Справа № 464/7689/15 Головуючий у 1 інстанції: Радченко Е.А.
Провадження № 22-ц/783/3025/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Гірник Т.А.

суддів Ванівського О.М., Левика Я.А.

секретар - Симець В.І.

з участю представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 9 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ СК "АХА Страхування" на користь ОСОБА_4 недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 18 728 грн. 71 коп., пеню в розмірі 9 379 грн. 75 коп., передбачені ч.2 ст. 625 ЦК України 3% річних в розмірі 535 грн. 69 коп. та інфляційні витрати в розмірі 3 785 грн. 07 коп., витрати у зв"язку з відновленням порушеного права в розмірі 3 000 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 517 грн. 30 коп. та з проведення експертизи в розмірі 1 536 грн., загалом - 37 482 грн. 52 коп.

Рішення суду оскаржив представник відповідача ОСОБА_3

Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим на неповно зясованих обставинах, що мають значення для справ, визнані доведеними невстановлені обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити. Вимоги мотивує тим, що ремонт автомобіля НОМЕР_1, є економічно необґрунтованим, оскільки згідно Звіту №110від 17.03.2014 року, ринкова вартість досліджуваного транспортного засобу до ДТП складає 37 334,46 грн., а вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1 складає 44 497, 86 грн.

Відповідно до п.30.2 ст. 30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю ТЗ до та після ДТП, а також витрати на евакуацію ТЗ з місця ДТП.

Відповідно до результатів онлайн - аукціону з продажу з продажу автомобілів ТОВ УПП «АВТО онлайн Україна», вартість ТЗ після ДТП становить 25 000 грн., що безпідставно суд не взяв до уваги. З врахуванням таких даних спеціалістом АТ «СК «АХА Страхування» складено розрахунок страхового відшкодування, який становить 12 634, 46 грн. і таке відшкодування згідно Страхового акту №1.102.14.01001/VESKO1225 від 20.01.2015 року виплачено позивачу по справі, що свідчить про належне виконання відповідачем своїх зобовязань.

Зазначення в судовому рішення про те, що визначення вартості ТЗ шляхом проведення онлайн-аукціону не ґрунтується на вимогах закону, є безпідставним, оскільки питання визначення залишків ТЗ нормативно не врегульовано, а основним принципом оцінки майна є визначення попиту та пропозиції на ринку, тобто встановлення ринкової вартості. Оцінити ТЗ після ДТП можливо відповідно до ціни яку покупець згоден сплатити за пошкоджений ТЗ.

Крім того, зазначає, що визначення вартості ТЗ після ДТП шляхом використання онлайн-аукціону з продажу автомобілів не заборонено. Тому АТ «СК «АХА Страхування» мало право визначити вартість залишків ТЗ таким шляхом.

Звертає увагу на те, що до заяви про виплату страхового відшкодування позивачем було додано Накладні (№25 від 21.10.2014р., №26 від 03.11.2014р.) та ОСОБА_5 №55 прийому-передачі виконаних робіт від ФОП ОСОБА_6, які не могли бути підставою для здійснення на підстав них розрахунку страхового відшкодування, оскільки не є розрахунковими документами, та не підтверджують понесені витрати. Крім того, вищезазначені накладні надані на суму 19 376, 00 грн., а в ОСОБА_5 №55 прийому-передачі виконаних робіт зазначено загальну суму 16 784, 10 грн.

Зазначає, що незгода позивача з сумою страхового відшкодування та звернення до суду і тривалістю судового розгляду не є підставою для покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності по сплаті пені, 3% річних та інфляційних втрат.

При розгляді справи апеляційній станції апелянт доводи такої підтримав.

Представник позивач проти доводів апеляційної скарги заперечив. Вважає, що судом першої інстанції постановлено законне рішення, враховано вартість ТЗ після ДТП визначеного експертизою. Суд врахував, що надані акти виконаних робіт підтверджують витрати саме виконання робіт, в той час коли до суду відшкодування віднесено ще і вартість матеріалів. Таким чином позивачем не переслідується мета надмірного збагачення за рахунок суми страхового відшкодування, а бажає отримати суму страхового відшкодування з метою відведення прямих збитків спричинених внаслідок настання страхового випадку.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що розмір страхового відшкодування відповідачем визначено невірно, внаслідок чого позивачу було не доплачено суму страхового відшкодування, враховуючи висновок №3777 від 30.12.2015 року. Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про підставність позовних вимог щодо стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 18 728 гр. пені, 3% річних та інфляційних втрат, навівши детальні розрахунки у судовому рішенні.

Пунктом 1 частини 1 статті 307, статтею 308 ЦПК України передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, якщо визнає, що його постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.02.2014 року в м. Львові на перехресті вулиці Скрипника та проспекту Червоної Калини сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль НОМЕР_2.

Постановою від 19.02.2014 року винним у настанні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_5 який, керуючи автомобілем марки «Рено» д.н.з. НОМЕР_3, порушив Правила дорожнього руху.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована у відповідача згідно з полісом № АВ/3652104, дійсним з 30.05.2013 року до 30.05.2014 року.

У передбачений Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» строк позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування.

Згідно страхового акту від 20.01.2015 року відповідачем прийнято рішення про виплату позивачу страхового відшкодування в розмірі 12634 грн. 46 грн., про що позивача повідомлено листом від 20.01.2015 року за вих. № 628/18цв.

Виплата страхового відшкодування певної суми про яку зазначають сторони відбулася, що не оспорюється сторонами.

В той же час, позивач не погоджуючись з розміром страхового відшкодування звернувся до суду.

Вирішуючи позов, судом враховано, що згідно висновку № 110 від 17.03.2014 року експертного авто товарознавчого дослідження, проведеного за скеруванням від страхової компанії, ринкова вартість автомобілю до дорожньо-транспортної пригоди складала 37334 грн. 46 коп., а вартість відновлювального ремонту складає 40797 грн. 95 коп.

Враховуючи зазначений висновок, ремонт автомобіля позивача визнано економічно необґрунтованим. Однак не встановлено, що пошкоджений ТЗ не підлягає відновлювальному ремонту.

Ухвалюючи рішення суд вірно врахував характер спірних правовідносин та правильно виходи з положень закону, які поширюються на спірні правовідносини.

Зокрема правильно врахував, що за вимогами п. 30.2 ст. 30 Закону якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі цієї норми Закону, відповідачем було визначено розмір страхового відшкодування як різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, включаючи витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. При цьому вартість транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди було визначено за результатами онлайн-аукціону, який не є тотожним ринковій вартості ТЗ після ДТП і не міг братися до уваги, оскільки жодним чином не впливає на розмір страхового відшкодування, та не міститься обґрунтування ціни попиту, обовязку сторін щодо укладання договору саме за визначеною ціною, це лише пропозиція, нічим не обумовлена та не підтверджена. Тому на думку колегії суддів не може бути належним та допустимим доказом залишкової вартості автомобіля в розумінні ст.ст. 57-59 ЦПК України.

Суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що оцінка майна - це процес визначення його вартості за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, вказаними у ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності», і є результатами практичної діяльності суб'єкта оцінної діяльності. У свою чергу, ст. 5 того ж Закону зазначає, що суб'єктами оцінної діяльності є: 1) суб'єкти господарської діяльності - зареєстровані в установленому порядку Фізичні особи (СПД)» , а також юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, і які отримали сертифікат суб'єкта оцінної діяльності відповідно до цього Закону; 2) органи державної влади, що отримали повноваження на здійснення оцінної діяльності.

Таким чином, для визначення ринкової вартості транспортного засобу необхідна наявність належним чином оформленого експертного висновку, складеного суб'єктом оціночної діяльності на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України. Фонду державного майна України 24.11.2003 року №142/5/2092.Саме ця Методика застосовується для визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу.

Відповідно п. 7.4 Методики середня ринкова ціна колісного транспортного засобу - величина, яка визначається статистичними методами, еквівалентна найбільш вірогідній вартості продажу (пропозиції до продажу), сукупності КТЗ визначеної моделі з відповідними строком експлуатації і пробігом на визначений момент часу, у конкретному регіоні чи місцевості з дотриманням вимог, що відповідають поняттю «ринкова вартість».

Тобто, ринкова ціна має визначатися відповідним спеціалістом за допомогою статистичних методів та повинна бути оформлена у вигляді експертного висновку.

Застосування результатів онлайн-аукціону для визначення ринкової вартості транспортного засобу діючим законодавством не передбачено.

Виходячи зі змісту п.п. 2.2, 7.19 Методики результати онлайн-аукціону можуть використовуватися лише при визначенні утилізаційної вартості, тобто грошової суми, яку передбачається одержати від продажу не придатного для експлуатації за прямим функціональним призначенням транспортного засобу для альтернативного використання його справних і придатних до експлуатації складників. Саме за утилізаційну вартість може прийматися ціна продажу аналогічного транспортного засобу.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що розмір страхового відшкодування визначено відповідачем не вірно та взяв до уваги висновок № 3777 від 30.12.2015 року судової автотоварознавчої експертизи, за якою такий розмір має становити 31363 грн. 17 коп. з наступного розрахунку: 37334 грн. 46 коп. (ринкова вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди за висновком № 110 від 17.03.2014 року експертного авто товарознавчого дослідження) - 5971 грн. 29 коп. (ринкова вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди за висновком № 3777 від 30.12.2015 року судової автотоварознавчої експертизи) + 300 грн. (витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди).

Таким чином, навівши відповідні розрахунки суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню недоплачена сума страхового відшкодування в розмірі 18728 грн.71 коп., яка розраховується наступним чином: 31363 грн. 17 коп. (сума страхового відшкодування, яка підлягає виплаті) - 12634 грн. 46 коп. (фактично виплачена сума страхового відшкодування).

Враховуючи, що виплата страхового відшкодування знайшла своє підтвердження в неповному обсязі, то має місце прострочення виплати, несвоєчасне виконання грошового зобов»язання.

У зв»язку з неналежним виконанням ПАТ «СК «АХА Страхування» фінансових зобов»язань до спірних правовідносин підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка передбачає що, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Правова позиція Верховного Суду України щодо застосування ст. 625 ЦК України викладена у постанові від 14 листопада 2011 року, яка прийнята за результатом перегляду судового рішення з підстави, передбаченоїп. 1ч. 1 ст. 355 ЦПК України, у справі № 6-40цс11, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов»язкова до застосування.

Верховний Суд України дійшов висновку про те, що грошовим є зобов'язанням, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів. Грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, у якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

В п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів, про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхового відшкодування з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Суд першої інстанції вірно встановив, що 20.01.2015 року мала місце виплата страхового відшкодування не в повному обсязі. Тому позивач має право на отримання пені за період з дня, коли страхове відшкодування мало бути виплачено, тобто з 12.03.2015 року. Розмір пені за період з 12.03.2015 року по 23.02.2016 року обрахований судом і становить 9379 грн. 75 коп.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача трьох відсотків річних та інфляційних витрат за порушення виконання грошового зобов»язання, проведеного ПАТ «СК «АХА Страхування» не у повному обсязі, тому доводи апеляційної скарги відповідача в цій частині на увагу не заслуговують.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, та дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 доведені та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.303, 304 , п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст. 315 ст. 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 9 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскарженою в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді