Номер провадження: 22-ц/785/4546/16
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л. В.
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.07.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів - Погорєлової С.О., Цюри Т.В., при секретарі - Колмакові В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 березня 2016р. по справі за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради, за участю третіх осіб - ОСОБА_3, Третьої одеської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

встановила:

09 липня 2015р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк достатній для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилася після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_4 у вигляді частини квартири АДРЕСА_1, посилаючись на те, що вона була хвора як на день смерті чоловіка так і до цього часу, хвороба перешкоджала їй своєчасно подати таку заяву до нотаріальної контори.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16 березня 2016р. у задоволені позову ОСОБА_2 - відмовлено (а.с.196-198).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення її позову, посилаючись на те, що суд безпідставно відмовив їй у задоволені позову, не прийняв до уваги усі обставини по справі, поважність причин пропуску нею строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.201-205).

Колегія суддів, заслухав суддю доповідача, апелянта ОСОБА_2, її представника, ОСОБА_3, адвоката в його інтересах, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки - ОСОБА_4. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 08 лютого 2097р. померлому ОСОБА_4 належала 1/3 частина квартири АДРЕСА_1.

З копії спадкової справи №613/2014 вбачається, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 було заведено спадкову справу за заявою сина померлого - ОСОБА_3, яку він подав 24 червня 2014р. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

Позивач ОСОБА_2 22 квітня 2015р. поштою направляла заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_4, але державний нотаріус Третьої одеської держаної нотаріальної контори роз'яснила позивачці ОСОБА_2 про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на майно ОСОБА_4 у зв'язку із тим, що вона у встановлений законом строк не звернулася з заявою про прийняття спадщини (а.с.115, 118, 41, 130).

Позивачка ОСОБА_2 мотивувала поважність пропуску строку звернення до нотаріуса тім, що вона на день смерті чоловіка та по цей час була хвора. На підтвердження хвороби позивачка ОСОБА_2 надала суду першої інстанції довідку, з якої вбачається, що вона з 01 березня 2011р. знаходиться на диспансерному обліку у КУ «Одеський обласний шкірно-венерологічний диспансер» з діагнозом псоріаз, та з 26 лютого 2014р. по 24 березня 2014р. знаходилася на стаціонарному лікуванні у диспансері (а.с.7, 161).

Відповідно до ст.ст.1269 та 1270 ЦК України спадкоємець, який на момент смерті спадкодавця не проживав разом з ним, має право прийняти спадщину протягом шести місяців з дня її відкриття, тобто з моменту смерті спадкодавця, шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України передбачені наслідки пропуску строку для прийняття спадщини, зокрема частина 1 вказаної статті передбачає, що спадкоємець, який протягом вказаного строку не подав заяву про прийняття спадщини, вважається таким, що її не прийняв.

Частина 3 ст.1272 ЦК України передбачає можливість встановлення судом додаткового строку, достатнього для подання такою особою заяви про прийняття спадщини.

Зокрема, додатковий строк може бути визначений у випадку пропуску спадкоємцем строку звернення до нотаріуса з поважних причин.

Пунктом п.24 постанови № 7 від 30 травня 2008р. Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» звернуто увагу на те, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У пункті 2 роз'яснень наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» чітко зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Відмовивши ОСОБА_2 у задоволені позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачкою не було надано належних й допустимих доказів про поважність причин пропуску строку на подачу своєчасно заяви про прийняття спадщини, що є основною умовою для визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Судова колегія погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції і вважає, що позивач не надала суду першої та суду апеляційної інстанції відповідні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Слід зазначити, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24 червня 2015р. за ОСОБА_3 було визнано право власності в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 і на земельну ділянку, розташовану в с. Богнатово, СК «Верстабудівельник-1», на гроші на рахунку НОМЕР_1 у ПАТ «Імексбанк» (а.с.163-165). Вказане рішення суду набрало законної сили 07 липня 2015р.

Тобто на день розгляду вказаної справи фактично не має спадкового майна після померлого ОСОБА_4, на яке позивачка може претендувати.

Безпідставними є твердження позивачки ОСОБА_2 про неможливість через тяжку хворобу своєчасно подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки вона 22 квітня 2015р. поштою направляла заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_4, що на думку судової колегії, не перешкоджало їй подати саме поштою таку заяву своєчасно (а.с.115, 118).

З урахуванням вимог закону та враховуючи, що зазначені позивачкою ОСОБА_2 причини пропуску строку для прийняття спадщини, а саме те, що вона була хвора, що вона нібито постійно мешкала з померлим на день його смерті, судова колегія вважає, що вказані причини ні є об'єктивними, не переробними, істотними труднощами, та позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Доводи апелянта, що вона фактично прийняла спадщину, оскільки на день смерті постійно мешкала в квартирі, яка є спадковим майном, також ні є підставою для задоволення її позову саме про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4, а були підставою для звернення з іншими позовними вимогами.

ОСОБА_2 03 листопада 2014р. зверталася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Одеської міської ради про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом. Однак, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24червня 2015р. ОСОБА_2 було відмовлено у задоволені вказаного позову (а.с.163-165).

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.304, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 березня 2016р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий: І.П.Сидоренко

Судді: С.О.Погорєлова

Т.В. Цюра