Провадження № 2/761/1166/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Савенко О.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універмальна», ОСОБА_2, про відшкодування страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 27 липня 2015 року звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (далі - Відповідач № 1), ОСОБА_2 (далі - Відповідач № 2) про відшкодування страхового відшкодування у розмірі 18524, 22 грн., різниці між страховою виплатою та фактичними витратами які не покриваються страховою компанією, у розмірі 6 461,96 грн., та 2000 грн. моральних збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, 19 січня 2015 року на автодорозі Київ-Овруч Відповідач № 2, керуючи автомобілем «ВАЗ «109», не переконався в безпечності своїх дій, при виконанні повороту ліворуч, не надав перевагу в русі зустрічному транспорту в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем «Subaru Forester». Вказує, що цивільно - правова відповідальність Відповідача № 2 була застрахована Відповідачем № 1. Зазначає, що 15 червня 2015 року, Відповідачем № 1 проведено часткову виплату страхового відшкодування у розмірі 30 965,78 грн. Проте, листом від 18 червня 2015 року Відповідачем № 1 повідомлено їй, що відповідно до бази даних ДТП, її автомобіль 22.11.2010 та 25.12.2012 був учасником ДТП, у зв'язку з чим при розрахунку страхового відшкодування був застосований коефіцієнт фізичного зносу « Е3(1-0,45), внаслідок чого, сума страхового відшкодування з вирахуванням франшизи становить 30 965,78 грн. Не погоджується із таким обґрунтуванням Відповідача № 1 та просить стягнути 18 524,22 грн. Крім того, оскільки, страхова виплата не повністю покриває відшкодування завданих їй збитків, просить стягнути різницю у розмірі 6 461, 96 грн. із Відповідача № 2. Крім цього, зауважує, що внаслідок неправомірних дій, їй було завдано моральну шкоду яку вона просить стягнути у розмірі 2000 грн. із Відповідача № 2.

У судовому засіданні представник Позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

У судовому засіданні представник Відповідача № 1 заперечував проти задоволення позовних вимог,обґрунтовуючи свою правову позицію тим, що законодавством встановлено, що у зв'язку із пошкодженням транспортного засобу, відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Вказує, що відповідно до аварійного сертифікату та висновку про ринкову вартість транспортного засобу та величини зносу від 03.06.2015, коефіцієнт фізичного зносу складає 0,45, у зв'язку з чим, вартість заподіяної Позивачеві шкоди, з урахуванням фізичного зносу, склала 31 475,78 грн. Зауважив, що вказану суму Відповідач № 1 перерахував Позивачеві. Таким чином, на його думку, відсутні правові підстави для задоволення позову.

Відповідач № 2 у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про дату час та місце проведення судового засідання. Про причини неявки суд не повідомив.

Суд вбачає можливим розгляд справи у відсутність Відповідача № 2, на підставі зібраних у справі доказів, оскільки інші особи, які беруть участь у справі, щодо розгляду справи у відсутність останнього не заперечували.

Вислухавши пояснення представника Позивача, представника Відповідача № 1, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин.

За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Судом встановлено, що 19 січня 2015 року, на автодорозі Київ-Овруч, Відповідач № 2, керуючи автомобілем «ВАЗ 2109», державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок порушення Правил дорожнього руху України, здійснив зіткнення з автомобілем «Subaru Forester», державний номерний знак НОМЕР_2, що належить Позивачеві.

Постановою Вишгородського районного суду м. Києва від 22.04.2015, Відповідача № 2 визнано винним у скоєному ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до звіту № 1711 від 25.02.2015, який був проведений на замовлення Позивача, вартість матеріального збитку, що був завданий Позивачеві станом на 23.02.2015, складає 55 951,96 грн.

Оскільки цивільно-правова відповідальність Відповідача № 2 була застрахована Відповідачем № 1, Позивач звернулася із відповідною заявою від 09.06.2015, про отримання страхового відшкодування.

Як вбачається із матеріалів справи, 15.06.2015 Відповідачем № 1 виплачено Позивачеві страхове відшкодування у розмірі 30 965,78 грн., у виплаті суми у розмірі 18 524,22 грн. (за вирахуванням франшизи у сумі 510 грн.) відмовлено, у зв'язку з тим, що на думку Відповідача № 1, страховик зобов'язаний відшкодувати витрати, пов'язані із відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу, відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до пункту 7.38, підпунктом б) пункту 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24.11.2003 (далі - Методика), зазначено, що значення коефіцієнта фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для основних складників колісних транспортних засобів та для складників колісних транспортних засобів, строк експлуатації яких не перевищує 5 років для легкових транспортних засобів виробництва країн СНД і 7 років для інших колісних транспортних засобів. Винятком стосовно використання зазначених вимог є якщо складові частини кузова кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійне руйнування чи пошкодження.

Таким чином, згідно Методики, сам факт попереднього потрапляння транспортного засобу в ДТП не є підставою для визначення (розрахунку) коефіцієнта фізичного зносу складників транспортного засобу в розмірі, що не дорівнює нулю, а лише за наявністю належних доказів того, що внаслідок таких ДТП складові частини кузова, кабіни, рами транспортного засобу відновлювали ремонтом.

В ході судового розгляду справи Відповідачем № 1 не надано належних та допустимих доказів щодо наявності корозійних руйнувань чи пошкоджень автомобіля Позивача у вигляді деформації від інших ДТП.

Таким чином, Відповідач № 1 зобов'язаний відшкодувати вартість матеріального збитку, реально понесених затрат на відновлення автомобіля.

Відповідно до ч. 18 ст. 9 Закону України «Про страхування», франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Страхове відшкодування зменшується не суму франшизи.

Згідно пояснень представника Відповідача № 1, франшиза за договором (полісу) обов'язкового страхування, складає 510 грн.

Отже, загальний розмір страхового відшкодування, який має бути стягнутий із Відповідача № 1 на користь Позивач становить 18 524,22 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, Відповідач № 2 зобов'язаний відшкодувати Позивачеві різницю суми, яка не покривається страховим відшкодуванням, що складає: 55 951,96 грн. (вартість матеріального збитку) - 49 490 грн. (ліміт страхового відшкодування) = 6461,96 грн.

За змістом положень Конституції України, зокрема ст.ст. 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів.

Згідно вимог ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушенні її прав.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Відповідно до п. 3 Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживання у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Вирішуючи спір в цій частині, суд враховує, що ДТП призвело до порушення усталених життєвих зв'язків та неможливості продовження активного громадського життя. Крім цього, Позивач, як власник пошкодженого транспортного засобу, перенесла фізичні та душевні страждання у зв'язку із винними діями Відповідача № 2, які призвели до пошкодження належного їй транспортного засобу. Зважаючи на характер та обсяги душевних страждань, характер немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках Позивача, беручи до уваги ступень спричинених моральних страждань та психологічного стресу, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що розмір заявленої Позивачем моральної шкоди є об'єктивним та співрозмірним і вважає за необхідне, постановляючи рішення суду, стягнути із Відповідача № 2 на користь Позивача 2 000 грн. моральної шкоди.

Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, із Відповідача № 1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. та із Відповідача № 2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 102 грн. 40 коп.

З урахуванням викладеного, на підставі ст.ст. 32, 56, 62 Конституції України, ст. ст. 11, 15, 23, 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст. 9 Закону України «Про страхування», ст. 29 Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», п. 3 Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», керуючись ст. ст.10, 11, 13, 59, 60, 88, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універмальна», ОСОБА_2, про відшкодування страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою - з а д о в о л ь н и т и у повному обсязі.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універмальна» (Код ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) кошти у розмірі 18 524 (вісімнадцять тисяч п'ятсот двадцять чотири) гривні 22 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) кошти у розмірі 8 461 (вісім тисяч чотириста шістдесят одна) гривню 96 коп.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універмальна» (Код ) на користь держави судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривню 20 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4) на користь держави судовий збір у розмірі 1 102 (одна тисяча сто два) гривні 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :