ухвала

іменем україни

07 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Жовтневої районної у місті раді м. Кривого Рогу, про виселення, за касаційною скаргою ОСОБА_4 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_5 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2016 року

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом, обґрунтовуючи який зазначило, що 01 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (далі - ВАТ КБ «ПриватБанк»), правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав останній кредит у розмірі 17 600 доларів США, а також 3 979 доларів США на сплату страхових платежів, зі сплатою відсотків у розмірі заборгованості за кредитом, винагородою (комісією) за надання фінансового інструмента в розмірі 0,2 % від суми виданого кредиту щомісяця.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ВАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено договір іпотеки, предметом якого визначено квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що належить відповідачу на праві власності.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2014 року, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: на квартиру АДРЕСА_1.

Позивач вказує, що у серпні 2013 року в порядку ст. 40 Закону України «Про іпотеку» направив мешканцям указаної квартири вимогу у тридцятиденний строк звільнити її. Згідно з актом про вручення повідомлення про виселення у присутності свідків особі, зареєстрованій у спірній квартирі, було проголошено текст повістки про добровільне виселення, однак отримувати повідомлення відповідач відмовилася.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить виселити відповідачів зі спірної квартири.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2014 року, у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Жовтневої районної у місті раді м. Кривого Рогу, про виселення, відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2015 року ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2015 року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 червня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Жовтневої районної у місті раді м. Кривого Рогу, про виселення задоволено.

Виселено ОСОБА_4 з неповнолітнім ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 243 грн 60 коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 вересня 2015 року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 червня 2014 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 березня 2016 року у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Жовтневої районної у місті раді м. Кривого Рогу, про виселення, відмовлено в повному обсязі.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2016 року рішенняЖовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14 березня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задоволено частково.

Виселено ОСОБА_4 з неповнолітнім ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судові витрати в розмірі 495 грн 94 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, апеляційний суд виходив з того, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки відбулось до набрання чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а тому право на виселення відповідачів виникло також до набрання законної сили цим законом.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу про те, що на дані правовідносини поширюється дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», є безпідставними та спростовуються встановленими у справі обставинами.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що 01 серпня 2007 року між ВАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав останній кредит у розмірі 17 600 доларів США на придбання квартири АДРЕСА_1, а також 3 979 доларів США на сплату страхових платежів зі сплатою відсотків у розмірі заборгованості за кредитом, винагородою (комісією) за надання фінансового інструмента в розмірі 0,2 % від суми виданого кредиту щомісяця.

На забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між ВАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено договір іпотеки, предметом якого визначено квартиру АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10 квітня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 01 серпня 2007 року № KRT0G100150896 в сумі 30 405,78 доларів США, що відповідно курсу НБУ становить 242 334 грн 07 коп. звернуто стягнення на двокімнатну квартиру на першому поверсі п'ятиповерхового будинку загальною площею 44,78 кв. м, житловою площею 27 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки за початковою ціною 112 250 грн 92 коп. ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_4 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням Витягу з Державного реєстру прав власності.

У зазначеній вище квартирі зареєстровані та проживають: ОСОБА_4, її неповнолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, яка є інвалідом ІІ групи, ОСОБА_7 - пенсіонер, дитина війни.

06 серпня 2013 року банком вручено мешканцям спірної квартири вимогу про звільнення квартири в тридцятиденний строк.

До суду із даним позовом ПАТ «ПриватБанк» звернулося 27 листопада 2013 року.

Заочне рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10 квітня 2012 року про звернення стягнення на предмет іпотеки не виконано.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 53277338, квартира АДРЕСА_1, належить ОСОБА_4, тип обтяження - заборона, на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 5407708, тип обтяження - іпотека реєстраційний номер обтяження 5407758.

Згідно із інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомостей про майно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 - відомості відсутні.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко А.В. Маляренко О.М. Ситнік