Справа № 589/2826/16-ц
Провадження № 4-с/589/10/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 р.

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді Прачук О. В.,

з участю секретаря судового засідання Антошко Т. А.,

боржника ОСОБА_1,

стягувача ОСОБА_2,

представника стягувача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка скаргу ОСОБА_1 на розрахунок заборгованості по аліментах державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві ОСОБА_4, заінтересовані особи: відділ Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві, ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, мотивувавши її тим, що на примусовому виконанні в відділі ДВС Шосткинського міськрайонного управління юстиції з 09.03.2016 року перебуває виконавчий лист № 2-2228/2006, виданий Шосткинським міськрайонним судом 27.10.2006 року, про стягнення з нього ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 від усіх видів його заробітку, доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

До березня 2016 року даний виконавчий лист перебував на виконанні в відділі ДВС Печерського РУ юстиції м. Києва у державного виконавця Удавіцької Є. В.

21.06.2016 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ним було отримано довідку-розрахунок заборгованості по аліментах за період з березня 2016 року по червень 2016 року та довідку-розрахунок за період з 06.08.2014 року по 16.03.2016 року на суму 37 006 грн 13 к., яку склала державний виконавець Удавіцька Є. В. З даної довідки вбачається, що заборгованість була розрахована, виходячи з 1/4 частки середньої заробітної плати по місту Києву, однак він з 31.05.2013 року зареєстрований та проживає в м. Шостка.

Таким чином, заборгованість по аліментам розрахована державним виконавцем з порушенням норм законодавства.

Посилаючись на вказане, просить скасувати розрахунок заборгованості по аліментам, складений державним виконавцем відділу ДВС Печерського районного управління юстиції в м. Києві ОСОБА_4 за період з 06 березня 2014 року по 16.03.2016 року в сумі 37 006 грн 13 к.

В судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримав, просив задовольнити. Повідомив, що хоча і значився працюючим в м. Києві, однак фактично не працював і заробітної плати не отримував. Допомогу на утримання дитини надавав по можливості. Також зазначив, що намагався повідомити державного виконавця, про те, що переїхав жити до м. Шостка, однак не зміг додзвонитись, а письмово не повідомив, бо не знав адреси відділу ДВС.

Державний виконавець Удавіцька Є. В. та представник відділу ДВС Печерського РУЮ у м. Києві в судове засідання не зявились, неодноразово повідомлялись про дату, місце і час розгляду справи належним чином, заяв, клопотань, заперечень на скаргу на адресу суду не надходило.

Стягувач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечили. ОСОБА_2 зазначила, що заявник надавав добровільно допомогу на утримання сина до вересня 2013 року, а потім перестав. В 2014 році вона переїхала до м. Шостка з м. Севастополя та почала зясовувати, де перебуває виконавче провадження по стягненню аліментів з колишнього чоловіка, оскільки їй відмовили в призначенні допомоги на дитину без довідки про заборгованість по аліментам. Тривалий час вона розшукувала, де перебуває виконавче провадження, та 26.02.2016 року попрохала, щоб виконавче провадження передали на виконання до м. Шостка..

Представник стягувача зазначила, що заборгованість розрахована вірно, оскільки боржник, всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» не повідомив державного виконавця про зміну місця проживання.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали до скарги, встановив наступне:

З матеріалів справи вбачається і підтверджено сторонами, що 27.10.2006 року Шосткинським міськрайонним судом було видано виконавчий лист № 2-2228/2006 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 частини доходів на утримання дитини щомісячно до досягнення нею повноліття.

Також з матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження до 26.02.2016 року перебувало на примусовому виконанні в відділі ДВС Печерського РУЮ у м. Києві.

Постановою від 26.02.2016 року, винесеною державним виконавцем Удавіцькою Є. В., виконавче провадження по вказаному виконавчому листу було закінчено в звязку з переданням виконавчого провадження за місцем проживання боржника. (а.с. 27)

Постановою від 09.03.2016 року, винесеною державним виконавцем відділу ДВС Шосткинського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5, було відкрито виконавче провадження по примусовому стягненню аліментів з ОСОБА_1 О. на користь ОСОБА_2 в звязку з надходженням виконавчого листа від відділу ДВС Печерського РУЮ у м. Києві. (а.с. 2)

Згідно довідки-розрахунку по аліментах, складеною державним виконавцем Удавіцькою Є. В., заборгованість ОСОБА_1 за період з 06.03. 2014 року по 01.03.2016 року становить 37 006 грн 13 к.

З даної довідки вбачається, що розмір аліментів та відповідно заборгованість обчислювались, виходячи з даних про середню заробітну плату по м. Києву. (а.с. 4)

Згідно відмітки в паспорті ОСОБА_1 зареєстрований в м .Шостка АДРЕСА_1 з 31.05.2013 року. (а.с. 7)

З записів в трудовій книжці ОСОБА_1 вбачається, що боржник працював завідуючим господарством в ПО «Садок «Країна малят» з 01.11.2011 року по 01.07.2014 року. (а.с. 6-8)

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу в 2014 році боржник ні заробітної плати, ні інших офіційних доходів не отримував, з 2015 року і по даний час джерелом доходів ОСОБА_1 є виплати з Управління праці і соціального захисту населення Шосткинської міської ради. Як пояснив боржник це допомога по догляду за дитиною-інвалідом.

Згідно з ч. 3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (який діяв на час проведення розрахунку) розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

За приписами ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Пунктом 7.13.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року, (яка діяла на час проведення розрахунку) передбачено, що якщо боржник не працює або відсутня інформація про отримання боржником доходів, державний виконавець розраховує заборгованість у такому самому порядку, виходячи із середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості. Після отримання достовірної інформації про джерела доходів боржника та їх розмір державний виконавець здійснює перерахунок заборгованості та повідомляє про нього стягувача і боржника.

Відповідно до вимог ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби. (п. 18 постанови ВССУ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 № 6)

З наведеного вбачається, що суд вправі визнати неправомірними дії, рішення чи бездіяльність державного виконавця та зобовязати їх усунути, однак суд не вправі скасовувати прийняті державним виконавцем рішення, оскільки це є дискреційними повноваженнями державного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

ОСОБА_1 не заявляв вимоги про визнання дії державного виконавця по обрахунку заборгованості неправомірними, як і вимоги про зобовязання державного виконавця здійснити нових розрахунок.

Зважаючи на вказане, підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області шляхом подання апеляційної скарги через Шосткинський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_6