АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2/593/301/2015Головуючий у 1-й інстанції Німко Н.П.
Провадження № 22-ц/789/811/16 Доповідач - Ткач З.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткача З.Є.

суддів - Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

з участю сторін - ОСОБА_1,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 18 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позов мотивував тим, що подружнє життя не склалося по тій причині, що вони абсолютно не зходяться характерами, що робить неможливим сумісне приживання, між ними часто виникають сварки і непорозуміння, фактично шлюб розпався і подальше збереження сім'ї є неможливим.

Враховуючи вищенаведене, просив розірвати шлюб.

Рішенням Бережанського районного суду від 18 грудня 2015 року вирішено: Позов задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 11 травня 1997 року виконавчим комітетом Потуторської сільської роди Бережанського району Тернопілської області, актовий запис №03.

Стягнути з відповідачки ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_3 243 грн 60 коп. сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити, мотивуючи тим, що з позивачем ведуть спільне господарство, підтримують спільні відносини, сварок у сім'ї не має, відповідач працює, отримує заробітну плату, яку використовує на сім'ю, спільно вирішують сімейні проблеми, разом утримують будинок, обробляють земельну ділянку. Є окремі непорозуміння, які вже вирішенні. Тому підстав для розірвання шлюбу не має.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, перевіривши законність та обґрунтованість (рішення ухвали) суду, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

В силу ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка.

В силу ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ст. 112 СК України, яка передбачає підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11 травня 1997 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб.

Від шлюбу народилась дочка ОСОБА_5, яка із слів позивача є повнолітньою.

Як видно з матеріалів справи сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства, понад один рік не підтримують шлюбних відносин. Позивач наполягає на тому, що жодних спільних інтересів з дружиною не має і не бажає мати.

В суді також вказав, що з відповідачкою відновлювати шлюбні відносини він не бажає, оскільки має іншу жінку, з якою має намір укласти шлюб.

Відповідачка до суду першої інстанції не з'являлась і в письмовій заяві просила надати строк для примирення (а.с. 16)

Ухвалою суду від 10 липня 2015 року подружжю ОСОБА_5 надано строк для примирення строком на п'ять місяців.

По спливу строку на примирення сімейні стосунки сторони не відновили, проживають окремо, не спілкуються, втратили почуття взаємоповаги та любові. Крім того позивач повідомив, що підтримує стосунки з іншою жінкою, з якою має намір створити сім'ю.

Примушування до шлюбу не допускається. А тому подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення для справи.

Отже, судом першої інстанції було вірно встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин було те, що сім'я розпалася та існує формально, сторони не ведуть спільного господарства, шлюбні стосунки сторони тривалий час не підтримують.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про розірвання шлюбу.

Заперечення відповідачки проти розірвання шлюбу з тих підстав, що з позивачем ведуть спільне господарство, підтримують спільні відносини, сварок у сім'ї не має, відповідач працює, отримує заробітну плату, яку використовує на сім'ю, спільно вирішують сімейні проблеми, разом утримують будинок, обробляють земельну ділянку, окремі непорозуміння вже вирішенні, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки не визнаються позивачем, і відповідними доказами не підтверджуються.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

У відповідності до ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду постановлено у відповідності до чинних норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314 ЦПК України,колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 18 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала колегії може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів, шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: