1Справа № 335/4665/16-ц 2/335/1229/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд у складі: головуючого судді Кравченко Л.Ю., при секретарі Огневюк Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому вказав, що 11 липня 2006 року між ОСОБА_1 та Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК» був укладений договір кредиту № 106М/06. За умовами договору кредиту банк надав, а ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 50000,00 (пятдесят тисяч) доларів США, зі сплатою 13,0 % річних. Крім того, в якості забезпечення зобовязань боржника за договором кредиту, банк із ОСОБА_3 уклав договір поруки № 106/06/1п від 28 березня 2008 року. У звязку з порушенням умов договору кредиту станом на 30 листопада 2015 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором становить 48728,74 доларів США та 563106,10 гривень, а саме: борг за кредитом 24920,10 доларів США, борг за відсотками 23808,64 доларів США, пеня за несвоєчасне повернення кредиту 336331,38 гривень, пеня за несвоєчасне повернення відсотків 226774,72 гривень. Просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором та 28196,21 гривень судового збору.

В подальшому позивач, з урахуванням строку позовної давності, уточнив позовні вимоги і остаточно просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за договором кредиту № 106М/06 від 11.07.2006 у розмірі: борг за кредитом 24920,10 доларів США, борг за відсотками 12 135,05 доларів США, пеня за несвоєчасне повернення кредиту 293 585,82 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків 281 442,73, а всього суму на курсом НБУ 1 497 426,02.

В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позову наполягає з підстав, зазначених в ньому. Пояснила, що строк позовної давності перервався 01.03.2016 з часу звернення з даним позовом до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя. Просить задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечує проти задоволення позову. Пояснив, що кредитним договором встановлений строк виконання зобовязання до 08.07.2011. Отже банк пропустив трирічний строк позовної давності, який сплив ще 08 липня 2014 року. Крім того, на підставі ч.4 ст.559 ЦК України договір поруки вважається припиненим у звязку з непредявленням кредитором вимог о поручителя протягом шестимісячного строку. Тому просить відмовити в задоволення позову в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків:

Судом встановлено, що 11 липня 2006 року між ОСОБА_1 та Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК» був укладений договір кредиту № 106М/06.

За умовами договору кредиту банк надав, а ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 50000,00 (пятдесят тисяч) доларів США, зі сплатою 13,0 % річних. (п.1.1. договору)

Згідно п. 2.5. договору кредиту передбачено що сплата позичальником кредиту та процентів кредитору здійснюється у валюті кредиту щомісячно, до 14:50 в день (на дату), на яку припадає погашення кредиту та процентів згідно графіку шляхом зарахування позичальником суми кредиту та процентів на рахунок № 0730 в ЗОФ АКБ «Укрсоцбанк».

Згідно умов п. 4.2. договору кредиту у разі допущення позичальником прострочення строків сплати процентів в порядку та в розмірі, визначеному пп. 2.4., цього договору, передбачених умовами цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. 1.1., 2.6.3, 3.2.3., 4.4., 5.4. цього договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення.

Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 106/06/1п від 28 березня 2008 року.

Розділами 1-2 договору поруки передбачено, що у разі невиконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором банк має право предявити вимоги безпосередньо до поручителя, які він зобовязаний виконати шляхом сплати суми заборгованості.

Відповідно до п. 6.1 договору поруки, договір поруки набирає чинності з моменту його укладення уповноваженими представниками сторін та діє до виконання у повному обсязі зобовязань за договором кредиту і договором поруки.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом, за відсотками з 01.03.2013 року по 21.06.2016 р. та заборгованість пені за несвоєчасне повернення кредиту та пені за несвоєчасне повернення відсотків складає :

- борг за кредитом 24 920,10 доларів США, що в еквіваленті становить 620 325,03 (шістсот двадцять тисяч триста двадцять пять) гривень, 03 коп.;

- борг за відсотками 12 135,05 доларів США, що в еквіваленті становить 302 072,44 (триста дві тисячі сімдесят дві) гривні 44 коп.;

- пеня за несвоєчасне повернення кредиту 11 794,12 доларів США, що в еквіваленті становить 293 585,82 (двісті девяносто три тисячі пятсот вісімдесят пять) гривень 82 коп.;

- пеня за несвоєчасне повернення відсотків 11 306,30 доларів США, що в еквіваленті становить 281 442,73 (двісті вісімдесят одна тисяча чотириста сорок дві) гривні, 73 коп.

Згідно з ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до ч.2 ст. 214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу.

Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у справі № 6-170цс13 від 17.09.2014, правила частини четвертої статті 559 ЦК України встановлюють припинення поруки як за договором із визначеним строком дії поруки, так і за договорами, в яких строк дії поруки або строк основного зобовязання встановлений не був.

Припинення поруки зі спливом строку, установленого в договорі поруки, означає, що кредитор позбавляється можливості звернутись із вимогою до поручителя про виконання його зобовязання за договором поруки у звязку з припиненням такого зобовязання поручителя.

За змістом речення першого та третього зазначеної статті кредитор повинен встигнути звернутись до поручителя з вимогою про виконання останнім свого обовязку за договором поруки, у тому числі в примусовому порядку.

Разом із тим за змістом другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України у разі, якщо строк договору поруки не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить до поручителя вимоги.

Непредявлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, і обовязку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобовязанням.

Також треба зазначити, що звернення до суду після спливу передбаченого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку не є підставою для відмови в позові у звязку зі спливом строку позовної давності, а є підставою для відмови в позові у звязку з припиненням права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунків, останній платіж, здійснений відповідачем ОСОБА_1 О.М.12.02.2009 року. Отже з 12.03.2009 розпочався строк предявлення кредитором вимоги до поручителя, а закінчився 12.09.2009 року.

Враховуючи те, що позивач звернувся до суду після спливу передбаченого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку, то в задоволенні позову в частині вимоги заборгованості до поручителя слід відмовити у звязку з припиненням права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя.

Щодо вимог позову в частині стягнення заборгованості за кредитом, за відсотками та пенею, то суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 29.03.2016 позов ПАТ „Укрсоцбанк до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором повернуто позивачу для звернення до належного суду.

Згідно з ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з ч..1,2 ст.265 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності.

2. Якщо суд залишив без розгляду позов, пред'явлений у кримінальному процесі, час від дня пред'явлення позову до набрання законної сили рішенням суду, яким позов було залишено без розгляду, не зараховується до позовної давності.

Частиною 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Тобто повернення судом позовної заяви не зупиняє перебігу позовної давності, оскільки судом не прийнято рішення про суті позову.

Тому перерив позовної давності відбувся в квітні 2016 році з часу звернення до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя.

Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у справі № 6-249цс15 від 02.12.2015 року відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобовязання" (статті 530, 631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до частини пятої статті 261 ЦК України за зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно).

Разом із тим, за змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, проценти за кредитом та пеня за процентами підлягає стягненню з відповідача у межах строку позовної давності.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені);

Враховуючи вищезазначене, з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню борг за відсотками за період з 01.04.2013 року, а також пеня за несвоєчасне повернення кредиту та пеня за несвоєчасне повернення відсотків з 01.04.2015.

На підставі ст. 526, 543, 549, 554, 610-612, 1049, 1054 ЦК України, Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

1.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (03150, м.Київ, вул. Ковпака, б. 29, рах. №0005 відкритий в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023,ідентифікаційний код 00039019) суму заборгованості за договором кредиту №106М/06 від 11.07.06р. у розмірі: борг за відсотками - 11 583,00 доларів США, що в еквіваленті становить 288330,50 грн. двісті вісімдесят вісім тисяч триста три) гривень 50 копійок, пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 293 585,82 (двісті девяносто три тисячі пятсот вісімдесят пять) гривень 82 кой; пеня за несвоєчасне повернення відсотків -281 442,73 (двісті вісімдесят одна тисяча чотириста сорок дві) гривні 73 копійок, а всього суму за курсом НБУ 863359,05 ( вісімсот шістдесят три тисячі триста пятдесят девять) гривень 05 копійок.

2. Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" суму судового збору в розмірі 28 196 гривень 21 копійок.

В решті задоволення позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.Ю.Кравченко