АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/7162/16 Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

Іменем України

15 листопада 2016 р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Кіпенка І.С.,

суддів Пшенічної Л.В., Кіся П.В.,

за участі секретаря Брулевич В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а:

12 серпня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про стягнення на свою користь аліментів на утримання дитини в розмірі 1500 гривень щомісяця, посилаючись на те, що відповідач є батьком їхньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач ОСОБА_2 матеріальної допомоги на виховання та утримання дитини не надає, у звязку з чим позивач вимушена звернутися до суду.

Позивач в судовому засіданні суду першої інстанції позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач позов визнав частково, посилаючись на те, що є інвалідом 3 групи та має пенсію 1130 гривень щомісяця у звязку з чим вважав, що розмір позовних вимог завищений.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Суд стягнув з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 700 гривень щомісяця, починаючи з дня подачі заяви 12 серпня 2016 року до досягнення повноліття дитини. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі зазначає, що висновки суду не відповідають вимогам норм матеріального права та є наслідком не належного дослідження доказів по справі і надання їм неправильної правової оцінки в їх сукупності, що свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту предявлення позову до суду 12 серпня 2016 року до моменту досягнення дитиною повноліття.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст.303 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, судова колегія вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення районного суду в повній мірі не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво І-ВЛ №282287 видане ВРАЦСу Московського районного управління юстиції м. Харкова 03 серпня 2004 року, а.с.5).

З висновком про те, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на неповнолітню дитину колегія суддів погоджується, оскільки, відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу.

Врахування зазначених обставин для правильного вирішення спору та не порушення прав жодної із сторін, дитини, є необхідним із огляду на роз'яснення, дані судом у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» про те, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до вимог ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Однак, як встановлено судовим рішенням та підтверджується матеріалами справи, що згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією 12ААА №446308 відповідач ОСОБА_2 має 3 групу інвалідності (а.с.18), а також отримує пенсію в розмірі 1130 гривень щомісяця, згідно довідки УПФУ в Московському районі м. Харкова №1/8 від 31 серпня 2016 року (а.с.19).

При таких обставинах у суду першої інстанції були відсутні підстави до стягнення з відповідача аліментів на неповнолітню дитину на користь позивачки у твердій грошовій сумі, оскільки, відповідач має щомісячний дохід у вигляді пенсії по інвалідності.

Колегія суддів, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, вважає, що рішення суду можливо змінити, змінивши розмір і порядок стягнення аліментів.

З урахуванням матеріалів справи судова колегія приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на підставі ч.1 ст.183 СК України у вигляді частки заробітку (доходу) батька, оскільки він отримує пенсію і відповідно має регулярний дохід.

Колегія суддів вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, змінивши рішення суду першої інстанції в цій частині.

В іншій частині зазначене рішення залишається без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.3 ч.1 ст.307, п.3-4 ч.1 ст.309, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, ст.ст.180-184 СК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2016 року - змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, 03 липня 2004 року в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В іншій частині зазначене рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили негайно і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя І.С. Кіпенко

Судді - П.В. Кісь

ОСОБА_5