Справа № 212/2917/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого судді Борис О.Н., за участі: секретаря судового засідання Хазієвої Т.В., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду міста ОСОБА_3, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

19 травня 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 07 вересня 2007 року, мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з нею, спору про їх місце проживання не має.

Шлюбні відносини між подружжям припинені на початку січня 2016 року, сімя розпалась через постійні спори та сварки. За час спільного проживання виявилось, що подружжя є зовсім різними людьми, з різними поглядами на сімейні відносини та виховання дітей. Через відсутність взаєморозуміння, постійно виникали конфліктні ситуації в яких відповідач поводив себе нестримано та інколи агресивно, ображаючи позивачку та принижуючи її гідність. Сварки між подружжям відбувались в присутності дітей, що негативно впливає на їх стан здоровя та виховання. При цьому, вночі 17 січня 2016 року під час конфлікту в сімї, відповідач побив батьків позивачки та вдарив її, через що вони звертались до лікарні та поліції.

На даний час подружжя спільне господарство не ведуть, збереження сімї позивач вважає не можливим, у звязку з чим змушена була звернутись до суду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свої вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на підстави викладені у позові. Додатково вказала, що з 19 травня 2016 року вона разом з дітьми мешкають окремо від відповідача, за цей час сімейні відносини не поновлювались, вона категорично заперечує проти примирення з відповідачем, вважає, що сім`ю зберегти неможливо.

Відповідач ОСОБА_2 у суді вказав, не бажає розлучатися з дружиною, оскільки кохає її та дітей, проте враховує категоричні наполягання останньої на розірванні шлюбі та не буде заперечувати, при цьому вказав, що дійсно в сімї виникали сварки протягом тривалого часу. З 16 травня 2016 року сімя розпалась остаточно, він мешкає окремо від дружини на квартирі у своїх друзів. Вважає, що на припинення шлюбних відносин вплинули подруги та друзі позивачки, які налаштували її проти нього. З приводу сварки, яка відбулася 17 січня 2016 року вказав, що дійсно була сутичка з батьками дружини, проте не навмисне завдав удар дружині.

Суд, заслухавши доводи позивача та заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені в справі докази, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

До такого висновку, суд приходить на підставі наступного.

Згідно копії свідоцтва про шлюбу, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 6), ОСОБА_2 07 вересня 2007 року уклав шлюб з ОСОБА_1. Шлюб зареєстрований Жовтневим відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 788.

Від шлюбу, подружжя мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено копіями свідоцтв про народження (а.с. 7-8). Як встановлено судом, спір між подружжям щодо місця мешкання дітей відсутній, неповнолітні діти залишаться проживати з позивачкою.

З пояснень сторін судом встановлено, що сімейні відносини подружжя не підтримують з середини квітня 2016 року, фактично мешкають окремо з травня 2016 року, з вказаного часу спільне господарство не ведуть, спроб відновити сімейні відносини не було.

Причиною розпаду сім`ї стало те, що між подружжям постійно виникали спори та сварки, через різні погляди на сімейні відносини та виховання дітей. Через відсутність взаєморозуміння, постійно виникали конфліктні ситуації в яких відповідач поводив себе нестримно та інколи агресивно, ображаючи позивачку та принижуючи її гідність. Сварки між подружжям відбувались в присутності неповнолітніх дітей, що негативно впливає на їх стан здоровя та виховання.

Наполягаючи на розірванні шлюбу, позивач вказала, що 17 січня 2016 року в результаті сварки, відповідачем було заподіяно фізичне насилля відносно неї та її батьків, на підтвердження надала медичні довідки лікаря травматолога, які підтверджують факт звернення ОСОБА_1, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, до КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 8», які досліджені у судовому засіданні.

Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Відповідно до ст. 55 Сімейного кодексу України чоловік зобовязаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

У відповідності до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Таким чином, заслухавши доводи позивача та заперечення відповідача, враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому позивач намірів не має, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що спільне життя суперечить їхнім інтересам, а зберегти сім`ю немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача розриває.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по справі, суд дійшов наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, задовольняючи вимоги позивача, суд стягує з відповідача витрати понесені позивачем витрати на сплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 105, 110, 112 СК України, 10, 11, 59, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 07 вересня 2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 788, від якого мають двох малолітніх дітей - розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС залишити ОСОБА_1 прізвище Лазарук.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 гривні 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. Н. Борис