РІШЕННЯ

Іменем України

23.06.2016 р. Франківськийрайонний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мартинишин М. О.

при секретарі Шоробура С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

до ОСОБА_1, ОСОБА_2,

третя особа: Національний банк України

про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про солідарне стягнення боргу за кредитним договором №25-021/ФКВ-08 від «01» лютого 2008 року в розмірі 34 966,22 грн., після чого уточнив позовні вимоги на суму 71796,12 грн.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що «01» лютого 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №25-021/ФКВ-08, згідно з яким позивач надав у кредит кошти в сумі 27 927,00 дол. США, а ОСОБА_1 зобов'язувався повернути кошти у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше «30» січня 2015 року, якщо тільки не застосовуються інший термін повернення кредиту відповідно до умов Договору, та/або умов відповідної угоди Сторін, зі сплатою 13 % річних.

У забезпечення виконання зобов'язань п вказаному договору між ОСОБА_2 та ТОВ «Український промисловий банк» укладено договір поруки 25-021/Zфпор-08 від 01.02.2008 року, згідно якого ОСОБА_2 зобов'язується перед позивачем відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх зобов'язань перед позивачем, що виникли з вказаного Кредитного договору, в повному обсязі.

30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України уклали договір про передачу Активів та Кредитних зобовязань Укрпромбанку на користь ОСОБА_4, а саме купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого відбулося переуступлення прав вимог, у зв'язку із чим до позивача перейшли усі права за укладеним вказаними договором.

Однак, відповідач ОСОБА_1 всупереч умова Кредитного договору №25-021/ФКВ-08 від «01» лютого 2008 року свої обов'язки не виконує, має значений розмір кредитної заборгованості.

Загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором №25-021/ФКВ-08 від«01» лютого 2008 року становить 71796,12 грн.

Відповідачі не вживають жодних заходів, які свідчать про наміри виконувати зобов'язання передбачені договорами, ухилитися від виконання зобов'язань перед ОСОБА_4. Просить позов задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача уточнений позов підтримав, надав суду пояснення з підстав, викладених у позові. Просив уточнений позов задовольнити.

Представник відповідачів, відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнений позов не визнали, та пояснили, що позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство "Дельта Банк" не має права вимагати у відповідачів коштів за Кредитним договором №25-021/ФКВ-08 від «01» лютого 2008 року у розмірі 71796,12 грн., оскільки вказаний кредитний договір укладався між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_1, а укладений договір про передачу Активів та Кредитних зобовязань Укрпромбанку на користь ОСОБА_4 від 30.06.2010 року від 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України про відступлення прав вимоги за Кредитним договором №25-021/ФКВ-08 від «01» лютого 2008 року не відповідає вимогам чинного законодавства, в частині відступлення АТ «Дельта Банк» прав вимоги за укладеним між ними та відповідачем ОСОБА_1 вищевказаним договором кредиту порушує його особисті права та інтереси, як споживача даних послуг. Крім цього, позивачем не надано доказів, щодо укладення договору про передачу Активів та Кредитних зобовязань Укрпромбанку на користь ОСОБА_4 від 30.06.2010 року від 30.06.2010 року, оскільки справі міститься тільки сторінки такого договору, а не весь договір, а тому відповідно до ч.2 ст.517 ЦК України вважають, що вони мають право не виконувати свого обовязку новому кредитору, тобто позивачу. При цьому, позивачем надано, два різні примірники Додатку №2, з різними даними, інформацією, які не відповідають дійсності. Просять у уточненому позові відмовити.

Представник третьої особи 20.04.2016 року у судовому засіданні позов підтримала, надала свої пояснення до письмових поясненнях, які долучила до матеріалів справи та підтвердила, що дійсно 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України укладено було договір про передачу Активів та Кредитних зобовязань Укрпромбанку на користь ОСОБА_4(внаслідок проведення відповідного конкурсу з метою належного виконання кредитних зобовязань Укрпромбанку перед Національним банком України. Просила уточнений позов задовольнити.

23.06.2016 року в судове засідання представник третьої особи не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце слухання справи, а тому суд вважає, що справу слід слухати у її відсутності на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що уточнений позов підлягає до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобов'язання сторін.

Згідно ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України).

Судом встановлено, що 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №25-021/ФКВ-08, згідно з яким позивач надав у кредит кошти в сумі 27 927,00 дол. США, а ОСОБА_1 зобов'язувався повернути кошти у повному в терміни та розмірах, що встановлених Договором зі сплатою 13 % річних.

Відповідно до п. 2.4, 2.5 Кредитного договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами у розмірі не менш 332,00 дол. США по 20 (двадцяте) число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання Кредиту.Шляхом безготівкового перерахування коштів з рахунку Позичальника та/або шляхом внесення готівки до каси банку.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Для забезпечення виконання зобов'язання по договір про надання споживчого кредиту №25-021/ФКВ-08 від «01» лютого 2008 року між ОСОБА_2 та АКІБ «УКРСИББАНК», який в подальшому змінив назву на ПАТ «УКРСИББАНК» укладено договір поруки №25-021/Zфпор-08 від 01.02.2008 року, згідно якого ОСОБА_2 зобов'язується перед позивачем відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх зобов'язань перед позивачем, що виникли з вказаного Кредитного договору, в повному обсязі.

30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України уклали договір про передачу Активів та Кредитних зобовязань Укрпромбанку на користь ОСОБА_4, а саме купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого відбулося переуступлення прав вимог, у зв'язку із чим до позивача перейшли усі права за укладеним вказаними договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Частиною першою ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з наведеного, ПАТ «Дельта Банк» відповідно до ч. 1 ст. 11, ст. 512 ЦК України на було прав та обов'язків перед ОСОБА_1, які встановлені умовами вказаного договору.

В порушення умов Кредитного договору всупереч умова Кредитного договору №25-021/ФКВ-08 від «01» лютого 2008 року відповідач ОСОБА_1, свої обов'язки не виконує, має значений розмір кредитної заборгованості, що вбачається із розрахунку заборгованості наданого ПАТ «Дельта Банк»(а.с.51).

Загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором №25-021/ФКВ-08 від «01» лютого 2008 року становить 71796,12 грн.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу приписів ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором (ст.536 ЦК України).

Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням проведеним належним чином.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 1049 ч.1 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до норм ст. 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Згідно п.1.5, 2.6, 2,7 Кредитного договору проценти за користування Кредитом нараховуються у валюті Кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по Кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. Нараховані проценти сплачуються позичальником у валюті кредиту по 20 число включно кожного наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням Кредиту, шляхом внесення готівкових коштів у касу банку або шляхом безготівкового перерахування з поточного рахунку позичальника.

Відповідно до п. 6.2 Кредитного договору, Банк має право вимагати повного виконання кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених цим договором, а також відшкодування збитків, завданих ОСОБА_4 внаслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником та/або його поручителями умов цього Договору та договорів, укладених у забезпечення виконання Позичальником зобовязань за цим Договором, а Позичальник зобовязаний протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати надіслання ОСОБА_4 відповідної вимоги повернути суму заборгованості по Кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, штрафні санкції, інші платежі за цим Договором, а також відшкодувати збитки, завдані ОСОБА_4, у випадках, передбачених пп. а - ж, в тому числі і в випадку порушення Позичальником строків платежів, що встановлені Договором.

20.08.2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було надіслані досудові вимога за вих. №31.4-08/7788/14 від 07.08.2014 року та вих. №31.4-08/7790/13 від 07.08.2014 року(а.с.20-23) про дострокове виконання грошових зобовязань за кредитним договором, якою було зобовязано останнього достроково повернути суму заборгованості, однак така вимога відповідачами залишена поза увагою.

Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, уразі неподільності предмета зобов'язання.

Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлену додаткову(субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором утому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч.1 ст.555 ЦПК України у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов'язаний повідомити про це боржника, а в разі пред'явлення до нього позову - подати клопотання про залучення боржника до участі у справі. Якщо поручитель не повідомить боржника про вимогу кредитора і сам виконає зобов'язання, боржник має право висунути проти вимоги поручителя всі заперечення, які він мав проти вимоги кредитора.

Як вбачається із договору поруки №25-021/Zфпор-08 від 01.02.2008 року, відповідальність відповідачів є солідарною.

Станом на 23.06.2016р. відповідачі не внесли кошти на погашення заборгованості перед позивачем.

Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищенаведеного, оскільки відповідачі по вказаному Кредитному договору не сплатили у встановлені строки заборгованість, суд вважає, що уточнений позов слід задовольнити та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача кошти у сумі 71796,12 грн.

Відповідно дост.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідачів слід стягнути сплачений позивачем судовий збір 349,66 грн., по 174,83 грн. судового збору з кожного.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 27, 31, 57-60, 88, 169, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 11, 525, 526, 530, 533, 541, 543, 553, 554, 575, 589, 590, 599, 610-612, 623-625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

уточнений позов задовольнити.

Стягнути солідарно із ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором в сумі 71796,12 грн.( сімдесят одна тисяча сімсот девяносто шість гривень, дванадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" 174,83 грн. сплаченого судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" 174,83 грн. сплаченого судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мартинишин М.О.