Єдиний унікальний номер 2н-507/11
Номер провадження 6/725/65/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2016 року Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Стоцька Л. А., розглянувши заяву Дочірньої компанії «ОСОБА_1 України» НАК «Нафтогаз України» про поновлення строку для предявлення судового наказу до виконання та видачу дублікату судового наказу, - ВСТАНОВИВ:

Дочірня компанія «ОСОБА_1 України» НАК «Нафтогаз України» звернулася до суду з заявою про поновлення строку предявлення судового наказу до виконання та видачу дублікату судового наказу.

Посилалося на те, що судовим наказом Першотравневого районного суду м.Чернівці №2-н-507/11 від 12.08.2011 року заяву компанії було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Дочірньої компанії «ОСОБА_1 України» НАК «Нафтогаз України» заборгованість за спожитий газ у розмірі 668 грн. 99 коп., а також понесені судові витрати.

Зазначений судовий наказ стягувачем було вчасно предявлено до виконання, однак листом № 5095/05-36 від 19.05.2016 року Відділ державної виконавчої служби Чернівецького МУЮ повідомив заявника про те, що зазначений судовий наказ перебував на виконанні та був повернутий стягувачеві.

Однак, копія постанови ВДВС про повернення виконавчого документу стягувачеві та оригінал судового наказу №2-н-507/11 від 12.08.2011 року до ДК НАК «Нафтогаз України» не надходили.

Просив визнати причини пропуску строку предявлення судового наказу до виконання поважними та поновити пропущений строк предявлення до виконання судового наказу №2-н-507/11 від 12.08.2011 року відносно боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2

Частково дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява Дочірньої компанії «ОСОБА_1 України» НАК «Нафтогаз України» про поновлення строку для предявлення судового наказу до виконання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлений.

Згідно ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Судовий наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження" та обов'язково містити положення про дату видачі судового наказу стягувачу, дату набрання судовим наказом законної сили та строк пред'явлення судового наказу до виконання. Зазначені відомості вносяться до судового наказу у день його видачі стягувачу для пред'явлення до виконання (ч.2 ст.103 ЦПК України).

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.23 постанови №14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», на судові накази поширюються положення статей 369-373, 377, 378, 379, 380 ЦПК щодо вирішення процесуальних питань, повязаних із виконанням судового наказу.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з'ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи №2-н-507/11 судовим наказом Першотравневого районного суду м.Чернівці №2-н-507/11 від 12.08.2011 року заяву компанії було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Дочірньої компанії «ОСОБА_1 України» НАК «Нафтогаз України» заборгованість за спожитий газ у розмірі 668 грн. 99 коп., а також понесені судові витрати.

Боржники до суду з заявою про скасування судового наказу не зверталися.

Таким чином, вказане рішення суду набрало законної сили та є обовязковим до виконання на всій території України.

Зазначений судовий наказ стягувачем було вчасно предявлено до виконання, проте листом № 5095/05-36 від 19.05.2016 року Відділ державної виконавчої служби Чернівецького МУЮ повідомив заявника про те, що зазначений судовий наказ перебував на виконанні та був повернутий стягувачеві.

Однак, копія постанови ВДВС про повернення виконавчого документу стягувачеві та оригінал судового наказу №2-н-507/11 від 12.08.2011 року до ДК НАК «Нафтогаз України» не надходили.

При вирішенні даної заяви суд також керується нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка була ратифікована Україною 17.07.1997 року, а також розясненнями наданими Європейським судом з прав людини.

Так, рішенням Європейського суду з прав людини від 22.02.2005 року, ухваленого у справі «Шаренок проти України», було встановлено порушення ст.6 Конвенції та ст.1 протоколу 1 Конвенції. При цьому, Суд зазначив, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобтоправо порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Тлумачення статті 6 як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід'ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Також, Суд сказав на свою прецедентну практику, згідно з якою відсутність у заявника можливості домогтися виконання рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, гарантоване першим реченням частини першої статті 1 Протоколу № 1.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і використання практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду є джерелом права у національній правовій системі.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подана заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 14, 371 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву Дочірньої компанії «ОСОБА_1 України» НАК «Нафтогаз України» про поновлення строку для предявлення судового наказу до виконання та видачу дублікату судового наказу - задовольнити.

Поновити Дочірній компанії «ОСОБА_1 України» НАК «Нафтогаз України» пропущений строк для предявлення до виконання судового наказу №2-н-507/11 від 12.08.2011 року про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Дочірньої компанії «ОСОБА_1 України» НАК «Нафтогаз України» заборгованість за спожитий газ у розмірі 668 грн. 99 коп., а також понесені судові витрати.

Видати стягувачу дублікати судового наказу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька