Справа № 513/324/16-ц
Провадження № 2/513/344/16
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2016 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря Колєвої І.Д., прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_1, представника органу опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації Одеської області та служби у справах дітей Саратської районної державної адміністрації ОСОБА_2, малолітньої дитини ОСОБА_3, представника Михайлівської сільської ради Саратського району Одеської області ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації Одеської області в інтересах малолітньої дитини, яка не може самостійно захистити свої права: ОСОБА_3 до ОСОБА_5, треті особи: служба у справах дітей Саратської районної державної адміністрації Одеської області, прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури, виконавчий комітет Михайлівської сільської ради Саратського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

01 квітня 2016 року представник позивача в інтересах малолітньої дитини звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, в якому просить позбавити її батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі, встановленому законом.

Свої вимоги він обґрунтував тим, що відповідачка зловживає спиртними напоями, не працює, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, унаслідок чого дитина з липня 2015 року проживає у сімї брата своєї бабусі ОСОБА_6. До цього часу дівчинка проживала з бабусею, ОСОБА_7, яка померла у липні 2015 року. Відомості про батька дитини записані в свідоцтві про її народження відповідно до ч.1 ст. 135 СК України за вказівкою матері. Відповідачка за час проживання на території Михайлівської сільської ради Саратського району зарекомендувала себе з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, долею дитини не цікавиться, не відвідує її.

Під час розгляду справи прокурор, представник органу опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації Одеської області та служби у справах дітей Саратської районної державної адміністрації, представник Михайлівської сільської ради Саратського району Одеської області позов підтримали, просили його задовольнити, мотивуючи тим, що відповідачка участі у вихованні дитини не приймає, матеріально її не забезпечує, не піклується про неї.

Малолітня дитина, ОСОБА_3, пояснила, що раніше її вихованням займалась бабуся, яка померла і з того часу вона живе з дідом ОСОБА_6, який піклується про неї та з яким вона бажає проживати. Мати її не відвідує, не вітає з днем народження та святами. Вона не бажає проживати з матір'ю.

Відповідачка ОСОБА_5, яку належним чином повідомили про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала (а.с. 67).

Заслухавши прокурора, представника органу опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації Одеської області та служби у справах дітей Саратської районної державної адміністрації, представника Михайлівської сільської ради Саратського району Одеської області, думку малолітньої дитини ОСОБА_3, свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, встановлює, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У ст.19 Конвенції про права дитини держави учасниці, які її підписали (в т. ч. і Україна), взяли на себе зобовязання вживати всіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм насильства, образи чи зловживань, відсутності належного піклування чи недоброго і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої особи.

Ст.51 Конституції України та ст.ст.151, 180 СК України встановлюють для батьків обовязок виховувати та утримувати дітей до їх повноліття.

Ст.12 Закону України Про охорону дитинства зобовязує батьків виховувати дитину, піклуватись про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя, праці, розвивати її особистість, повагу до прав, свобод людини та громадянина.

Пункт 2 ч.1 ст. 164 СК України встановлює, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

З копії свідоцтва про народження дитини серії І-ЖД № 243104, виданого виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Саратського району Одеської області, вбачається, що ОСОБА_5 є матірю малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Згідно витягу № 2 від 05 листопада 2015 року з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відомості про батька дитини в актовому записі про її народження записані згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу за вказівкою матері (а.с.5).

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що від народження вихованням та утриманням дитини займалась її бабуся, ОСОБА_7, яка є сестрою чоловіка свідка. Відповідачка покинула дитину та її долею не цікавилась, не займалась її вихованням, зловживає спиртними напоями, постійного місця проживання не має, періодично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2. Після смерті ОСОБА_7 з липня 2015 року дівчинка проживає в сім'ї свідка. За цей час відповідачка жодного разу дитину не відвідала, навіть не телефонувала. Вікторія матір не знає і не згадує ніколи.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що працює заступником директора Михайлівського навчально-виховного комплексу "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад (ясла-садок)". ОСОБА_3 від народження виховувала та утримувала її бабуся, ОСОБА_7, яка і влаштувала дитину з дворічного віку до дитячого садка. В липні 2015 року ОСОБА_7 померла і з того часу дитина проживає в сім'ї ОСОБА_6, який є братом ОСОБА_7 Дитина завжди охайна і доглянута, розвинена відповідно до свого віку, підготовлена до школи. За час перебування ОСОБА_3 в дитячому садку відповідачка ОСОБА_5 жодного разу дитину не приводила до дитячого садка та не забирала, не цікавилась її успіхами, не оплачувала батьківську плату, не відвідувала батьківські збори та не приймала участі у розважальних заходах. Вихованням та утриманням дитини до липня 2015 року займалась ОСОБА_7, а після того і до теперішнього часу - сім'я ОСОБА_6

Зазначені обставини також підтверджуються довідкою-характеристикою Михайлівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад (ясла-садок)» Саратської районної ради Одеської області (а.с. 12).

Таким чином, за час перебування дитини в сімї ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відповідачка ОСОБА_3 жодного разу її не відвідала, не цікавилась її долею, не приймає участі в її вихованні та утриманні.

Згідно довідок Михайлівської сільської ради Саратського району Одеської області відповідачка ОСОБА_5 зареєстрована по вул. Степовій (Жовтневій), № 6, в с.Михайлівка Саратського району Одеської області, але фактично не проживає, не має власного будинку або іншого майна, не працює (а.с.7-11, 16).

За місцем проживання вона характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, вихованням дитини не займається, постійної роботи не має (а.с. 13).

Як зазначено в акті обстеження умов проживання відповідачки, вона зареєстрована, але не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 (Жовтневій) в с. Михайлівка Саратського району. Будинок належав матері відповідачки ОСОБА_7, яка померла в липні 2015 року. Будинок закритий та в даний час там ніхто не проживає (а.с. 15).

Згідно характеристики Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, ОСОБА_5 періодично проживає на території сільської ради у знайомих та сторонніх осіб. Веде аморальний спосіб життя, завжди брудна, неохайна. Офіційно не працевлаштована, власного житла не має. Забезпечує себе за рахунок тимчасових заробітків по найму. Зарекомендувала себе з негативної сторони (а.с.17).

Згідно письмового висновку служби у справах дітей Саратської районної державної адміністрації Одеської області в інтересах малолітньої дитини відповідачку доцільно позбавити батьківських прав щодо її дочки, ОСОБА_3, так як вона ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини (а.с. 20-21).

Судом встановлено, що відповідачка від народження дитини не піклується про неї, не забезпечує її матеріально, не відвідує, ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини, не цікавиться її долею. За таких обставин суд приходить до висновку, що в інтересах дитини відповідачку належить позбавити батьківських прав.

Ч.2 ст.166 СК України встановлює, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно до ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З урахуванням сімейного та матеріального становища відповідачки, яка не працює та не має інших дітей на своєму утриманні, а також приписів ч.2 ст.182 СК України суд визначає аліменти в сумі по 500 гривень щомісячно до повноліття дитини.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачки в дохід держави належить стягнути судовий збір в сумі 1102 гривні 40 копійок (551,20 грн. х 2).

Керуючись ст.ст. 3-8, 10, 11, ч.3 ст.88, ч.1, 2 ст. 209, ст.212-215 ЦПК України, ст.ст.164, 167, 180, 182, 184 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити. Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно малолітньої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянки України, зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії КМ № 665440, виданий Саратським РВ ГУМВС України в Одеській області 01 червня 2010 року, аліменти на користь та на утримання дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 (пятсот) гривень щомісячно, починаючи з 01 квітня 2016 року і до повноліття дитини, тобто до 05 серпня 2028 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в сумі 1102 (одна тисяча сто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення; а особами, які не були присутніми під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. І. Бучацька