АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа № 22-ц/796/8775/2016 Головуючий в 1 інстанції - Леонтюк Л.К.
Доповідач - Заришняк Г.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 квітня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення компенсації вартості частки майна та припинення права власності,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення компенсації вартості частки майна та припинення права власності.

В обґрунтування позову зазначала, що 25.08. 2007 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 10.02. 2014 року шлюб було розірвано. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 14.01. 2015 року в порядку поділу майна подружжя за нею визнано право часткової власності на 1/2 частину автомобіля Daewoo Lanos, тип кузову - хетчбек, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, білого кольору.

Відповідач уникає вирішення питання про порядок користування спільним автомобілем, чим порушує її право власності на нього. Сумісне користування автомобілем є неможливим, домовленості щодо користування спільною власністю ними не досягнуто.

02.02. 2015 року вона звернулась до УДАІ МВС України в м. Києві з проханням не проводити будь-які операції (переобладнання, знімання з обліку, перереєстрації тощо) вищезазначеного автомобіля. 29.04.2015 року відповідач надіслав їй CMC - повідомлення яким повідомив її про те, що він продав належний їм автомобіль.

Згідно інформації, наданої спеціалістами Науково-дослідного інституту судової експертизи та оцінки від 15.08.2014р. орієнтовна ціна спірного автомобіля станом на 15.08. 2014 року могла становити 91 948,44 грн. Відповідач погодився з визначеною вартістю, в зв'язку з чим вона просила стягнути з нього на свою користь в порядку виділу частки із спільної часткової власності грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля Daewoo Lanos, тип кузову - хетчбек, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, білого кольору, загальною вартістю 91948,44 грн. - 45974,22 грн., після виплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості Ѕ частини спірного автомобіля припинити право власності ОСОБА_2 на 1/2 частини вказаного автомобіля та визнати право власності на цю частку за ОСОБА_1, судові витрати на розгляд даної справи покласти на відповідача. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 459,75 грн.

В подальшому позивачка збільшила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини спірного автомобіля в сумі 61 331 грн.33 коп., виходячи з висновку судової авто товарознавчої експертизи від 10.02.2016 р. за №160210-01, згідно з якою вартість автомобіля станом на час проведення експертизи склала 122 662 грн.70 коп., а також відшкодувати їй витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи в сумі 2 840 грн. та судовий збір в сумі 613 грн. 33 коп.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в порядку виділу частки із спільної часткової власності, грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля Daewoo Lanos, тип кузову - хетчбек, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, білого кольору, загальною вартістю 122 662, 70 гривень - 61 331 грн. 35 коп., а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 613 грн.33 коп. та витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи у сумі 2 840 грн., а разом 64 784 грн. 60 коп., в решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього грошову компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля Daewoo Lanos, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, загальною вартістю 59 856,75 грн. - 29 928,38 грн., припинити право власності за ОСОБА_2 на Ѕ частини зазначеного автомобіля, в решті вимог відмовити.

В судовому засіданні апеляційної інстанції відповідач та представник відповідача підтримали апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представник позивача проти апеляційної скарги проти апеляційної скарги заперечував, вважаючи рішення суду законним.

Розглянувши цивільну справу, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що сторони з 25.08.2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва 10 лютого 2014 року шлюб між сторонами було розірвано.

Відповідно до ч. З ст. 61 ЦП К України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 14 січня 2015 року в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнано право часткової власності по 1/2 частині автомобіля Daewoo Lanos, тип кузову - хетчбек, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, білого кольору за кожним ( а.с. 8-12).

Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України визначено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно з ч.3 ст, 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Пунктом 1 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року роз'яснено, що відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі статтею 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню.

Оскільки згідно з чинним законодавством суд вирішує спори співвласників щодо розпорядження чи користування майном, то не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової або іншої матеріальної компенсації за частку у спільній власності за наявності умов, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої та частини другої статті 365 ЦК, якщо її неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватися ним.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. З урахуванням положень статті 13, частини третьої статті 16, статті 319 ЦК у разі вчинення, зокрема, наведених дій суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу.

Згідно із ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивачка вказувала, що вона, володіючи Ѕ частиною спірного автомобіля, не може повноцінно реалізувати свої права співвласника, вона не має права на керування автомобілем через відсутність у неї посвідчення водія, отримувати посвідчення вона не бажає через невпевненість та боязливість у керуванні транспортним засобом, а тому з урахуванням вимог закону, має право на одержання від відповідача грошової компенсації за належну їй частку, яка не може бути виділена в натурі і сплата такої компенсації жодним чином не порушить права відповідача, оскільки він набуває права власності на цю частку і стає власником всього автомобіля.

Задовольняючи позов в частині стягнення з відповідача грошової компенсації вартості 1/2 частини спірного автомобіля, суд першої інстанції правильного виходив з того, що право співвласника на виділ частки зі спірного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні не може бути обмежене іншими співвласниками, і такому праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов'язок іншого співвласника сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається із дійсної вартості майна на час розгляду справи.

Як видно зі справи, ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 07 вересня 2015 р. по даній справі була призначена судова автотоварознавча експертиза з метою визначення ринкової вартості спірного автомобіля на час проведення експертизи з урахуванням того, що технічний стан автомобіля відповідає зазначеному в довідці НДІСЕ та в оцінці від 15.08.2014 р., а саме: не має пошкоджень, технічно справний, пройшов перепродажну підготовку, комплектний та укомплектований.

Згідно з висновком експерта №160210-01 за результатами проведення судової автооварознавчої експертизи від 10.02.2016 р. за №160210-01 ринкова вартість спірного автомобіля станом на час проведення експертизи з урахуванням того, що технічний стан автомобіля відповідає зазначеному в довідці НДІСЕ та в оцінці від 15.08.2014 р., а саме: не має пошкоджень, технічно справний, пройшов перепродажну підготовку, комплектний та укомплектований, склала 122 662 грн.70 коп.( а.с. 92-96).

Правильність вказаного висновку експерта сумнівів у колегії суддів не викликає, оскільки він підтверджений експертом ОСОБА_3 у судовому засіданні, й узгоджується з іншими зібраними по справі доказами.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що судом безпідставно не взято до уваги Звіт №186 про оцінку майна, складений оцінювачем ОСОБА_4 08.04.2016 р., згідно з яким ринкова вартість спірного автомобіля на час складення звіту становить 59 856 грн. 75 коп., не заслуговують на увагу.

Як видно з матеріалів справи, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 14 січня 2015 року в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнано право часткової власності на 1/2 частину автомобіля Daewoo Lanos, тип кузову - хетчбек, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, білого кольору за кожним.

Станом на січень 2015 р. відповідач погоджувався, що автомобіль знаходиться у справному стані та повною мірою відповідає технічному стану, зазначеному в довідці НДІСЕ та оцінки від 15.08.2014 р.

Після розірвання шлюбу між сторонами автомобіль перебував у одноособовому щоденному користуванні лише відповідача, й технічний стан транспортного засобу на сьогоднішній день виник з його вини, тому суд обґрунтовано поклав в основу рішення висновок експерта про оцінку спірного автомобіля з урахуванням його технічного стану, визначеного в довідці НДІСЕ та в оцінці від 15.08.2014 р.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 в порядку виділу частки із спільної часткової власності грошову компенсацію вартості 1/2 частини спірного автомобіля в сумі 61 331 грн. 35 коп.

Рішення суду в цій частині відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права й не може бути скасованим з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Разом з тим, відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 в частині припинення її права власності на Ѕ частину спірного автомобіля після виплати ОСОБА_1 позивачці грошової компенсації вартості Ѕ частини автомобіля, а також в частині визнання права власності на цю частку автомобіля за ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з безпідставності даних позовних вимог, при цьому, у порушення вимог ст. 215 ЦПК України, у рішенні не навів обґрунтування відмови в задоволенні позову в цій частині.

Проте колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Згідно зі ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Відповідно до ч.2 ст.183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Враховуючи те, що спірний автомобіль є неподільною річчю, судом в порядку виділу частки із спільної часткової власності стягнута на користь позивачки грошова компенсація вартості належної їй Ѕ частини автомобіля, тому у відповідності з вимогами п.2 ч. 1 ст. 365 ЦПК України право власності ОСОБА_2 на Ѕ частину спірного автомобіля належить припинити після виплати їй відповідачем компенсації вартості Ѕ частини автомобіля в сумі 61 331 грн. 35 коп. та визнати ОСОБА_1 право власності на цю частку автомобіля.

Між тим, рішення суду в частині відмови в задоволені позову щодо визнання права власності на спірну частку автомобіля за відповідачем ОСОБА_1 останнім не оскаржувалось.

Відповідно до ч.3 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Враховуючи те, що хоча відповідачем рішення суду в частині відмови у визнанні за ним права власності на спірну частку автомобіля не оскаржувалось, однак рішення суду в цій частині не можна вважати законним та обґрунтованим, а тому колегія суддів у відповідності з вимогами ч.3 ст. 303 ЦПК України вважає за необхідне вийти за межі доводів апеляційної скарги.

З урахуванням встановлених конкретних обставин справи та положень законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, оскільки виділ у натурі частки позивача автомобіля, який є спільною частковою власністю сторін, - неможливий внаслідок його неподільності, що встановлено рішенням суду, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для припинення права власності позивачки ОСОБА_2 на 1/2 частину спірного автомобіля після виплати їй ОСОБА_1 грошової компенсації Ѕ частини вартості автомобіля та визнання права власності за відповідачем на цю частку автомобіля.

З огляду на викладене, рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 необхідно скасувати та постановити в цій частині нове рішення, яким після виплати ОСОБА_1 грошової компенсації Ѕ частини вартості автомобіля Daewoo Lanos, тип кузову - хетчбек, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, білого кольору в сумі 61 631 грн. 35 коп., припинити право власності ОСОБА_2 на Ѕ частину спірного автомобіля та визнати право власності на цю Ѕ частину автомобіля за ОСОБА_1

Керуючись 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 квітня 2016 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 скасувати та постановити в цій частині нове рішення, яким після виплати ОСОБА_1 грошової компенсації Ѕ частини вартості автомобіля Daewoo Lanos, тип кузову - хетчбек, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, білого кольору в сумі 61 631 грн. 35 коп. припинити право власності ОСОБА_2 на Ѕ частину автомобіля Daewoo Lanos, тип кузову - хетчбек, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, білого кольору, та визнати право власності на цю Ѕ частину спірного автомобіля за ОСОБА_1.

В решті дане рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили, шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: