Справа №359/5530/15-ц
Провадження №2/359/82/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

за участю представника відповідача ОСОБА_3,

за участю третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, про визнання права власності на будівельні матеріали, що були використані в процесі будівництва житло-вого будинку, та на господарський двір по переробці сільськогосподарської продукції,

встановив:

В червні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом та обґрунтовувала його тим, що вона придбала земельні ділянки площею 0,2294 га з кадастровим номером 3220883 601:01:035:0017 та площею 0,1750 га з кадастровим номером :01:035:0019 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташовані в с. Дударків Бориспільського району. Державні акти на право власності на земельні ділянки були оформлені на імя її сина ОСОБА_5 В серпні 2010 року позивач уклала з ТОВ «Дє-нєб-строй» договір підряду на будівництво, за яким підрядник побудував господарський двір по переробці сільськогосподарської продукції та житловий будинок на придбаних земельних ділянках. На той час ОСОБА_5 ніде не працював та не мав заробіток. Він не приймав участь у фінансуванні будівництва цих обєктів нерухомого майна. Тому ОСОБА_1 про-сила суд визнати за нею право власності на будівельні матеріали та обладнання, що були використані в процесі будівництва житлового будинку; на незавершений будівництвом цей обєкт нерухомого майна; та на господарський двір по переробці сільськогосподарської про-дукції.

В ході розгляду цивільної справи ОСОБА_1 подала заяву про уточнення позовних вимог (а.с.30-31 т.2): просить визнати за нею право власності на будівельні матеріали та об-ладнання, що були використані в процесі будівництва житлового будинку на земельній ділянці площею 0,2294 га з кадастровим номером :01:035:0017 з цільовим приз-наченням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованій в с. Дударків Бориспільського району; та на господарський двір по переробці сільськогосподарської про-дукції на земельній ділянці площею 0,1750 га з кадастровим номером :01:035:00 19 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташо-ваній в с. Дударків Бориспільського району.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримують позов та просять суд задовольнити його.

Представник відповідача ОСОБА_3 не визнає позов та заперечує проти його задово-лення. В обґрунтування своїх заперечень він посилається на те, що 3 липня 2008 року його довіритель ОСОБА_5 уклав з СПД «Колян» договір підряду, за яким протягом 2008 2009 років підрядник побудував приміщення павільйону-складу. Ця обставина свідчить про те, що саме за рахунок відповідача здійснювалось будівництво цього нежитлового приміщення. Крім того, в поданому позивачем договорі будівельного підряду від 30 серпня 2010 року міс-титься підпис директора ТОВ «Дєнєб-строй» ОСОБА_6 Однак він приступив до виконан-ня службових обовязків директора цього господарського товариства лише 1 жовтня 2010 року та не міг підписати договір будівельного підряду. Це свідчить про те, що цей договір не відповідає дійсності. Тому представник відповідача ОСОБА_3 просить суд відмовити у задоволенні позову.

ОСОБА_4 підтримує позов та просить суд задовольнити його.

Представник ДДАБІ у Київській області не зявився у судове засідання та надіслав лист (а.с.196-199 т.1), в якому він просить суд розглянути цивільну справу в його відсутності та ухвалити судове рішення відповідно до чинного законодавства.

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу, допитавши свідків та дослідив-ши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких під-став.

Встановлено, що 15 квітня 2007 року ОСОБА_5 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №594924 (а.с.11 т.1), на підставі якого він набув право власності на земельну ділянку площею 0,2294 га з кадастровим номером НОМЕР_1: 01:035:0017 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташовану в с. Дударків Бориспільського району.

Рішенням виконавчого комітету Дударківської сільської ради №23 від 15 березня 2016 року цій земельній ділянці присвоєна поштова адреса: пров. Горького, 24 в с. Дударків Бориспільського району.

6 червня 2007 року відповідач отримав ще один державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №669652 (а.с.10 т.1), на підставі якого він набув право власності на земельну ділянку площею 0,2498 га з кадастровим номером :01:035:0019 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташовану в с. Дударків Бориспільського району.

15 червня 2015 року за договором купівлі-продажу у власність ОСОБА_7 була від-чужена частина цієї земельної ділянки площею 0,0748 га.

Після цього ОСОБА_5 став власником земельної ділянки площею 0,1750 га з кадас-тровим номером :01:035:0019 з цільовим призначенням для будівництва та об-слуговування жилого будинку, розташованої в с. Дударків Бориспільського району.

Рішенням виконавчого комітету Дударківської сільської ради №22 від 15 березня 2016 року цій земельній ділянці присвоєна поштова адреса: пров. Горького, 26 в с. Дударків Бориспільського району.

Рішенням Дударківської сільської ради №190-12-V від 29 травня 2007 року (а.с.16 т.1) відповідачу був наданий дозвіл на будівництво житлового будинку на земельній ділянці пло-щею 0,1750 га по пров. Горького, 26 в с. Дударків Бориспільського району.

На підставі цього рішення органу місцевого самоврядування ОСОБА_5 отримав буді-вельний паспорт на будівництво житлового будинку (а.с.12-15 т.1).

Іншим рішенням виконавчого комітету Дударківської сільської ради №104 від 26 лип-ня 2010 року відповідачу був наданий дозвіл на будівництво житлового будинку на земель-ній ділянці площею 0,2294 га по пров. Горького, 24 в с. Дударків Бориспільського району.

Крім того, 9 листопада 2015 року ОСОБА_5 виготовив технічний паспорт на нежит-лове приміщення по пров. Горького, 26 в с. Дударків Бориспільського району (а.с.262-267 т.1).

Ретельний аналіз цих письмових доказів свідчить про те, що відповідач вважається за-будовником:

- жилого будинку на земельній ділянці площею 0,2294 га з кадастровим номером 3220 883601:01:035:0017 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованій по пров. Горького, 24 в с. Дударків Бориспільського району;

- нежитлового приміщення на земельній ділянці площею 0,1750 га з кадастровим номе-ром :01:035:0019 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованій по пров. Горького, 26 в с. Дударків Бориспільського району.

В ході розгляду цивільної справи позивач та його представник ОСОБА_2 не оспори-ли договори купівлі-продажу земельних ділянок в частині, що стосується покупця, та не про-сили визнати недійсними видані на підставі них державні акти на право власності на земель-ні ділянки.

З огляду на це суд критично оцінює їх доводи про те, що саме ОСОБА_1 придбала земельні ділянки та мала право на здійснення їх забудови.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також доз-воляти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Згідно з ч.2 цієї ж статті власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №7 від 4 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної влас-ності громадян на жилий будинок», оскільки земельна ділянка для будівництва жилого будинку і господарських будівель надається громадянину у приватну власність, участь ін-ших осіб у будівництві не створює для них права приватної власності на жилий будинок. Особи, які приймали участь у будівництві жилого будинку (його купівлі) не на підставі угоди про створення спільної власності, яка відповідає законодавству, вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх затрат на будівництво (купівлю будинку), якщо допомогу забудовнику (покупцю) вони надавали не безоплатно. Таке ж право за цих умов належить членам сімї власника жилого будинку, якщо вони брали участь у будівництві підсобних будівель (літньої кухні, сараю тощо) і підсобних приміщень.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що протягом 1998 2001 років вона працювала з ОСОБА_1 в цеху по виготовленню пельменів та вареників. До 2009 року цех розташовувався в м. Києві. В 2007 році позивач придбала дві земельні ділянки, на одній з яких був збудований новий цех. В 2010 році на іншій земельній ділянці розпочалось будівництво житлового будинку. ОСОБА_1 розраховувалась з будівельниками. Вона та від-повідач приймали виконані будівельні роботи.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що в 1999 2000 роках він познайомився з ОСОБА_1 Вона займалась виготовленням напівфабрикатів та орендувала цех по вул. Ялтинській в м. Києві. ОСОБА_9 допомагав їй в ремонті кондиціонерів та каналізації. В подальшому позивач придбала земельну ділянку в с. Дудар-ків Бориспільського району. На цій земельній ділянці будувався новий цех. ОСОБА_9 приймав участь в його будівництві. ОСОБА_1 розраховувалась з ним. В 2008 року роз-почалось будівництво житлового будинку. Однак ОСОБА_9 не приймав участь в його будівництві.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що він є зятем позивача. Йому відомо про те, що в 2007 році ОСОБА_1 придбала дві земельні ділянки в с. Дударків Бориспільського району. Однак вони були оформлені за її сином ОСОБА_5 У нього не було грошових коштів. В 2008 році позивач розпочала будівництво цеху на одній земельній ділянці. Будівництво цеху було закінчено у 2009 році. Починаючи з 2010 року ОСОБА_1 будувала житловий будинок на іншій земельній ділянці. Відповідач також приймав участь в його будівництві. Планувалось, що в житловому будинку будуть проживати дві сімї: пози-вач з її чоловіком ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з його дружиною. В 2012 році будівництво житлового будинку закінчилось. Після того, як у відповідача народилась дитина, він при-пинив пускати ОСОБА_1 в квартиру.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що його дружина працювала у ОСОБА_1 в цеху по виробництву напівфабрикатів. Протягом 2008 2009 років будувався новий цех в с. Дударків Бориспільського району. ОСОБА_11 іноді за-їжджав за дружиною та бачив, що будівельні роботи в цеху не були виконані до кінця. Тому він допомагав позивачу доробити їх: зокрема, приймав участь у будівництві підлоги та вико-нанні інших незначних будівельних робіт. ОСОБА_11 бачив, як ОСОБА_1 розраховува-лась з будівельниками.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що в 2008 2009 роках він приймав участь у будівництві цеху в с. Дударків Бориспільського району. ОСОБА_1 розраховувалась з ним. Однак її син ОСОБА_5 замовляв будівельні матеріали, які ви-користовувались в процесі будівництва цеху.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що він приймав участь у будівництві цеху в с. Дударків Бориспільського району. ОСОБА_13 облаштовував елек-тричне обладнання. ОСОБА_1 розраховувалась з ним.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що в 2008 році позивач побудувала цех в с. Дударків Бориспільського району. Після цього вона побудувала житло-вий будинок. ОСОБА_14 відомо про те, що ОСОБА_1 винаймала будівельників та роз-раховувалась з ними. Не зважаючи на це, в житловому будинку проживає її син ОСОБА_5 з його дружиною.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що в 2009 році він по-знайомився з ОСОБА_1 На той час в с. Дударків Бориспільського району був зведений цех та житловий будинок. ОСОБА_15 приймав участь у закінченні будівництва цеху. Він об-лаштовував сантехніку, будував навіс та вольєр. Позивач особисто надавала завдання та роз-раховувалась з ОСОБА_15

Аналіз показань цих свідків підтверджує те, що ОСОБА_1 приймала безпосередню участь в будівництві житлового будинку №24 та нежитлової споруди №26 по пров. Горького в с. Дударків Бориспільського району. Однак така участь є підставою для виникнення у позивача лише права вимагати від ОСОБА_5 відшкодування її витрат на здійснення будівництва.

З огляду на це суд вважає, що підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку, та на нежитлову споруду відсутні.

В матеріалах цивільної справи міститься копія договору підряду на будівництво, укла-деного 30 серпня 2010 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Дєнєб-строй» (а.с.37-40 т.1), та копії будівельної документації (а.с.42-146 т.1). З цих письмових доказів вбачається, що ТОВ «Дєнєб-строй» зобовязався до 31 грудня 2012 року виконати роботи по будівництву господ-дарського двору по переробці сільськогосподарської продукції та житловий будинок по пров. Горького, 26 в с. Дударків Бориспільського району.

Так, в договорі підряду на будівництво міститься підпис директора ТОВ «Дєнєб-строй» ОСОБА_6

Однак з копії листа директора цього господарського товариства №20208 від 4 серпня 2015 року (а.с.268-269 т.1) вбачається, що ОСОБА_6 почав виконувати обовязки дирек-тора ТОВ «Дєнєб-строй» лише з 1 жовтня 2010 року. Ця обставина свідчить про те, що він не міг підписати договір підряду на будівництво.

Крім того, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що в період часу з 1 жовтня 2010 року по травень 2013 року він працював в ТОВ «Дєнєб-строй» на поса-ді директора. ОСОБА_6 не підписував договір підряду на будівництво та будівельну доку-ментацію. ТОВ «Дєнєб-строй» не надавало позивачу послуги з будівництва нерухомого май-на. ОСОБА_1 не сплачувала їх вартість.

З огляду на це суд вважає, що достовірність договору підряду на будівництво (а.с.37-40 т.1) та будівельної документації (а.с.42-146 т.1) спростовується копією листа директора ТОВ «Дєнєб-строй» №20208 від 4 серпня 2015 року (а.с.268-269 т.1) та показанням свідка ОСОБА_6

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію що-до предмета доказування.

Згідно з ч.3 цієї ж статті суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

В матеріалах цивільної справи міститься копія трудової книжки серії БТ-ІІ №6076979, виданої на імя ОСОБА_5 (а.с.147-151 т.1), з якої вбачається, що 30 червня 2005 року відповідач закінчив навчання в інтернатурі за спеціальністю «терапія». 19 грудня 2007 року він був прийнятий на роботу до ФОП ОСОБА_16 на посаду лікаря. 11 лютого 2010 року ОСОБА_5 був звільнений з роботи.

З копії довідки заступника начальника ДПІ у Дарницькому районі №1745 від 7 липня 2014 року (а.с.152 т.1) вбачається, що в період з 28 травня 2010 року по 31 грудня 2013 року відповідач не отримував доходи.

Цими письмовими доказами позивач прагне довести те, що у ОСОБА_5 не було можливості здійснювати будівництво протягом 2008 2013 років. Однак припущення ОСОБА_17 не можуть бути покладені в основу рішення суду. Крім того, достовірність її при-пущень спростовується копією договору підряду №2/07-08 від 3 липня 2008 року (а.с.270 т.1) та додатків до нього (а.с.271, 272 т.1). Цими письмовими доказами підтверджується те, що за замовленням та рахунок відповідача СПД «Колян» здійснював будівництво павіль-йону-складу по пров. Горького, 26 в с. Дударків Бориспільського району.

Крім того, в матеріалах цивільної справи міститься виписка за особовим рахунком СПД ОСОБА_1 (а.с.215-261 т.1). Однак в цьому письмовому доказі відсутня інформація про те, що позивач витрачала грошові кошти на придбання будівельних матеріалів та на оплату виконаних будівельних робіт. Ця обставина свідчить про те, що виписка за особовим рахунком СПД ОСОБА_1 не стосується предмета доказування.

З огляду на це суд вважає, що цей письмовий доказ є неналежним доказом в розумінні ч.1 ст.58 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позов-них вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 3654 гривень. Ця обстави-на підтверджується квитанцією №С3-545 від 29 травня 2015 року (а.с.1 т.1). Однак у задово-ленні предявленого нею позову відмовлено в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що підстави для відшкодування позивачу сплаченої ним суми судового збору відсутні.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ч.1-ч.3 ст.209, ст.ст.213-215, ч.1 ст.218 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській об-ласті, про визнання права власності на будівельні матеріали, що були використані в процесі будівництва житлового будинку, та на господарський двір по переробці сільськогосподар-ської продукції відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_18