Справа № 274/5585/16-ц
Провадження № 2-о/0274/133/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2016 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області :

Головуючого судді…………………………………………………….Щербака Д.С.

при секретарі……………………………………………………………Поступайло Х.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Слободищенська сільська рада Бердичівського району Житомирської області про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась до суду з відповідною заявою та просить встановити факт проживання її та гр.ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, однією сімєю без реєстрації шлюбу як чоловіка та дружини з квітня 2009 року по серпень 2016 рік.

Заява обґрунтовується тим, що у грудні 2008 року заявниця познайомилася із гр.ОСОБА_2, який на той час перебував у місцях позбавлення волі. У них склалися гарні стосунки і після відбування останнім покарання вони вирішили проживати разом.

30 квітня 2009 року гр.ОСОБА_2 приїхав до заявниці додому в с. Слободище Бердичівського району Житомирської області і вона разом із своєю 12-літньою донькою прийняли його у свою родину. Відповідно почали проживати однією сім'єю, вести спільне господарство та мали спільний бюджет. Оскільки у гр.ОСОБА_2 не було паспорта, а лише тимчасове посвідчення, що підтверджує особу громадянина України, вони не змогли зареєструвати із ним шлюбу в порядку передбаченому чинним законодавством України.

Ще у 2009 році заявниця та гр.ОСОБА_2 зверталися із заявою до відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб м. Бердичева та просили провести реєстрацію його проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. При цьому, як вбачається із заяви підписаної гр.ОСОБА_2, підставою для вселення і проживання у заявленому будинку є згода дружини (заявниці). У службовій відмітці вказаної заяви зазначено, що вона не заперечую проти прописки свого цивільного чоловіка гр.ОСОБА_2.

Неповнолітню доньку заявниці ОСОБА_3 гр.ОСОБА_2 виховував як свою рідну. Між ними склалися гарні дружні стосунки, як батька та дитини. ОСОБА_3 називала його татом, а він її донькою.

За час її проживання із гр.ОСОБА_2 однією сім'єю вони проводили капітальний та косметичні ремонти хати, привели у належний стан садибу, придбали телевізор та іншу побутову техніку. Разом із ним займалися веденням селянського підсобного господарства: розводили худобу, свиней, курей, гусей, качок, кролів. Обробляли присадибну земельну ділянку вирощуючи на ній сільськогосподарську продукцію. Все це вони вирощували як для свого вжитку, так і для продажу залишків на базарі, за що отримували гроші.

20 липня 2015 року гр.ОСОБА_2 був призваний у Збройні Сили України на підставі Указу Президента України від 14.01.2015р. № 15 «Про часткову мобілізацію» та направлений для проходження військової служби на території Донецької та Луганської областей, де брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

29 липня 2016 року під час бою в зоні проведення антитерористичної операції гр.ОСОБА_2 отримав смертельне поранення та 02 серпня 2016 року був доставлений побратимами для поховання в с. Слободище Бердичівського району Житомирської області.

Встановлення вказаного юридичного факту має значення для заявниці для належного оформлення права на спадщину за законом.

Заявниця в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлену вимогу підтримала, просила суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, проте, направив на адресу суду письмову заяву, в якій визнає заявлену вимогу в повному обсязі, заперечень не має та просить розглянути справу у його відсутність.

В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали даної справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення заяви враховуючи наступне.

Згідно з ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту ст.1264 ЦК України, то у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, а саме суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою, а докази, надані заявником на підтвердження факту проживання однією сімєю чоловіка та дружини без шлюбу, достовірними і переконливими.

Керуючись ст.ст. 3, 6, 10, 55-60, 197, 213-215, 234, 256, 259 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та гр.ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 29.07.2016 року, однією сімєю без реєстрації шлюбу як чоловіка та дружини з квітня 2009 року по серпень 2016 рік.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: Д.С. Щербак