Ухвала

іменем україни

21 грудня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», в інтересах якого діє Федун Інна Василівна, на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 09 листопада 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії та бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, -

в с т а н о в и в :

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою, в якій просила :

- визнати незаконною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про закінчення виконавчого провадження від 28 квітня 2016 року ВП №49483795 та зобов'язати Відділ примусового виконанню рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві відновити виконавче провадження протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду по скарзі;

- визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві під час здійснення виконавчого провадження ВП №49483795 та зобов'язати його після відновлення цього виконавчого провадження: накласти арешт та оголосити заборону відчуження майна ПАТ КБ «ПриватБанк» у межах суми стягнення, зокрема, накласти арешт на нерухоме майно за адресо: АДРЕСА_1; отримати інформацію про наявність у боржника ПАТ КБ «ПриватБанк» іншого майна, зокрема, нерухомого майна, земельних ділянок, транспортних засобів та накласти арешт на це майно у межах суми стягнення; отримати інформацію про наявність грошових коштів на рахунках боржника у Національному банку України та інших банківських установах згідно наявного у матеріалах виконавчого провадження переліку, одержаного від Державної фіскальної служби України, та вжити невідкладних дій щодо списання таких коштів.

На обґрунтування своїх вимог посилалася на ті обставини, що 19 листопада 2015 року Деснянським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №2-2322/2015, відповідно до якого стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на її користь 202 607,61 доларів США депозитного внеску і процентів та трьох процентів річних від простроченої суми.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 01 грудня 2015 року ВП №49483795 відмовлено у відкритті виконавчого провадження.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01 лютого 2016 року дана постанова державного виконавця визнана протиправною та скасована, зобов'язано Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві прийняти до виконання виконавчий лист №2-2322/205, виданий Деснянським районним судом м. Києва, та відкрити виконавче провадження за цим листом.

23 березня 2016 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві ГречухомО.Я. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречуха О.Я. від 28 квітня 2016 року на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49, ст. Закону України «Про виконавче провадження» закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2322/205.

ОСОБА_3 вважає, що державний виконавець своєчасно та у повному обсязі дій, спрямованих на виконання рішення суду, не вживав, неодноразово ігнорував клопотання про накладення арешту на майно боржника, не зібрав інформацію про наявність коштів на рахунках боржника, до НБУ подав тільки вимогу про списання 10% виконавчого збору, але не самої суми заборгованості за виконавчим документом, не подав повторно вимоги про списання коштів, навіть після одержання 27 квітня 2016 року інформації від стягувача про відсутність обмежень для їх списання.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 09 листопада 2016 року, скаргу задоволено.

Визнано дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 49483795 від 28 квітня 2016 року неправомірними.

Скасовано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про закінчення виконавчого провадження ВП № 49483795 від 28квітня 2016 року.

Визнано бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві під час здійснення виконавчого провадження ВП № 49483795 неправомірною та зобов'язано вчинити дії, визначені Законом України «Про виконавче провадження» для своєчасного та повного виконання рішення суду.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», в інтересах якого діє Федун І.В., просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи скаргу, місцевий суд, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, обґрунтовано виходив із того, що державний виконавець не здійснив усіх, передбачених законом, дій щодо примусового виконання рішення суду про стягнення депозитних внесків та неправомірно закінчив виконавче провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», дійшовши помилкового висновку про направлення виконавчого документа на виконання за місцем знаходження боржника, не звернувши увагу на те, що право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, належить стягувачу.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Відмовити Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк», в інтересах якого діє Федун Інна Василівна, у відкритті касаційного провадження у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії та бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова