№ провадження 2/646/81/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2016 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді Шелест І.М.,

за участю секретаря Славгородської К.В., Волошко К.І.

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування в порядку обовязкової частини,-

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила усунути ОСОБА_4 від права на спадкування в порядку обов`язкової частки у спадщині на житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 82,1 кв.м, розташований по вул. Колесніченківській,6 у м. Харкові після смерті її матері - ОСОБА_5, померлої 22 листопада 2008 року та після смерті її батька - ОСОБА_6, померлого 20 травня 2013 року.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов в повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог вона пояснила, що ОСОБА_4 доводиться позивачу рідною сестрою. Їхні батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 через перенесені тяжкі хвороби перебували в безпорадному стані та потребували стороннього догляду. ОСОБА_4 умисно ухилялась від обов`язку забезпечити підтримкою та допомогою батьків, мала об`єктивну можливість його виконувати, але за життя батьків догляду свідомо не надавала. У зв"язку з чим, в порядку ч.5 ст.1224 ЦК України позивачка просила усунути ОСОБА_4 від права спадкування.

Представник ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не визнала, та пояснила, що рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.05.2015 р., яке набуло законної сили, за відповідачем було визнано право власності на 1/12 частину в порядку обов`язкової частки у спадщині після смерті її матері ОСОБА_5 та на 11/48 частку в порядку обов`язкової частки у спадщині після смерті її батька ОСОБА_6 житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Колесніченківській, 6 в м. Харкові. Також, представник відповідача стверджувала, що ані мати, ані батько сторін по справі в безпорадному стані не перебували та не потребували стороннього догляду. Останній рік свого життя ОСОБА_6 не виходив на вулицю, але вставав , міг пересуватись по кімнаті. Після того, як в 2012 році ОСОБА_6 залишив заповіт на позивача, ОСОБА_1 стала перешкоджати сестрі зустрічам з батьком, не пускала в хату, не давала з ним спілкуватись. З цих підстав представник відповідача просила в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне в задоволені позову відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Як встановлено судом, житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Колесніченківській, 6 в м. Харкові належав по праву власності по 1/2 частині ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які є батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ( а.с.4,5,6).

ОСОБА_5 померла 22 листопада 2008 р., а ОСОБА_6- 20 травня 2013 року ( а.с.7,8).

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.05.2015 р. ( справа № 646/13485/14-ц), яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 10.11.2015 року і набуло законної сили, за ОСОБА_4 було визнано право власності на 1/12 частину в порядку обов`язкової частки у спадщині після смерті її матері ОСОБА_5 та на 11/48 частку в порядку обов`язкової частки у спадщині після смерті її батька ОСОБА_6, а всього на 15/48 частин житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Колесніченківській, 6 в м. Харкові ( а.с. 56-57, 58-60).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 25.12.2015 р. за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на 15/48 частин житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Колесніченківській, 6 в м. Харкові на підставі рішення суду (справа 646/13485/14-ц). ( а.с.61).

У рішенні суду від 25.05.2015 р. ( справа № 646/13485/14-ц) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку обов`язкової частки у спадщині було встановлено, що ОСОБА_1 позов визнала частково та не заперечувала проти того, щоб за ОСОБА_4 було визнано право на спадщину у вигляді обов`язкової частки після смерті матері ОСОБА_5 Таким чином, відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, вказана обставина не підлягає доказуванню.

Відповідно до ч.5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно розяснень, які містяться в п.6 ПП ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 правило частини п'ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК підлягають встановленню факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та його потребу в допомозі цієї особи.

Безпорадний стан слід розуміти як безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у звязку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обовязку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, повязане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обовязок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Доказів того, що померлі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували у безпорадному стані суду не надано.

Суд свідки сторони позивача - ОСОБА_7 (дочки позивача), ОСОБА_8 (співмешканця позивача) дали суду свідчення про те, що ОСОБА_1 своїм батькам ні матеріально ні фізично не допомагала, хоча вини потребували такої допомоги в силу свого похилого віку та стану здоровя.

Допитані свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10- подруги позивача, ОСОБА_11 - сусідка, пояснили, що останні роки ОСОБА_6 був лежачим хворим, страждав на тяжкі захворювання, потребував сторонньої допомоги. За батьком доглядала лише позивач ОСОБА_12, їй допомагали сусіді та знайомі. Ввідповідач ОСОБА_4 ніякої участі у догляді за батьками не приймала і не бажала цього робити.

З показань вказаних свідків також встановлено, що мати сторін останні роки життя могла самостійно рухатися, батько був лежачим хворим, іноді міг пересуватися по кімнаті, що між сестрами існує конфлікт.

Обставини, на які посилаються ці свідки, не підтверджуються жодними письмовими доказами. Позивачем не була надана медична документація (висновки лікарів, історії хвороби, довідки медичних установ про лікування), яка б свідчила про наявність у спадкодавців тяжких захворювань, безпорадного стану і потреби у сторонньому догляді.

Ніхто із свідків не знав чим саме хворіли батьки та причину смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Таким чином, наявність обставин, які зумовлюють усунення ОСОБА_4 від права на спадкування після смерті матері ОСОБА_5 та батька ОСОБА_6І, позивачем ОСОБА_1 не доведено.

На підставі вищевикладеного та керуючись 10, 11, 60, 88, 174, 212-215, 218 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

Суддя: І.М. Шелест