Справа № 605/309/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"14" липня 2016 р. Підгаєцький районний суд Тернопільської області в складі головуючої судді Ігнатової Г.В. при секретарі Лежигубській О.В. за участю позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та третьої особи без самостійних вимог Підгаєцької державної нотаріальної контори та Завалівської сільської ради про визнання права на спадкове майно по закону,-

ВСТАНОВИВ :

10. 06.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої особи без самостійних вимог Підгаєцької державної нотаріальної контори та Завалівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06.03.2009 року помер його батько ОСОБА_5, який по день смерті постійно проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1.. Після його смерті відкрилась спадщина на майно,в склад якого входить право на земельну частку, ( пай), що поствідчено сертифікатом на земельну частку ( пай). Спадкоємцем за законом є він та відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3.,які відмовились від прийняття спадщини..Він єдиний подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

В той же час, позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_5. мотивуючи це відсутністю правовстановлюючих документів, сертифікат на право на земельну частку ( пай) серії ТР №0147844. Позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права нотаріально на зазначене спадкове майно, у зв'язку з чим він звернувся з даним позовом до суду.

Відповідачі в судовому засіданні позов визнали.

Представник третьої особи без самостійних вимог Завалівської сільської ради в судове засідання не зявився. Надав суду листа, в якому позовні вимоги визнав, не заперечує проти задоволення позову. Просить справу розглянути у відсутності його представника.

Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності представника третьої особи згідно ст. 169 ЦПК України і винесення рішення оскільки у справі є достатньо доказів про права та взаємини сторін.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що на ОСОБА_5 зареєстрований сертифікат серії ТР №0147844, цільове призначення паю для ведення товарного с/г виробництва, площею 2,00 га в умовних кадастрових гектарах із земель с/спілки «Завалівська», що підтверджено довідкою виданою відділом Держземагентства у Підгаєцькому районі.

Фактично, право на земельну частку ( пай) , ОСОБА_5, по вказаному сертифікату ніким неоспорювалось та не оскаржувалось.

06 березня 2009 року , ОСОБА_5 помер, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №6, Завалівською сільською радою Підгаєцького району Тернопільської області

За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Таким чином, після смерті ОСОБА_5. відкрилась спадщина на право земельну частку ( пай), що належала йому на підставі сертифіката на право на земельну частку ( пай) , серії ТР №0147844.

В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідачі дійсно є дітьми спадкодавця ОСОБА_5. та відповідно після смерті останнього, є спадкоємцями першої черги по закону щодо спадкового майна.

Що стосується відповідачки ОСОБА_6, застосування судом до неї положення ст.1261 ЦК України виключається, виходячи з тих підстав що шлюб між ОСОБА_5М та ОСОБА_6 17 січня 1990 року був розірваний. При цьому така позиція викладена в правові позиції Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені у листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13. У п.5.1 листа суд наголошує, що проживання однією сім»єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставю для виникнення в них права на спадкування за законом як спадкоємців першої черги на підставі ст.1261 ЦК України.

Позивач та відповідачі постійно проживали разом з батьком в одному будинку та продовжили в ньому проживати й після смерті ОСОБА_5. і з моменту відкриття спадщини фактично вступили в управління спадковим майном, що підтверджується показами позивача та не заперечили відповідачі

В квітня 2016 року лише позивач ОСОБА_1 звернувсь із заявою до Підгаєцької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини та видачі йому свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_5 . В цей же день отримав відмову в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на право на земельну частку ( пай) В свою чергу, відповідачі відмовились від права на спадкування.

Зазначений вище сертифікат на земельну частку (пай) був втрачений, у зв'язку із чим у газеті "Земля Підгаєцька" № 10 від 18.03.2016р. було поміщено оголошення про втрату сертифікату .

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Факт належності спадкового майна спадкодавцю ніким не заперечується та підтверджується розпорядження Підгаєцької районної державної адміністрації від 19.08.1996 року №221 на підставі якого ОСОБА_5 отримав Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0147844, який є втарченим.

Отже, спадкодавцю ОСОБА_5 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності с/спілці «Завалівська» розміром 2,00 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі . Відповідно до п.17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

За приписами п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно з п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) видача нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачена. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Відтак, оскільки ОСОБА_5 було видано сертифікат на земельну частку (пай), то і позивач в порядку спадкування за законом, як спадкоємець першої черги, після смерті батька вправі порушувати питання про успадкування цієї земельної частки (паю) з послідуючим проведенням землевпорядних робіт, необхідних для виділення земельної частки (паю) у натурі у вигляді земельної ділянки та отриманням свідоцтва про право власності на землю.

Згідно ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Ці частки за угодою між спадкоємцями можуть змінюватись.

Спадкоємці відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3не використавши своє право отримання свідоцтва у встановленому законом порядку, не оспорюючи долю кожного із спадкоємців у спадщині, не одержавши при цьому відмову нотаріуса видати вказане свідоцтво, не бажають приймати спадщину, та відмовились від прийняття спадщини в користь позивача, про що підтвердили особисто при судовому розгляді справи та подали свої письмові відмови від прийняття спадщини.

Суд приймає до уваги те, що визнання права за позивачем ОСОБА_1 на земельну частку ( пай) не оспорюється відповідачем

Встановлені судом обставини було визнано сторонами спору, а відтак у відповідності до правил ст.61 ЦПК України, суд звільняється від їх доказування.

Крім того, суд бере до уваги і позицію відповідачів, які позовні вимоги визнали у повному обсязі, що згідно положень ч.4 ст.174 ЦК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що таке визнання за позивачем права на земельну частку (пай) не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

На підставі викладеного позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки право позивача на набуття права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_5 неможливо оформити у встановленому законом порядку, від прийняття спадщини він не відмовився,а відповідачі не заперечили щодо прийняття спадщини саме позивачем та відмовились від її прийняття , суд вважає, що відповідно до змісту вищезазначеного закону позов є обґрунтований, і підлягає судовому захисту.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст 1216, 1225, 1261, 1270, 1299 ЦК України, постановою Верховного Суду України, від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" , ст.ст. 10, 11, 209, 213-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом після смерті 06 березня 2009 року ОСОБА_5 право на земельну частку (пай) площею 2,0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, вартістю 24217,81 грн. станом на 01.01.2016р., яка знаходиться на території Завалівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області і виділена із земель с/с "Завалівська" ОСОБА_5 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0147844

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Підгаєцький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: підпис ОСОБА_7