Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2559/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Чельник О. І.
РІШЕННЯ

іменем України

27.12.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого: Чельник О.І.

суддів: Мурашка С.І., Суровицької Л.В.

за участі секретаря Гусак А.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 листопада 2016 року у справі за її позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном

ВСТАНОВИЛА:

17 червня 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном, а саме керамічним парканом, що розташований на подвірї будинку №42/3 по вул. Примакова в м. Олександрія Кіровоградської області, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у 2010 році за домовленістю з відповідачами, які проживають за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, вона поставила паркан з боку квартири АДРЕСА_1. 24.05.2015 року вона виявила, що відповідачі протягом ночі просвердлили стовпці її керамічного паркану та почепили на нього свій металевий паркан, який на 1 метр вище її паркану, внаслідок чого стовпці її паркану потріскались. Оскільки дії відповідачів руйнують її паркан просила зобовязати відповідачів усунути перешкоди у користуванні її майном, а саме зняти металевий паркан з її паркану.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 листопада 2016 року у позовних вимогах відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 17.11.2016 року подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким заявлені вимоги задовольнити. Судові витрати просила стягнути з відповідачів.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у межах, встановлених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення, виходячи з такого.

Як встановлено судом першої інстанції ОСОБА_2 належить на праві приватної спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_2 згідно зі свідоцтвом про право власності, витягом про державну реєстрацію прав від 04.10.2012 року №35725877 (а.с.5, 6) та технічним паспортом №10836/109 (а.с.7, 8). У 2010 році за домовленістю з відповідачами вона встановила керамічний паркан з боку квартири АДРЕСА_3, яка належить відповідачам, вартість якого разом з установкою складає 3700 грн., що підтверджується копією товарного чеку від 17.04.2010 року (а.с.9).

Відмовляючи у задоволенні позову у повному обсязі суд першої інстанції вказав, що позивач не надала суду доказів пошкодження її керамічної огорожі, а з наданих фотознімків неможливо встановити причинно-наслідкового зв'язку між встановленням металевої огорожі відповідачів та руйнуванням керамічної огорожі позивача.

Проте, повністю погодитись з таким висновком суду колегія суддів не може, виходячи з такого.

Статтею 317 ЦК України встановлено, що власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі ст.321 ЦК України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше (ст.104 ЗК).

Як пояснила у судовому засіданні апеляційного суду позивач сторони є землекористувачами земельної ділянки по вул. Примакова 42/3 у м. Олександрія.

Як свідчить акт голови квартального комітету №20 від 19 грудня 2016 року ОСОБА_5 відповідачі дійсно встановили металевий паркан та прикріпили його до стовбців паркану, що належить позивачеві (а.с.170). Вказані обставини встановлені і висновком інспектора Олександрійського відділу поліції ГУ Національної поліції в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 за результатами перевірки по повідомленню ОСОБА_2 (а.с.171-172).

Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Колегія суддів вважає, що незалежно від причин руйнування паркану, що належить позивачеві, позивач має право вимагати усунення перешкод у користуванні своїм майном шляхом зобовязання відповідачів відєднати свій металевий паркан від бетонних стовбців паркану позивача.

В частині вимог про зняття відповідачами свого металевого паркану слід відмовити за їх недоведеністю

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції не можна визнати законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по 255,78 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст.209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319, 325 ЦПК України

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 листопада 2016 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_2 у користуванні майном.

Зобовязати ОСОБА_3, ОСОБА_4 відєднати свій металевий паркан від бетонних стовбців паркану ОСОБА_2, що розташований за адресою: вулиця Примакова 42/3 у місті Олександрія Кіровоградської області.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати по 255 грн.78 коп. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.І.Чельник

Судді: С.І.Мурашко

ОСОБА_7