справа № 312/205/16-ц
провадження № 2/312/56/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2016 року селище ОСОБА_1

Великобілозерський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Рогоза А.Ю.,

при секретарі Сиротюк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Велика Білозерка Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування Великобілозерської районної державної адміністрації Запорізької області, про визнання батьківства,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання батьківства, в якій зазначає, що 15 березня 2016 року померла ОСОБА_4, яка є матірю малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Запис про батька дитини в свідоцтві про народження виконано відповідно до ст. 135 СК України. Позивач вважає себе біологічним батьком дитини, але юридично оформити стосунки з ОСОБА_4 за її життя він не встиг, так як остання раптово захворіла і померла, а він в цей час був одружений з іншою жінкою. Разом з тим, він бажав народження дитини, забирав її з пологового будинку, надавав матеріальну допомогу та систематично відвідував, але на момент реєстрації народження доньки він перебував поза межами України, тому ОСОБА_4 зареєструвала дитину як мати одиначка. Після смерті ОСОБА_4 опікуном дитини призначена її сестра ОСОБА_3 Позивач бажає виховувати свою дитину самостійно, у звязку з чим змушений звернутися до суду з позовом про визнання батьківства.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, зазначивши, крім викладеного у позові, що з ОСОБА_4 він познайомився у АР Крим, де вони працювали на той час та мешкали у одному гуртожитку, між ними склалися близькі стосунки. Завагітнівши ОСОБА_4 повернулася до своїх батьків у с. Велика Білозерка і чекала народження дитини. Коли народилася донька позивач забрав їх з пологового будинку, допомагав матеріально, систематично відвідував. У 2016 році ОСОБА_4 захворіла та раптово померла. Після смерті ОСОБА_4 відповідач та її рідні стали уникати спілкування з позивачем, оскільки не бажають, щоб він забирав доньку.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснивши, що її сестра ОСОБА_4 за життя не розповідала хто є батьком дитини. Разом з тим, відповідач не заперечувала, що ОСОБА_2М забирав її сестру з новонародженою дитиною з пологового будинку та в подальшому відвідував їх. Відповідач просить відмовити у позові застосувавши строк позовної давності, передбачений ст. 129 СК України.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Великобілозерської районної державної адміністрації Запорізької області ОСОБА_6 у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що вимоги, які викладені в позовній заяві, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

За ст. 20 Сімейного кодексу України, до вимог, що випливають із сімейних правовідносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених, зокрема ч.2 ст. 129 цього Кодексу.

Посилання відповідача на ч.2 ст.129 Сімейного кодексу України щодо застосування позовної давності в один рік, стосується спору про батьківство між чоловіком матері дитини та особою, яка вважає себе батьком дитини.

До вимог, заявлених в позовній заяві позивачем, відповідно до ст.128 Сімейного кодексу України, позовна давність не застосовується, а тому заява відповідача про застосування позовної давності до вказаних правовідносин задоволенню не підлягає.

Частиною 8 ст.7 Сімейного кодексу України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

На підставі ст. 3 Європейської конвенції про правовий статус дітей, народжених поза шлюбом, від 15.10.1975 року, ратифікованої Україною 14.01.2009 року, встановлено, що батьківство стосовно кожної дитини, народженої поза шлюбом, може бути підтверджене або встановлене шляхом добровільного визнання або за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, дитина має право, наскільки це можливо, знати своїх батьків і право на їх піклування.

За ч. 2 ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається, зокрема, за рішенням суду.

Нормами ч. 1, ч. 2 ст. 128 СК України та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу , батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 ст. 135 цього Кодексу.

Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 213,215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства ( материнства) в органах РАЦС.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 народилася 15 квітня 2015 року у м. Кам»янка-Дніпровська Кам»янсько-Дніпровського району Запорізької області. Згідно свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великобілозерського районного управління юстиції у Запорізькій області 24.04.2015 року, її матірю є ОСОБА_4, а батьком записаний ОСОБА_7 (а.с.26). За інформацією Великобілозерського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с.75), відомості про батька в актовому записі про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, були внесені відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері).

Мати дитини ОСОБА_4 померла 15 березня 2016 року (а.с.27).

За розпорядженням голови Великобілозерської районної державної адміністрації №117 від 12.04.2016 року, опікуном дитини-сироти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, призначено ОСОБА_3 (а.с. 28).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона є рідною бабусею малолітньої ОСОБА_5 та матірю померлої ОСОБА_4 Протягом 2007-2015 років її донька ОСОБА_4 працювала і мешкала у АР Крим. Завагітнівши донька повернулася додому, але не розповідала хто є батьком її майбутньої дитини. Після народження дитини позивач неодноразово відвідував її доньку у с. Іванівка Кам»янсько-Дніпровського району.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що вона є рідною сестрою померлої ОСОБА_4 Завагітнівши сестра казала їй, що батьком майбутньої дитини є чоловік на імя «Діма». Вперше позивача вона побачила на дні народження племінниці, коли ОСОБА_5 виповнився один рік, але їй особисто позивача ніхто не представляв, як батька ОСОБА_10.

Згідно з висновком експерта № 265 від 25.20.2016 року за результатами судової молекулярно-генетичної експертизи, встановлена біологічна спорідненість між ОСОБА_2 та ОСОБА_5. Ймовірність підтвердження біологічної спорідненості складає 99,9992% (а.с.69-72).

Крім того, у судовому засіданні оглянуті оригінали фотознімків, на яких, за твердженням позивача, зображений він разом з донькою ОСОБА_5 під час її відвідування у різні періоди, що не заперечується відповідачем (а.с.4-5)

Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, судом встановлено, що докази, що містяться в справі, підтверджують батьківство ОСОБА_2 відносно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, тому суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 7, 125, 128 Сімейного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування Великобілозерської районної державної адміністрації Запорізької області, про визнання батьківства - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком ОСОБА_5, яка народилася 15 квітня 2015 року у м. Кам»янка-Дніпровська Кам»янсько-Дніпровського району Запорізької області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.Ю. Рогоза