Справа № 309/2589/16-ц
Провадження № 2/309/1420/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2016 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Савицький С.А.

при секретарі судового засідання Росоха В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Хустської міської ради Закарпатської області, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_5, який між ними було розірвано 18.05.2006 року.

Від даного шлюбу у сторін народилася одна дитина - донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження.

14.10.2006 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про одруження № НОМЕР_1 від 08.08.206 року.

Рішенням Хустського міського суду Закарпатської області від 25.06.2014 року присуджено до стягнення з ОСОБА_2 в її користь на утримання доньки ОСОБА_3 аліментів в розмірі 180 гривень, до повноліття доньки.. Однак, до цього часу ОСОБА_5 згідно довідки-розрахунку заборгованості від 25.07.2016 за N9793 виданої ВДВС Хустського РУЮ Закарпатської області заборгованість по аліментах з станом на 01.07.2016 року 2700 грн.

З часу розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_2 з 08.08.2006 році вона утримує доньку ОСОБА_3, самостійно, оскільки відповідач взагалі перестав цікавитися її життям. Фактично, з часу розірвання шлюбу, відповідач відмовився від свого батьківського обов'язку виховувати та утримувати свою неповнолітню доньку ОСОБА_3 до досягнення нею повноліття, тобто відмовився від виконання своїх батьківських обов'язків. Його взагалі як не цікавив, так і не цікавить розвиток доньки, стан її здоров'я, її інтереси та потреби, необхідність її матеріального забезпечення тощо. У добровільному порядку відповідач аліменти не сплачує, жодним чином не займається вихованням дитини, повністю усунувся від утримання доньки ОСОБА_3, відповідач не цікавиться духовним та фізичним розвитком доньки, не приділяє їй належної уваги, у зв'язку з чим позивачка просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_3.

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву, згідно якої просить розглядати дану справу в її відсутності, підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити, посилаючись на наведені в заяві обставини.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки в судове засідання відповідач суд не повідомляв.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Хустської міської ради Закарпатської області в судове засідання не з'явився, подав до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6, мешканця АДРЕСА_1 відносного неповнолітньої доньки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6, мешканця АДРЕСА_1 відносного неповнолітньої доньки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що питання щодо позбавлення ОСОБА_6, мешканця АДРЕСА_1 відносного неповнолітньої доньки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 є доцільним та таким, що не суперечить інтересам неповнолітньої дитини.

Відповідно до вимог 15 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та приймати участь у їх вихованні та розвитку.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 155 СК, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007р., позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007р., особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місяця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування (ч. 4 ст. 19 СК України).

Керуючись вимогами ст.ст.10, 60, 209, 212-215, 218, 224 - 227 ЦПК України, ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. ст. 19, 164, 165, 166 Сімейного кодексу України с у д, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_6, мешканця АДРЕСА_1 відносного неповнолітньої доньки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Закарпатської області.

На рішення суду відповідач ОСОБА_2 може подати заяву про його перегляд протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Хустського

районного суду: підпис Савицький С.А.

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду : Савицький С.А.