Справа № 647/1786/16-ц
№ провадження 2/647/719/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2016 року Бериславський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді - В.С.Миргород

при секретарі Т.О.Полозок

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі Херсонської області справу за позовом ОСОБА_2 до Львівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Бериславського районного суду Херсонської області з позовною заявою, яку у судовому засіданні уточнив до Львівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та обґрунтував наступним:

ІНФОРМАЦІЯ_3 році в селі Львово, Бериславського району, Херсонської області помер його батько - ОСОБА_8, про що ІНФОРМАЦІЯ_2 року складено відповідний актовий запис за №30 та виконавчим комітетом Львівської сільської ради видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

ОСОБА_8 за життя, а саме: 20.01.2005 року було складено заповіт, посвідчений секретарем Львівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №9, згідно з яким спадкоємцем за заповітом на день смерті є - ОСОБА_3.

Спадковим майном за заповітом є земельний пай, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_2, зареєстрований Бериславською районною державною адміністрацією 08.09.1997 року на ім»я ОСОБА_8.

Неприйняття після смерті заповідача спадщини за заповітом, відповідно до ст.. 1223 ЦК України, надає право на успадкування майна померлого спадкоємцям за законом.

Приватним нотаріусом Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області за заявою - його, ОСОБА_2, сина померлого, про прийняття спадщини, було заведено спадкову справу за №23/2016, щодо майна померлого ОСОБА_8, який на день смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1. Інші заяви про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, відповідно до спадкової справи не надходило, зазначає нотаріус у своєму листі 06.07.2016 №442/02 - 14.

Причиною відмови нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом є відсутність оригіналу документу, а саме: Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3 від 17.12.2007 року, що посвідчує право власності спадкодавця ОСОБА_8 на нерухоме майно.

За зазначених обставин спадкоємець - позивач по справі за первинним позовом не може набути право власності на майно в порядку спадкування, отримавши свідоцтво про право власності на спадкове майно через нотаріальну контору, у зв»язку з відсутністю оригіналу право встановлювального документу. Просить визнати за ним, ОСОБА_2, право власності в порядку спадкування за законом на спадщину, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_3 року після смерті ОСОБА_8, на майно: земельну ділянку загальною площею 6,80 га., яка складається з двох земельних ділянок, площею 1.39 га - в тому числі рилі зрошувальної 1.39 га ( 0.42 паю), яка згідно публічної кадастрової карти України має кадастровий номер НОМЕР_5 та площею 5.41 га - в тому числі рилі багорної 5.41 га ( 0.58 паю), яка згідно публічної кадастрової карти України має кадастровий номер НОМЕР_4, що розташована на території Львівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с.Львове Бериславського району Херсонської області ОСОБА_8 на підставі Державного акту на право власності серія НОМЕР_6, виданого на підставі розпорядження №356 голови Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області від 30.05.2007 року.

ОСОБА_3 звернувся до Бериславського районного суду Херсонської області з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини , який обгрунтовує наступним: після смерті ОСОБА_8 не зміг отримати свідоцтво про смерть в органах РАЦС за відсутності родинних відносин. Оскільки проживав окремо від спадкодавця, пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини, тому що про відкриття срадщини не був повідомлений родичами, які приховали факт смерті спадкодавця. Зазначені причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини вважає поважними та просить суд визначити додатковий строк достатній для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини в два місяця.

Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 22.09.2016 року обидва позови об»єднані у одне провадження.

В судовому засіданні позивач за первинним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_2 наполягав на задоволенні уточненого первинного позову з підстав зазначених у ньому та просив його задовольнити, окрім цього зазначив, що у заповіті не зазначені дані про особу, а саме число, місяць та рік народження, місце проживання ОСОБА_3, а тому не можливо стверджувати, що відповідач по справі та особа, якій було заповідано майно, одна і та сама особа. У задоволенні зустрічного позову просить відмовити за його необгрунтованістю.

Представник відповідача за первинним позовом та представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення первинного позову та наполягав на задоволення зустрічного позову з підстав заявлених у позову, окрім цього в судовому засіданні зазначив, що у зв»язку з відсутністю відомостей про смерть спадкодавця, відсутністю відомостей про спадкову масу та тим, що отримав свідоцтво про смерть спадкодавця отримав лише у 2016 році не зміг своєчасно звернутися до суду з заявою про прийняття спадщини, а тому вважає дані причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними та просить визначити додатковий строк достатній для прийняття спадщини. Відповідачі за первинним позовом Львівська сільська рада Бериславського району Херсонської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в судове засідання не з»явились, до суду направили заяви про розгляд справи за їх відсутністю, у яких зазначають, що позов ОСОБА_2 визнають, заперечують проти задоволення зустрічного позову ОСОБА_3

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач за первинним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, був повідомлений належним чином про день, місце та час розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, причину неявки суду не повідомив, його інтереси в судовому засіданні за договором представляв адвокат ОСОБА_1

Відповідно до ст..169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки учасника розгляду цивільної справи, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів.

Згідно з ст.169 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених учасників судового розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Так, за змістом ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа вільно, на власний розсуд, обирає способи участі у справі.

При цьому згідно зі ст. 119 ЦПК України підставами позову, які відповідно до статей 31, 215 цього Кодексу суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону.

Вимоги ст. ст. 60, 179, 213, 214, 301 ЦПК України зобов'язують суд з'ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів.

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов»язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог.

Відносно надання суду будь-яких інших доказів сторони наголошували на тому, що надали до справи всі наявні в них докази .

З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті.

Заслухавши пояснення сторін та представників, дослідивши матеріали справи та матеріали спадкової справи №23/2016, суд встановив такі обставини і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_8, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року в селі Львово Бериславського району Херсонської області, про що ІНФОРМАЦІЯ_2 року складено відповідний актовий запис за №30 та виконавчим комітетом Львівської сільської ради видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.5).

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Позивач ОСОБА_2., є сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_8 (а.с.5, 56).

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_6, виданого на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 30.05.2007 року №356, померлому ОСОБА_8 належала на праві приватної власності земельна ділянка загальною площею 6,80 га., яка складається з двох земельних ділянок, площею 1.39 га - в тому числі рилі зрошувальної 1.39 га ( 0.42 паю), яка згідно публічної кадастрової карти України має кадастровий номер НОМЕР_5 та земельної ділянки площею 5.41 га - в тому числі рилі багорної 5.41 га ( 0.58 паю), яка згідно публічної кадастрової карти України має кадастровий номер НОМЕР_4, що розташована на території Львівської сільської ради Бериславського району, Херсонської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.10, 8-9, 57,58).

Після смерті ОСОБА_8, відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, що належала померлому відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_6, виданого на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 30.05.2007 року №356 (а.с.10).

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_8 є його сини: позивач по справі за первинним позовом, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та його доньки: ОСОБА_5, ОСОБА_7.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п. п. 1.2, 1.3, 1.5 ч. 2 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при зверненні спадкоємця у зв'язку з відкриттям спадщини нотаріус з'ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

ОСОБА_2, як син померлого та спадкоємець першої черги, своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась в с.Львово Бериславського району Херсонської області після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року батька, ОСОБА_8, інших заяв від спадкоємців не надходило, що підтверджується листом нотаріуса №442/02-14 від 06.07.2016 року (а.с.7) та оглянутими у судовому засіданні матеріалами спадкової справи №23/2016 розпочатої 16.03.2016 року, щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_8 .

Нотаріус, керуючись статтею 49 Закону України "Про нотаріат" листом відмовив у вчиненні нотаріальної дії за законом, так як у позивача відсутній оригінал Державного акта на право приватної власності на землю за ОСОБА_8 (а.с.7).

При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування підлягають задоволенню за ст.ст.1216, 1217, 1261, ч.1ст.1225 цього Кодексу.

Суд вважає не підлягає задоволенню зустрічний позов ОСОБА_3 про визначення додаткового строк достатнього для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, виходячи з наступного:

Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).

Судом встановлено, що 20.01.2005 року Львівською сільською радою Бериславського району Херсонської області посвідчено заповіт, зареєстрований в реєстрі за №9, складений ОСОБА_8 на ім»я ОСОБА_3, згідно якого ОСОБА_8 заповів ОСОБА_3 належний йому земельний пай, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_2, зареєстрований Бериславською районною державною адміністрацією 08.09.1997 року (а.с.24), тобто за заповітом ОСОБА_3 мав право успадкувати земельну частку (пай), натомість ОСОБА_2 як спадкоємець першої черги за законом у якості спадкового майна зазначив земельну ділянку належну померлому ОСОБА_8 на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_6, виданого на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 30.05.2007 року №356, загальною площею 6,80 га.

Крім того, главою 87 ЦК України визначено процедуру здійснення права на спадкування.

Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Норми процесуального права передбачають, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Обов'язок доведення поважності причин пропуску встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини лежить на позивачу, оскільки відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

В абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Посилання позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3, як на поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, відсутність свідоцтва про смерть спадкодавця спростовується п.1.4. ч. 2 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, , відповідно до якого у разі неможливості пред'явлення спадкоємцями свідоцтва про смерть спадкодавця нотаріус повинен витребувати від органу державної реєстрації актів цивільного стану копію актового запису про смерть спадкодавця або повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть.

Не заслуговують на увагу і твердження представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 щодо поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, як відсутність відомостей про спадкову масу, оскільки ОСОБА_3 є спадкоємцем за заповітом лише конкретного майна, про що йому було відомо та про що він зазначив у своїй позовній заяві ( на інше майно спадкодавця, крім заповіданої земельної ділянки, не претендую) та не входить до кола спадкоємців за законом, у зв»язку з чим не міг би претендувати на майно не охоплене заповітом.

Окрім зазначеного не заслуговують на увагу посилання позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_1, щодо поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини на таку причину, як відсутність відомостей про смерть спадкодавця, оскільки, якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Такий висновок узгоджується з нормами, викладеними в статтях 1222, 1220, 1269,1270, 1272 ЦК України, якими регулюються питання порядку прийняття спадщини.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12) та від 4 листопада 2015 року (справа 6-1486цс15), які є обов'язковими для всіх судів.

За вищезазначених обставин суд приходить до висновку, що наведені позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_3 та його представником ОСОБА_1 причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, не можуть бути визнані судом поважними, оскільки такі причини не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача вчинити дії щодо прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с.Львово Бериславського району Херсонської області.

На підставі ст. 1216, 1218, 1268, 1270 ЦК України, Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування»,

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 209, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Львівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнатим за ОСОБА_2, право власності в порядку спадкування за законом на спадщину, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_3 року після смерті ОСОБА_8, на майно: земельну ділянку загальною площею 6,80 га., яка складається з двох земельних ділянок, площею 1.39 га - в тому числі рилі зрошувальної 1.39 га ( 0.42 паю), яка згідно публічної кадастрової карти України має кадастровий номер НОМЕР_5 та площею 5.41 га - в тому числі рилі багорної 5.41 га ( 0.58 паю), яка згідно публічної кадастрової карти України має кадастровий номер НОМЕР_4, що розташована на території Львівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с.Львове Бериславського району Херсонської області ОСОБА_8 на підставі Державного акту на право власності серія НОМЕР_6, виданого на підставі розпорядження №356 голови Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області від 30.05.2007 року.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини належить відмовити за його необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з часу проголошення його вступної та резолютивної частин, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Херсонської області через Бериславський районний суд Херсонської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, встановлених ст..294 ЦПК України, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала не знайде підстав для поновлення строку про що постановляється ухвала.

Суддя В. С. Миргород