Справа №200/2397/13-ц
Провадження №8/200/11/16
У Х В А Л А

14 липня 2016 р. Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі Кузминій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2013 року у звязку з нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 «Хагворт Менеджмент Лімітед» до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_3, треті особи - Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, за участю прокурора прокуратури Дніпропетровської області, про звернення стягнення на предмет іпотеки, припинення права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, застосування недійсності правочину, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суд з вищезазначеною заявою. На її обґрунтування заявник зазначає, що з поданих позивачем на адресу Верховного Суду України заперечень у даній спарві, про зміст яких йому стало відомо тільки 21.12.2015р. в процесі ознайомлення з матеріалами справи, він дізнався, що на час розгляду справи існували наступні обставини, які мають істотне значення для розгляду справи: що позичальник ОСОБА_4 протягом більш як двох років виконував умови кредитного договору та загалом сплатив на користь ЗАТ «Агробанк» та його правонаступників 154273,94 доларів США в рахунок погашення кредиту та 470148,08 доларів США процентів за користування кредитом; що ПАТ «Хоум ОСОБА_5», правонаступником якого є ПАТ «Банк Восток», 22.09.2010р. звертався до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на предмет іпотеки за іпотечним договором №20.840.06.21.1 від 25.09.2006р. для погашення заборгованості за кредитним договором №20.840.06.21 від 25.09.2006р. (справа №403/809/12, №2-3043/11), який в наступному судом був залишений без розгляду; що до кредитного договору №20.840.06.21 від 25.09.2006р. була укладена додаткова угода від 25.09.2006р., якою внесені зміни до умов пунктів 4.2 і 4.3 кредитного договору про порядок та черговість погашення заборгованості по договору.

Вказані обставини не були і не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи судами першої, апеляційної і касаційної інстанцій. В той же час позивач про ці обставини знав, але заявив про них тільки на стадії перегляду справи Верховним Судом України, коли вже процесуально було неможливо досліджувати і встановлювати у справі нові обставини.

На переконання заявника у розумінні ст. 361 ЦПК України наведені ним обставини є нововиявленими, в звязку з чим він просить суд переглянути і скасувати у справі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2013р. та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву про перегляд судового рішення в справі у звязку з нововиявленими обставинами, пославшись на обставини, викладені в заяві просив її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 «Хагворт Менеджмент Лімітед» проти задовлення заяви заперечувала та пояснила, що наведені заявником обставини він не вважає нововиявленими та просить суд відмовити у задоволенні заяви.

Інші учасники справи (їх представники) в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були оповіщені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, письмових заперечень чи пояснень суду не надали.

Визначаючись із можливістю розгляду заяви по суті за відсутності всіх учасників справи суд керується ч. 1 ст. 365 ЦПК України згідно якої неявка осіб, які беруть участь у справі, не є перешкодою для розгляду заяви про перегляд судового рішення у справі у звязку з нововиявленими обставинами.

Судом встановлено, що Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська 26.11.2013р. в справі №200/2397/13-ц було ухвалене рішення за позовом ОСОБА_2 «Хагворт Менеджмент Лімітед», поданим до заявника й інших відповідачів у звязку із невиконанням позичальником ОСОБА_4 своїх зобовязань за кредитним договором №20.840.06.21 від 25.09.2006р. Вирішуючи даний спір та частково задовольняючи позовні вимоги, суд у рішенні, зокрема, зазначив, що він «… враховує ту обставину, що ОСОБА_4, який був боржником по вказаному кредитному договору не виконував свої кредитні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості, (…). У звязку з викладеним суд доходить висновку, що в рахунок часткового задоволення вимог ОСОБА_2 «Hagworth Management Limited», щодо погашення заборгованості за кредитним договором №20.840.06.21 від 25 вересня 2006 року в сумі 45813010 гривень 79 копійок, слід звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за іпотечним договором №20.840.06.21.1 від 25 вересня 2006 року, а саме: квартиру №168 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Глинки, буд. №2; квартиру №169 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Глинки, буд. №2, шляхом визнання права власності на вказане нерухоме майно за ОСОБА_2 «Hagworth Management Limited»...» (арк. 11 рішення, останній абз.).

Тобто, вирішуючи спір та задовольняючи відповідну частину заявлених позовних вимог суд виходив із того, що боржник ОСОБА_4 взагалі не виконував свої кредитні зобовязання за кредитним договором №20.840.06.21 від 25.09.2006р.

В той же час, наведені заявником у заяві обставини та надані на їх підтвердження письмові докази свідчать про те, що ОСОБА_4 на виконання своїх зобовязань по кредитному договору №20.840.06.21 від 25.09.2006р. включно до 04.02.2009р., тобто більш як два роки, виплачував кредит і проценти та загалом сплатив на користь ЗАТ «Агробанк» і його правонаступників 154273,94 доларів США на погашення кредиту та 470148,08 доларів США нарахованих процентів за користування кредитом. Станом на 27.04.2010р. заборгованість ОСОБА_4 за кредитним договором становила 1153726,06 доларів США по тілу кредиту, 230752,55 доларів США по відсоткам за користування кредитом, 1785249,37 грн. по нарахованій пені. При цьому пеню на прострочені боргові зобовязання ОСОБА_4 банк почав нараховувати з 17.03.2009р.

Зі змісту рішення суду від 26.11.2013р. також вбачається, що при розгляді справи суд встановив, що «07 серпня 2008 року між ОСОБА_4 та ЗАТ «Хоум ОСОБА_5», що є правонаступником всіх прав та зобовязань ЗАТ «Агробанк» було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №20.840.06.21 від 25 вересня 2006 року, у відповідності до якої сторони дійшли згоди змінити п. 4.11 кредитного договору …» (арк. 5 рішення, абз. 6). При цьому, про дослідження в судовому засіданні будь-яких інших додаткових угод, якими були змінені умови кредитного договору №20.840.06.21 від 25.09.2006р., в рішенні суду не зазначено.

Отже, вирішуючи спір та частково задовольняючи позовні вимоги суд виходив зі змісту редакції кредитного договору №20.840.06.21 від 25.09.2006р. з урахуванням змін, внесених додатковою угодою №1 від 07.08.2008р.

Однак, наведені заявником у заяві обставини та надані на їх підтвердження письмові докази свідчать про те, що окрім додаткової угоди №1 від 07.08.2008р. до кредитного договору №20.840.06.21 від 25.09.2006р. його сторонами також була укладена і додаткова угода від 25.09.2006р., якою внесені зміни до пунктів 4.2 і 4.3 кредитного договору, що визначають порядок та черговість погашення заборгованості по договору.

Відповідно до правил ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Як було встановлено, при вирішенні спору суд першої інстанції взагалі не досліджував та не з`ясовував виявлені заявником обставини часткового виконання боржником ОСОБА_4 своїх зобовязань за кредитним договором №20.840.06.21 від 25.09.2006р., які є істотними для правильного вирішення справи, так як, з огляду на предмет спору, входять до предмета доказування та могли вплинути на зроблений судом у рішенні висновок щодо невиконання ОСОБА_4 своїх кредитних боргових зобовязань, що став підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки. Внаслідок замовчування позивачем на стадіях розгляду справи в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій факту часткового виконання ОСОБА_4 своїх кредитних зобовязань, про який йому було відомо, суди були позбавлені можливості дослідити й оцінити ці обставини, в наслідок чого ухвалили свої судові рішення на основі не повно і не всебічно зясованих обставин, що не відповідає вимогам ч. 3 ст. 213 ЦПК України та у підсумку могло вплинути на юридичну оцінку обставин у справі, зокрема, щодо розміру невиконаних ОСОБА_4 боргових зобовязань й розміру відповідальності, яка за зобовязаннями ОСОБА_4 була перекладена на заявника. Верховний Суд України, зважаючи на свої процесуальні права, також був позбавлений законної можливості дати правову оцінку наведеним обставинам часткового виконання ОСОБА_4 кредитних зобовязань.

Не була предметом дослідження судів першої та наступних інстанцій і додаткова угода від 25.09.2006р. до кредитного договору №20.840.06.21 від 25.09.2006р., якою внесені зміни до пунктів 4.2 і 4.3 кредитного договору, що визначають порядок та черговість погашення заборгованості по договору. В той же час, виявлений заявником факт укладення та чинності цієї угоди на час розгляду справи також може вважатися істотною обставиною для справи, оскільки угода змінила визначений у договорі порядок та черговість погашення заборгованості по договору, що могло вплинути на зроблені судом першої інстанції у рішенні висновки щодо змісту зобовязань у правовідносинах за кредитним договором №20.840.06.21 від 25.09.2006р.

Так само істотним для правильного вирішення справи є і виявлений заявником факт звернення 22.09.2010р. ПАТ «Хоум ОСОБА_5», правонаступником якого є ПАТ «Банк Восток», до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_4 у справі №2-3043/11 (первісний №403/809/12) про визнання права власності на предмет іпотеки за іпотечним договором №20.840.06.21.1 від 25.09.2006р. з метою погашення заборгованості за кредитним договором №20.840.06.21 від 25.09.2006р., який судом був залишений без розгляду. Адже саме на цей юридичний факт позивач посилається у поданих до Верховного Суду України запереченнях (т. 7 а.с. 277 281) на обґрунтування дотримання позовної давності за своїм позовом, а безпосередньо питання щодо пропущення строку позовної давності за приписами ст. 214 ЦПК України відноситься до фактичних даних, які мають значення для вирішення справи, та повинні бути зясовані судом при ухваленні рішення. Оскільки ж факт подання ПАТ «Хоум ОСОБА_5» зазначеного позову проти ОСОБА_4 при вирішенні спору судом так само не досліджувався, то це могло вплинути на зроблені ним у рішенні висновки щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Доказів, які б спростовували встановлені судом при розгляді заяви заявника фактичні обставини та могли стати підставою для протилежних правових висновків, ні позивач, ні інші учасники справи суду не подавали.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що всі наведені заявником обставини (юридичні факти) дійсно мають істотне значення для справи №200/2397/13-ц, існували на час її розгляду та не були і не могли бути відомі заявнику, що у сукупності свідчить, у свою чергу, про те, що у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України вони є нововиявленими обставинами та можуть бути підставою для перегляду рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2013р. у звязку з нововиявленими обставинами.

Оскільки заявник подав свою заяву до суду 19.01.2016р., а про нововиявлені обставини йому за наданими доказами стало первісно відомо 21.12.2015р., то суд вважає, що встановлений у ст. 362 ЦПК України місячний строк для подання такої заяви був дотриманий.

Крім того, оскільки рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2013р., про перегляд якого ставиться питання, набрало законної сили після його перевірки апеляційною інстанцією 26.01.2015р., то, за висновком суду, заява була подана заявником також і в межах встановленого у ст. 362 ЦПК України трирічного строку з дня набрання рішенням суду законної сили.

При розгляді заяви судом серед іншого були враховані рекомендації Верховного Суду України, які за підсумком узагальнення судової практики опубліковані на його офіційному веб-сайті (www.scourt.gov.ua) під назвою «Практика перегляду судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами в порядку цивільного судочинства». В них, зокрема, зазначено, що за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами суд, залежно від її обґрунтованості, може її задовольнити і скасувати судове рішення у звязку з нововиявленими обставинами, а також призначити справу до розгляду. Ухвала суду про задоволення заяви про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 207,210,361 366 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2013 року у звязку з нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 «Хагворт Менеджмент Лімітед» до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_3, треті особи - Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, за участю прокурора прокуратури Дніпропетровської області, про звернення стягнення на предмет іпотеки, припинення права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, застосування недійсності правочину задовольнити.

Скасувати рішення Бабушкінського районного суду від 26 листопада 2013 року по справі № 200/2397/13-ц за позовом ОСОБА_2 «Хагворт Менеджмент Лімітед» до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_3, треті особи - Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, за участю прокурора прокуратури Дніпропетровської області, про звернення стягнення на предмет іпотеки, припинення права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, застосування недійсності правочину та призначити судове засідання на 08.11.2016 року о 13-30 год.

Направити особам, які беруть участь у справі, копію ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Єлісєєва Т.Ю.