У Х В А Л А

30 грудня 2016 року

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання Довбенко Г.В.,

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в мiстi Рiвне

спpаву за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про збільшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні судді Кучиної Н.Г. знаходиться цивільна справа № 569/13711/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про збільшення розміру аліментів

30 грудня 2016 року суддя Кучина Н.Г. заявила самовідвід.

В обґрунтування заяви посилається на те, що під час судового засідання представник позивача та свідок у справі почали робити суду зауваження, висловлювати звинувачення, щодо питань, які суд задає, що обєктивно дає підстави для негативного ставлення судді до позивача і, як наслідок, до його упередженого ставлення при винесення рішення.

Суддя Кучина Н.Г. в судовому засіданні подала заяву про самовідвід.

Заслухавши думку представника позивача, позивача, суд прийшов до висновку, що заява судді Кучиної Н.Г. про самовідвід підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 20 ЦПК України суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

На думку суду, обставини, викладені у заяві про самовідвід, заслуговують на увагу.

З метою попередження виникнення сумнівів щодо обєктивності та неупередженості суду при винесенні рішення, вважаю за необхідне заявити про самовідвід, при цьому суд виходить з наступного.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачає наступне:

"Кожен має право на справедливий... розгляд його справи...незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру..."

Відповідно до ст. 17 ЗУ « Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» ( № 3477- IV від 23.02.2006 року із змінами до доповненнями) , суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Рішенням Європейського суду у справі « Білуха проти України» ( заява № 33949/02) від 09.11.2006 року встановлено, що відповідно до установленої практики Європейського Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

З метою втіленння довіри до суду громадськості у демократичному суспільстві, суд вважає за необхідне заявити самовідвід.

Як слідує з вимог частини першої статті 23 ЦПК України, за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, суддя зобов'язаний заявити самовідвід.

Керуючись п.4 ч.1 ст.20, ст.23, ст.24 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву судді Рівненського міського суду Кучиної Н.Г. про самовідвід задовольнити.

Ухвала оскаpженню не пiдлягає.

Суддя: