Ухвала

іменем україни

14 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Демяносова М.В., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про поновлення на роботі, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 15 січня 2016 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 28 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що із січня 1988 року він працював у відповідача на різних керівних посадах. Наказом відповідача від 21 квітня 2012 року № 1352 його прийнято на посаду керуючого відокремленим підрозділом ТВБВ № 10004/0271 (1 типу) ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк». 08 вересня 2015 року його повідомлено про наступне звільнення з роботи з 09 листопада 2015 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі зміною в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Наказом відповідача від 09 листопада 2015 року № 333-к його звільнено за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, проте цей наказ він вважає незаконним та просить його скасувати. Крім того, вважає незаконними дії відповідача щодо його звільнення за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 15 січня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» від 09 листопада 2015 року № 333-к про звільнення ОСОБА_4 із посади керуючого ТВБВ № 10004/0271.

Поновлено ОСОБА_4 на посаді керуючого ТВБВ № 10004/0271.

Додатковим рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 22 лютого 2016 року доповнено резолютивну частину рішення від 15 січня 2016 року шляхом зазначення про поновлення ОСОБА_4 на посаді керуючого ТВБВ № 10004/0271 філії Донецького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» 1-А типу.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 28 квітня 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції у частині скасування вищевказаного наказу, ухвалено у цій частині нове рішення, яким у задоволенні вказаних позовних вимог відмовлено.

Змінено рішення суду першої інстанції шляхом поновлення ОСОБА_4 на посаді керуючого ТВБВ № 10004/0271 філії Донецького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» з 10 листопада 2015 року.

В іншій частині рішення залишено без змін.

Виключено з абз. другого резолютивної частини додаткового рішення Краматорського міського суду Донецької області від 22 лютого 2016 року словосполучення «1-А типу».

В іншій частині додаткове рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» просить скасувати рішення Краматорського міського суду Донецької області від 15 січня 2016 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 28 квітня 2016 року, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Задовольняючи позовні вимоги про поновлення позивача на роботі, суд першої інстанції, і висновками якого у цій частині погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також врахувавши обставини справи, правильно виходив із доведеності та обґрунтованості вказаних позовних вимог.

На підставі наявних у справі доказів суд правильно установив, що звільнення позивача з роботи було проведено із порушення вимог чинного трудового законодавства, а саме: ч. 3 ст. 36, п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, адже, як правильно зазначив суд, підставою для розірвання трудового договору із працівником за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України може бути скорочення чисельності або штату працівників підприємства як юридичної особи, а не окремого структурного підрозділу.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд із дотриманням вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України перевірив у повному обсязі доводи апеляційної скарги та спростував їх відповідними висновками, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. 316 ЦПК України.

Зокрема, апеляційний суд обґрунтовано відхилив доводи апеляційної скарги відповідача щодо ліквідації відділення банку, зазначивши, що згідно з наданими самим відповідачем документами мала місце не ліквідація, а реорганізація відділення банку із типу 1-А у ІІ тип.

При цьому апеляційний суд правильно врахував, що наслідки ліквідації та реорганізації підприємства є різними, тому обґрунтовано визнав такими, що спростовуються положеннями ч. 2 ст. 36 КЗпП України, доводи апеляційної скарги відповідача про неможливість працевлаштування позивача у реорганізованому відділенні банку.

Крім того, апеляційний суд обґрунтовано відхилив доводи апеляційної скарги про те, що посада керуючого відділенням ІІ типу була скорочена, а тому вона не могла бути запропонована позивачу.

Наведені в касаційній скарзі відповідача доводи про неправильне застосування судами норм матеріального права, а саме: ст. ст. 36, 40, 49/2 КЗпП України, є помилковими і такими, що спростовуються установленими судом обставинами справи, крім того, вони зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Отже, рішення суду першої інстанції в нескасованій частині та рішення апеляційного суду є законними та обґрунтованими, ухваленими із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для їх скасування відсутні, тому відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України вони підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» відхилити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 15 січня 2016 року у нескасованій частині та рішення апеляційного суду Донецької області від 28 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

М.В.Дем'яносов

А.В.Маляренко