиття квартири, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить квартира № 65, по провулку Енгельса, в будинку № 6, у м. Гола Пристань, Херсонської області, поверхом вище у зазначеному будинку, знаходиться квартира № 68, яка належить відповідачці.

03 серпня 2016 року у звязку з установкою індивідуального опалення в квартирі відповідачки, яке було проведено без відома та дозволу теплопостачальної організації, сталося залиття її квартири № 65.

Внаслідок залиття, квартира пошкоджена, їй завдано майнову шкоду в розмірі 27 589 грн., а також моральну шкоду в розмірі 1 000 грн., яку повязує із душевними стражданнями через пошкодження майна.

З урахуванням уточнених в ході розгляду справи позовних вимог позивачка просила суд стягнути з відповідачки на її користь відповідно до висновку експерта 24 536 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 грн.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 13 травня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок залиття квартири відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Зокрема, суд не врахував, що при відшкодуванні шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди, згідно із якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини в завданій шкоді, а позивач доводить завдану шкоду, протиправність дій відповідача, причинний зв'язок між ними. Факт залиття квартири визнається відповідачкою та підтверджений матеріалами справи, а розмір шкоди підтверджений висновком експерта, який відповідачкою не спростований.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4 її доводів не визнала, рішення суду просить залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що позивач не довела вину відповідача в заподіянні шкоди, оскільки суд не прийняв до уваги акт від 03.08.2015 року про причини залиття квартири та винну особу, як такий, що складений у порушення вимог, визначених Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово комунального господарства № 76 від 17.05.2005 року, у відсутність власника квартири № 68 та без комісійного обстеження квартири відповідачки. Окрім того, висновок експерта про визначення вартості відновлювального ремонту, ґрунтується виключно на даних акта від 03.08.2015 року.

Проте до такого висновку суд дійшов у порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Частиною 3 статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушенні, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_3 є власником квартири № 65, що розташована по провулку Енгельса 6, у м. Гола Пристань, Херсонської області. Власником квартири № 68, по провулку Енгельса 6, у м. Нова Каховка є ОСОБА_4

03 серпня 2015 року сталося залиття квартири № 65, по провулку Енгельса 6, у м. Гола Пристань.

Відповідно до акта, складеного 03.08.2015 року комісією в складі: головного інженера виконавця послуг ОСОБА_5; майстра ремонтної дільниці ОСОБА_6; майстра дільниці ОСОБА_7; головного інженера міськтеплокомуненерго ОСОБА_8, затвердженого директором Комунального підприємства «Гопри Водоканал», причиною залиття квартири № 65 стало невірне відключення власника квартири № 68 від системи централізованого опалення та без відома теплопостачальної організації (а.с. 10).

Внаслідок залиття квартири пошкоджена стіна кімнати по стояку опалення, зіпсовані шпалери, гіпсокартон, підлога, стеля покрита тріщинами; в приміщені кухні зіпсовано гіпсокартон, шпалери, стеля покрита плямами, а також пошкоджені меблі; шпалери та гіпсокартон в кімнаті та кухні покриті цвіллю (а.с. 10).

Згідно висновку судової будівельно технічної експертизи № 82/2016 від 01.03.2016 року вартість відновлювального ремонту квартири № 65, складає 24 536 грн. (а.с. 37-50).

Відповідно до протоколу постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення споживачів від мережі централізованого опалення і гарячого водопостачання від 06 травня 2015 року ОСОБА_4 надано дозвіл на відключення квартири № 68, по провулку Енгельса, у м. Гола Пристань від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання для улаштування індивідуальної системи теплопостачання та збору вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації та надано перелік організацій до яких слід звернутися за отриманням технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання (а.с. 71-87).

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується відповідачем, що на час залиття квартири позивача, її квартира була відключена від мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання, не особами, яким відповідно до Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Мінбуду України за № 4 від 22.11.2005 року, зі змінами, внесеними наказом Міністерства з питань житлово комунального господарства України № 169 від 06.11.2007 року надано право на таке відключення, зазначені особи склали акт про відключення 07 жовтня 2015 року за № 192 (а.с. 96).

Відмовляючи в позові суд першої інстанції не вказав якими фактичними даними встановлено відсутність обставин, якими обґрунтовувала позивачка свої вимоги та не дав оцінки акту залиття у сукупності з іншими наданими нею доказами, на підтвердження заявлених вимог, оскільки актом від 03.08.2015 року встановлено факт залиття квартири позивачки внаслідок, неправильного відключення квартири відповідачки від мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання, а розмір шкоди, завданої позивачці підтверджується висновком судової будівельно технічної експертизи, які судом не прийняті до уваги, з підстав того, що складений акт не відповідає встановленій формі, а висновок експерта ґрунтується виключно на зазначеному акті, без дослідження причин залиття, хоче таке питання судом на вирішення експерта не ставилось, а невідповідність акта від 03.08.2015 року встановленій формі, не спростовує вини заподіювача шкоди.

Згідно зі статтею 57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої статті 1166 - 1167 ЦК України майнова та моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, цивільне законодавство в деліктних зобовязаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обовязок доведення відсутності його вини в завдані шкоди позивачу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивачка довела завдану їй матеріальну та моральну шкоду, протиправність дій відповідача, причинний зв'язок між ними, а відповідачка, відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, це не спростувала і не довела відсутність своєї вини, що є її процесуальним обовязком згідно презумпцією завдавача шкоди.

Таким чином, рішення суду, як таке, що ухвалено в порушення норм матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог із наведених вище підстав, та стягнення із власника квартири ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 24 536 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої значним пошкодженням майна, що у свою чергу, призвело до завдання моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню у визначеному позивачкою розмірі та відповідає принципу розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На користь ОСОБА_3 підлягають стягненню, понесені нею та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 559,05 грн. (а.с. 1, 116).

На підставі викладеного, ст. ст. 23, 368, 1166-1167 ЦК України, керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 13 травня 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 24 536 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 грн., а також судові витрати в сумі 1 559,05 грн., а всього стягнути 27 095,05 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий К.Г. Чиркова

Судді: Л.В. Пузанова

ОСОБА_2