Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

"12" травня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря судового засідання Галіцької А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомир цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державного технологічного університету та Державного підприємства «ОСОБА_2 державний центр науково-технічної інформації та інновації» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог вказала, що з 18 січня 2001 року вона працювала в ДП «ОСОБА_2 державний центр науково-технічної інформації та інновації» на посаді завідуючої відділом довідково-інформаційного обслуговування.

Наказом за № 47/265-к від 10 грудня 2015 року її було звільнено із займаної посади і в порушення ст.116 КЗпП України, на момент звільненняДП «ОСОБА_2 державний центр науково-технічної інформації та інновації» не провело виплату всіх сум, що належать їй від підприємства.

Згідно наказу Міністерства освіти і науки України № 933 від 15.09.2015, правонаступником всіх прав та обовязків ДП «ОСОБА_2 державний центр науково-технічної інформації та інновації» є ОСОБА_2 державний технологічний університет.

У зв»язку з викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідачів на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 11 027,66 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку у розмірі 7 290,15 грн.

В залі суду позивач позовні вимоги підтримала повністю з викладених у позові підстав, проти заочного розгляду справи не заперечила.

Представник відповідача ОСОБА_2 державного технологічного університетуу залі суду позовні вимоги не визнала та заперечила проти їх задоволення.

Представник ДП «ОСОБА_2 державний центр науково-технічної інформації та інновації» у судове засідання не з»явився, причини неявки не повідомив та не надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності.

За викладених обставин та відповідно ч.1 ст.224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов таким що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідності до ст.ст.11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з18 січня 2001 року, згідно Наказу ДП «ОСОБА_2 державний центр науково-технічної інформації та інновації» за № 5-к від 18.01.2001, працювала на посаді завідуючої відділом довідково-інформаційного обслуговування ДП «ОСОБА_2 державний центр науково-технічної інформації та інновації» (а. с. 3).

Наказом за № 47/265-к від 10 грудня 2015 року її було звільнено із займаної посади і в порушення ст.116 КЗпП України, на момент звільненняДП «ОСОБА_2 державний центр науково-технічної інформації та інновації» не провело виплату всіх сум, що належать їй від підприємства.

Згідно наказу Міністерства освіти і науки України № 933 від 15.09.2015, правонаступником всіх прав та обовязків ДП «ОСОБА_2 державний центр науково-технічної інформації та інновації» є ОСОБА_2 державний технологічний університет.

На даний час даних у єдиному державному реєстрі юридичних осіб щодо ліквідації ДП «ОСОБА_2 державний центр науково-технічної інформації та інновації» відсутні.

Станом на 12 травня 2016 року ДП «ОСОБА_2 державний центр науково-технічної інформації та інновації» не провело виплату всіх сум, що належать ОСОБА_1 від підприємства, а саме, заробітну плату у розмірі 11 027,66 (довідка за № 3/146 від 10.12.2015 (а. с. 15).

Нормою ч.1 ст.47 КЗпП встановлено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний у день звільнення працівника видати працівникові належно оформлену ним трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст.116 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Згідно ч.1 ст.117 КЗпП, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 за № 13, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановления рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що обов'язок роботодавцем по виплаті позивачу належних сум в день звільнення не виконано, заборгованість по заробітній платі у розмірі 11 027,66 грн. підлягає стягненню з підприємства в судовому порядку.

А також, на підставі ст.117 КЗпП стягненню з ДП «ОСОБА_2 державний центр науково-технічної інформації та інновації» на користь позивача підлягає середній заробіток за час затримки розрахунку.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд відмовляє у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку з ОСОБА_2 державного технологічного університету, оскільки відповідно до статті 116 ЦК України, обов'язок роботодавя по виплаті працівнику належних сум в день його звільнення не виконано, в даному випадку ДП «ОСОБА_2 державний центр науково-технічної інформації та інновації».

Відповідно до ст.88 ЦПК України, з ДП «ОСОБА_2 державний центр науково-технічної інформації та інновації» також підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.47, 116, 117 КЗ п П України, ст.ст.3, 10, 11, 15, 57-60, 88, 158, 197, 208, 209, 212-215, 224, 225, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державного технологічного університету та Державного підприємства «ОСОБА_2 державний центр науково-технічної інформації та інновації» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «ОСОБА_2 державний центр науково-технічної інформації та інновації» () на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 11 027,66 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку у розмірі 7 290,15 грн., а всього 18 317 (вісімнадцять тисяч триста сімнадцять) грн. 81 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «ОСОБА_2 державний центр науково-технічної інформації та інновації» () в дохід держави судовий збір у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Корольовським районним судом м. Житомира за письмовою заявою Державного підприємства «ОСОБА_2 державний центр науково-технічної інформації та інновації», яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення, подавши апеляційну скаргу Апеляційному суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. П. Сингаївський