ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
провадження № 2/753/7012/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря ГОЛОДЕНКО К.В.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві

цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, суд

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 ( одна тисяча п"ятсот) гривень з усіх видів заробітку відповідача щомісячно з моменту пред"явлення позову і до досягнення сином повноліття , та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 ( одна тисяча) гривень з усіх видів його заробітку доходу) щомісяця та стягувати їх починаючи від дня пред"явлення позову до суду і до досягнення сином, ОСОБА_4 трирічного віку.

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 належним чином повідомлена , не з"явилась, про причини неявки суду не повідомила, разом з тим, від позовних вимог не відмовляється.

Відповідач ОСОБА_3. належним чином повідомлений в судове засідання не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи від останнього не надходило.

Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Не повідомлення відповідачем або представником відповідача суд про причин неявки у судове засідання визнано судом, як не поважну причину неприбуття в судове засідання відповідача та його представника, а відтак, розгляд справи продовжено за відсутності відповідача та його представника , оскільки відповідно до ч. 2 ст. 169 ЦПК України неявка відповідача або його представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Принагідно також зауважити, що розділом 5 листа Апеляційного суду міста ОСОБА_1 від 01.09.2013 року «Узагальнення практики судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства при розгляді цивільних справ у порядку заочного розгляду» звернуто увагу судів, що у випадку наявності клопотання відповідача про розгляд справи за його відсутності відсутні підстави для ухвалення заочного рішення. У такому випадку відповідач вважається присутнім і причини його неявки не з'ясовуються.

З огляду на зазначені положення законодавства, суд прийшов до висновку про проведення розгляду справи в звичайному порядку, передбаченомуЦПК України, без ухвалення заочного рішення.

Відповідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статті 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи, до яких, зокрема, законодавцем віднесено визнання права.

Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 09.11.2012 року між позивачкою та відповідачем ОСОБА_3 було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб Серія НОМЕР_1 ( а.с. 7) .

Від шлюбу мають спільного сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження видано 07 липня 2015 року, серія НОМЕР_2 ( а.с.8).

У позивача немає можливості працювати, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років ( а.с. 17). Також їй відмовлено у допомозі по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не отримувала допомоги і при народженні дитини. Жодних доходів у позивача немає.

Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 с. 84 Сімейного Кодексу України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 75 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ч. 4 с.75 Сімейного Кодексу України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач на даний час неофіційно працює, здає в оренду житлове приміщення ( а.с.36-37), не підтвердив свій фінансовий стан і на даний час не приймає участь у вихованні, розвитку та матеріальному забезпеченні неповнолітнього сина , то суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 ( одна тисяча п"ятсот) гривень з усіх видів заробітку відповідача щомісячно з моменту пред"явлення позову і до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7.

Згідно вимог ст. 8 Закону України " Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Крім того, утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є природним обов"язком батьків, що випливає зі змісту положення ст. 180 СК України, яке зобов"язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

А також враховуючи той факт, що позивачка не отримує державну допомогу, згідно Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", то суд вважає за можливе стягувати з відповідача на утримання позивачки до досягнення малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 ( одна тисяча) гривень з усіх видів його заробітку доходу) щомісяця та стягувати їх починаючи від дня пред"явлення позову до суду і до досягнення сином, ОСОБА_4 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8.

Також підлягає стягненню судовий збір з відповідача у відповідності з ст. 88 ЦПК України при задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 10, 15, 57, 60, 195, 196, 208, 209, 212, 213,214, 215, 218, 294 , 367 ЦПК України та на підставі ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Києва, зареєстрованого у АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер відсутній на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої у АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер відсутній аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 ( одна тисяча п"ятсот) гривень з усіх видів заробітку відповідача щомісячно з моменту пред"явлення позову з 26 серпня 2016 року і до досягнення сином повноліття , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Києва, зареєстрованого у АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер відсутній судовий збір на користь держави в розмірі 551 ( п"ятсот п"ятдесят одна ) гривень 20 коп. на р/р 0003 в УДК Дарницького району, код банку 820019, , код класифікації доходів бюджету 22030001, Дарницький районний суд за стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Києва, зареєстрованого у АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер відсутній на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої у АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер відсутній аліменти на утримання дружини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 ( одна тисяча) гривень з усіх видів його заробітку доходу) щомісяця та стягувати їх починаючи від дня пред"явлення позову до суду з 26 серпня 2016 року і до досягнення сином, ОСОБА_4 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Києва, зареєстрованого у АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер відсутній судовий збір на користь держави в розмірі 551 ( п"ятсот п"ятдесят одна ) гривень 20 коп. на р/р 0003 в УДК Дарницького району, код банку 820019, , код класифікації доходів бюджету 22030001, Дарницький районний суд за стягнення аліментів на утримання дружини .

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію рішення невідкладно направити сторонам рекомендованою поштою.

СУДДЯ ЛЕОНТЮК Л.К.