№2/325/417/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

22 липня 2016 року Приазовський районний суд Запорізької області

у складі

головуючого судді Апалькової О.М.

при секретарі Поліщук О.В.

при розгляді у відкритому судовому засіданні цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресс», Командитного товариства «ОСОБА_2 і компанія «Комиш - Зорянського елеватора», третя особа, Приазовський районний відділ Головного управління юстиції у Запорізькій області про звільнення майна з-пі арешту,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом до суду.

Представник позивача адвокат ОСОБА_3 у поданій ним заяві просить забезпечити, поданий ОСОБА_1 позов шляхом зобовязання його, ОСОБА_1, забезпечити збирання та зберігання врожаю під контролем Приазовського районного відділу ДВС з обовязковим наданням до відділу ДВС документів на підтвердження кількості зібраного врожаю та місця його зберігання до моменту вирішення справи судом з наступних земельних ділянок:

- пшениця озима площею 149,41 га (поле № 2, № 3, № 11, № 16, № 18 згідно Плану посіву озимих та ярових культур);

- насіння гірчиці площею 108,00 га (поле № 7, № 20 згідно Плану посіву озимих та ярових культур);

- горох площею 97,96 га (поле № 15 згідно Плану посіву озимих та ярових культур);

- насіння соняшнику площею 319,23 га (поле № 6, № 14, № 19, № 23 згідно Плану посіву озимих та ярових культур);

- ячмінь площею 108,36 га (поле № 4, № 5 згідно Плану посіву озимих та ярових культур);

- просо площею 282,5639 га (поле № 1, № 8, № 9, № 10, № 12, № 13, № 17, № 21, № 22 згідно Плану посіву озимих та ярових культур).

Представник позивача адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що на сьогодні предмет позову-посіви культур зернової групи знаходяться на полях та щодня ОСОБА_1 як власник втрачає частину врожаю внаслідок висипання зерна з колоса на землю.

На сьогоднішній час, у звязку з накладанням арешту, що належне ОСОБА_1 майно, державним виконавцем відповідальний зберігач не визначений та жодні дії щодо збереження врожаю, не вчинені.

Вважає, що зобовязання ОСОБА_1 як власника, право якого на спірне майно підтверджено нотаріально посвідченими документами, забезпечити збирання та зберігання врожаю під контролем Приазовського районного відділу ДВС з обовязковим наданням до відділу ДВС документів на підтвердження кількості зібраного врожаю та місця його зберігання, до моменту вирішення справи судом є необхідним заходом, оскільки за час розгляду справи предмет позову просто буде відсутнім внаслідок висипання зерна з колосу на поля.

Крім того вважає, що такий спосіб забезпечення позову є повністю співмірним з заявленими позивними вимогами, оскільки у випадку задоволення позовних вимог, ОСОБА_1 як власник врожаю зможе ним безперешкодно розпоряджатись без будь-яких обмежень чи витрат, а у випадку відмови в задоволенні позову, без будь-яких перешкод передасть його для наступної реалізації в рамках виконавчого провадження державному виконавцю.

Представник відповідача ТОВ «Прогресс» не заперечував проти заяви про забезпечення позову, мотивуючи тим, що якщо врожай не буде зібраний, то він буде втрачений і тоді предмет позову просто буде відсутній.

Представник відповідача КТ «ОСОБА_2 і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» заперечував проти заяви про забезпечення позову у звязку з тим, що ОСОБА_1 ні є стороною зведеного виконавчого провадження.

Заявлений позов та заява про забезпечення позову є виконанням позову без розгляду позивних вимог. У позивача є договір купівлі-продажу посівів, а ні майна, а саме врожаю, тим самим він врожай не покупав, а купив посіви і це н і є співмірністю позовних вимог. Крім того, ОСОБА_1 шляхом самозахоплення 40 га землі, зібрав частину врожаю і даний факт приведе до втрати майна, що підтверджується висновком за результатами перевірки Приазовського відділення Мелітопольського відділу Поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 06.07.2016 року.

Представник 3-особиПриазовського районного відділ Головного управління юстиції у Запорізькій області заперечує проти заяви про забезпечення позову, так як боржник ТОВ «Прогресс» ухиляється від сплати заборгованості за рішенням суду.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, прийшов до такого висновку:

п.1,4 Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову встановлено, що за змістом ч.1ст.151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь, якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову;зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позивним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, але й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

У заяві про забезпечення позову представник позивача адвокат ОСОБА_3 мотивував тим, що на сьогодні майно, стосовно якого вирішується питання щодо звільнення з-під арешту знаходяться на полях та щодня він як власник втрачає частину врожаю внаслідок висипання зерна з колоса на землю.

Згідно з положенням ст.151ч.3 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чим зробити неможливим виконання рішення суду.

пунктом 3 ч.1 ст.152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується встановленням обовязку вчинити певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи, що при забезпеченні позову цивільне процесуальне законодавство в однаковій мірі захищає інтереси як позивача так і відповідача, їх законні права не можуть бути порушені.

Заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки право власності ОСОБА_1 на майно, на яке накладено арешт державним виконавцем, жодна із сторін не оспорює.

Позивач ОСОБА_1 ні є боржником зведеного виконавчого провадження.

Згідно до статті 41 Конституції України, частини 1 статті 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

ч.1 статті 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі статтею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Тому ОСОБА_1 має право на вчинення будь-який дій, які не заборонені законом стосовно майна, яке йому належить.

Таким чином, прохання представника позивача задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151-153, ст. 209 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача адвоката ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд Запорізької області протягом пяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали.

Суддя О.М.Апалькова