Провадження № 2/643/893/16
21.12.2016 року Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Стальмакової В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ПАТ КБ Приватбанк звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в загальному розмірі 6431,01 грн.
В обґрунтування позову зазначив, що 07.07.2012 року між позивачем та відповідачем укладено договір № HAD0R211940903, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 2427,46 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими Кредитним договором. Відповідач свої зобовязання за договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 07.07.2012 року складає 6431,01 грн., з яких: 2154,98 грн. заборгованість за кредитом; 1,72 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 339,85 грн. заборгованість за комісією, 3152,03 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 282,43 грн. штраф (процентна складова).
Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, в клопотанні просив суд розглядати справу за його відсутності та зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи за його відсутності, суду не надав.
Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів.
Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Позивачем відповідно до заяви позичальника ОСОБА_1 від 07.07.2012 року № HAD0R211940903, Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів, які складають Договір про надання банківських послуг, було надано відповідачу кредит у розмірі 2427,46 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Пунктом 2.4.5.1 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по Кредиту, включаючи заборгованість, яка виникла у відповідності до п. 2.4.3.6, п. 2.4.5.2, п. 2.4.5.3 Умов та правил, позикодавець сплачує Банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по Кредиту, в тому числі заборгованості у відповідності до п. 2.4.3.6, п. 2.4.5.2, п. 2.4.5.3 Умов та правил за кожен день прострочення, проте не менше 1 грн.
Відповідно до п. 2.4.5.2 Умов та правил, у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником зобовязання по сплаті винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі, зазначеному в заяві, Позичальник сплачує Банку штраф в розмірі 100 % від розміру неналежно сплаченої винагороди. Сплата штрафу здійснюється Позичальником за кожен місяць такого порушення, починаючи з останнього місяця належного виконання Позичальником зобовязання по сплаті винагороди по Кредиту.
Пунктом 2.4.5.5 Умов передбачено, що при порушенні Позичальником строків платежів з кожного з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 90 днів, Позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості.
Відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів згідно умов Договору, належним чином не виконав, в звязку з чим станом на 14.08.2015 року у нього утворилась заборгованість в розмірі 5308,73 грн., з яких: 2154,98 грн. - заборгованість за кредитом; 1,72 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 2156,70 заборгованість з пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу, які регулюють відносини позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.
Частиною першою статі 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Статтею 549 ЦК України передбачено обовязок боржника сплатити кредитору неустойку (штраф, пеню) в разі порушення ним зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та стягує з відповідача заборгованість за кредитом, відсотками, та неустойкою.
Загальний розмір заборгованості за тілом кредиту та відсотками складає 2156,70 грн.
Вирішуючи питання щодо розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача, суд керується правовими позиціями, викладеними в постанові Верховного Суду України від 03.09.2014 року, згідно яких частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.
Враховуючи, що нарахований позивачем розмір пені перевищує розмір заборгованості за кредитом та процентами, суд, керуючись положеннями ч. 3 ст. 551 ЦК України та вказаними вище правовим позиціями Верховного Суду України, зменшує розмір пені до розміру заборгованості за тілом кредиту та процентами, а саме до суми 2156,70 грн.
Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості з комісії за користування кредитом в розмірі 339,85 грн., суд відмовляє у вказаних вимогах з наступних підстав.
Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вказані грошові кошти в розмірі 339,85 грн. є саме комісією.
Виконаний позивачем розрахунок заборгованості, в якому зазначено на наявність заборгованості з комісії в загальному розмірі 339,85 грн., суд не може визнати належним доказом, що підтверджує обґрунтованість нарахування банком такого платежу.
З наданих позивачем документів, в тому числі тих, що складають Договір, судом не встановлено право позивача нараховувати комісію в загальному розмірі 339,85 грн., конкретні підстави її нарахування та розмір.
Таким чином, всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України позивачем не доведено, шляхом надання суду належних та допустимих доказів, наявність у нього підстав для нарахування відповідачу комісії в розмірі 339,85 грн.
За таких обставин суд відмовляє в позові в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією в загальному розмірі 339,85 грн.
Щодо позовних вимог з приводу стягнення заборгованості за штрафами, то у суду відсутні підстави для її стягнення, оскільки стягнуто заборгованість за пенею, яка нараховується з тих же підстав, що і штрафи. Відповідні правові позиції щодо неможливості одночасного стягнення за невиконання договірних зобовязань штрафів та пені викладені в постанові Верховного суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15.
Таким чином, суд частково задовольняє позовні вимоги та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту, відсотками та неустойкою в загальному розмірі 4313,40 грн.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позовних вимог суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 816,93 грн.
Крім того, суд стягує з відповідача ОСОБА_1 судові витрати, повязані з поданням позивачем оголошення про виклик відповідача у пресі в судове засідання, призначене на 23.02.2016 року, в розмірі 243,60 грн. У відшкодуванні витрат на публікацію інших оголошень в пресі суд відмовляє, оскільки суду не надано належних доказів публікації вказаних оголошень. Крім того, інформація про наявність зроблених оголошень в пресі, була надіслана до суду після дат судових засідань, в які відповідач викликався шляхом публікації відповідних оголошень, і суд у звязку з відсутністю станом на дати судових засідань даних про належний виклик відповідача, відкладав призначені судові засідання.
Керуючись ст. 10, 11, 60, 79, 88, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -
Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» грошові кошти в розмірі 4313,40 грн. (чотири тисячі триста тринадцять тисяч сорок копійок).
Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» понесені останнім судові витрати в загальному розмірі 1060,53 грн. (одна тисяча шістдесят копійок пятдесят три копійки).
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Позивач, який брав участь у справі, але не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя Крівцов Д.А.