У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді - Ковальчук Н.М.,

суддів: - Бондаренко Н.В., Григоренка М.П.,

секретар судового засідання - Шептицька С.С.,

з участю: представника відділу ДВС - Полюховича Р.М.,

представника стягувача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

представника боржниці ОСОБА_1- ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 28 травня 2015 року у справі за поданням заступника начальника відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції в Рівненській області Давидовича Романа Олексійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянки України ОСОБА_1,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 28 травня 2016 року подання заступника начальника відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції в Рівненській області Давидовича Р.О. задоволено. Громадянку України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_1, виданий 10.03.2009р. Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області, тимчасово обмежено у виїзді за межі України до моменту фактичного виконання рішення Рівненського міського суду від 20.10.2014 року, на підставі якого видано виконавчий лист від 25.11.2014р. № 569/8859/14-ц, без вилучення паспортного документу.

Вважаючи ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, ОСОБА_1. оскаржила її в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі вказує, що судом першої інстанції не враховано вимог закону щодо обов'язкової наявності факту ухилення від виконання зобов'язань боржником та умислу на невиконання судового рішення для того, щоб обмежити її у виїзді за межі держави. Стверджує, що на виконання рішення суду про стягнення боргу з її пенсії здійснюються щомісячні відрахування в сумі 467,81 грн.. Додає, що пенсія в Україні є її єдиним джерелом доходу, проте у зв'язку з тим, що її розмір недостатній для погашення боргу, вона змушена шукати можливості для додаткового заробітку за кордоном. Додає, що на час відкриття виконавчого провадження (постанова від 28.11.2014р.) та під час винесення оскаржуваної ухвали суду, вона перебувала за межами держави, що підтверджують відповідні відмітки у закордонному паспорті: дата виїзду - 31.10.2014р. та дата повернення - 12.01.2016р., а тому їй об'єктивно не могло бути відомо про наявність постанови про відкриття виконавчого провадження, і, відповідно, ухилення від виконання рішення з її боку не доведене. Звертає увагу, що підставою для звернення державного виконавця до суду слугував факт несплати боргу за виконавчим документом, але не факт ухилення від виконання рішення суду та доводить, що невиконання рішення та свідоме умисне ухилення від його виконання є різними за змістом поняттями та повинні доводитись в суді різними доказами, яких не було надано

__________________________________________________________________________

Справа № 569/8859/16-ц Головуючий в суді І інстанції - Панас О.В.

Провадження № 22-ц 787/2054/2016 Суддя-доповідач - Ковальчук Н.М.

державним виконавцем та не здобуто судом. З наведених міркувань просить скасувати ухвалусуду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання державного виконавця.

Перевіривши подані докази та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Згідно п.18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції керувався положеннями Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та виходив із того, що з боку божника за виконавчим провадженням ОСОБА_1 має місце ухилення від виконання зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодися не може з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну» громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору в передбачених законом випадках.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції у Рівненській області перебуває виконавчий лист № 569/8859/14-ц, виданий 25.11.2014 року Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення із ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3. 33 512 доларів США, що еквівалентно 397 787,44 грн. згідно курсу НБУ станом на 04.06.2014 року.

28 листопада 2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №45623616 та надано строк для добровільного виконання виконавчого документа до 05 грудня 2014 року. Станом на день звернення до суду боржником по виконавчому провадженню ОСОБА_1 борг не погашено, і, відповідно, зобов'язання за виконавчим документом не виконані.

Разом з тим, положення ст. 377-1 ЦПК України передбачають, що така ознака, як ухилення боржника від виконання рішення є обов'язковою для вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Подання державного виконавця не містить конкретних доказів на підтвердження факту ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх зобов'язань по виконанню рішення суду. На обґрунтування подання державним виконавцем було додано копію виконавчого листа, виданого Рівненським міським судом Рівненської області 25.11.2014р.. у справі № 569/8859/14-ц, копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №45623616 від 28.11.2014р., копію конверта на адресу боржниці, який повернувся без вручення, копію постанови від 01.02.2010р. про відрахування щомісячного утримання в розмірі 20 % від пенсії боржниці, а також копії запитів та відповідей на них щодо наявності у боржниці будь-якого рухомого та нерухомого майна.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну» та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Під ухиленням боржника від виконання зобов'язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ст. 12 ч.6 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, вказаного в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обов'язків.

У зв'язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку про те, що державним виконавцем при зверненні з поданням про обмеження виїзду особи за межі України, не надано доказів дій з боку боржника, що свідчать про ухилення його від виконання рішення суду.

Задовольняючи апеляційну скаргу, колегія суддів враховує відсутність належних та достовірних доказів на підтвердження вручення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, а також довідки Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 6194/02 та 6195/02 від 06.10.2016р., з яких вбачається виконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань по сплаті боргу шляхом здійснення щомісячних відрахувань в сумі 461,87 грн. за період з 01.01.2015р по 31.10.2016р. від її пенсії, котра є єдиним джерелом доходу боржниці.

Відповідно до норм процесуального права передбачається, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б безспірно свідчили про факт ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання своїх зобов'язань перед ОСОБА_3. за рішенням суду, державним виконавцем не наведено в поданні та суду не надано.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню.

Керуючись ст. 307, 312-315, 377-1, п.24-1 ст. 293 ЦПК України, колегія суддів, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 28 травня 2015 року скасувати.

У задоволенні подання заступника начальника відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції в Рівненській області Давидовича Романа Олексійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянки України ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н.М.

Судді: підпис Бондаренко Н.В.

підпис Григоренко М.П.

Копія вірна: суддя-доповідач Ковальчук Н.М.