МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
28.12.2016 року Справа № 370/1811/16-ц
Провадження № 2/370/750/16
Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Косенко А.В., при секретарі Гребінській Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Макарів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений із ОСОБА_2, (далі відповідач), стягнути з нього аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей: доньки Богдани, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дітьми повноліття та просила залишити дітей на її вихованні до досягнення ними повноліття.
В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що з 07.07.1998 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, на даний час між ними склалися неприязні відносини, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені, подальше спільне життя суперечить її особистим інтересам, примирення та збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку Богдану, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з нею і перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Аліменти просить стягувати в розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дітьми повноліття.
Згідно письмової заяви позивач просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи. Заяв, клопотань від нього до суду не надходило. Тому судом вирішено заочно розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, про що позивач у своїй заяві не заперечував.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
07.07.1998 року Бишівською сільською радою Макарівського району Київської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 9.
Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку Богдану, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії II-БК № 253156 видане Бишівською сільською радою Макарівського району Київської області) та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії I-БК № 024721 видане Бишівською сільською радою Макарівського району Київської області), які проживають на даний час разом з позивачкою знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімї № 842, виданої 26.07.2016 року Бишівською сільською радою Макарівського району Київської області.
Позивач вказала, що шлюбні відносини фактично припинилися, сімя розпалася, проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, збереження сімї неможливе, перебування позивача у шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Окрім того, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання їх спільної дитини, хоча офіційно працевлаштований та має постійний заробіток.
Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.
Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка.
Згідно до ст. 110 СК України право на предявлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно з ч.1 ст.183 та ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України аліменти на дитину стягуються у відповідній частці від заробітку (доходу) батьків. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Згідно ст.182 цього ж Кодексу суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Згідно з ч. 2 цієї статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За правилами ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Щодо вимоги позивача про залишення дітей на її вихованні до досягнення ними повноліття суд керується наступним.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Разом з тим, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю.
Тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині та залишити неповнолітніх дітей: доньку Богдану, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживати з позивачем.
На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.
Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 580,00 грн. сплаченого судового збору та судовий збір в дохід держави в сумі 551,20 грн.
Керуючись ст.ст.110, 112, 180, 182, 183, 184, 191 СК України, ст.ст. 15, 60, 79, 88, 212-215, 223-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.
Шлюб, укладений 07.07.1998 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований Бишівською сільською радою Макарівського району Київської області, запис № 9 - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки Богдани, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 10.08.2016 року і до досягнення дітьми повноліття.
Залишити неповнолітніх дітей: доньку Богдану, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 до їх повноліття проживати з ОСОБА_1.
Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 судовий збір сплачений при подачі позову до суду в сумі 580,00 грн.
Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Заочне рішення може бути переглянуте за заявою відповідача судом, що його ухвалив, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його перегляд після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий А.В. Косенко