Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2373/16-ц
Провадження № 2/376/1350/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2016 р. Сквирський районний суд Київської області

в складі головуючого судді Клочка В.М.

з участю секретара ОСОБА_1

розглянув у попередньому відкритому судовому засіданні в м. Сквира цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виділ майна, що є у спільній частковій власності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В позові зазначає, що вона, має на праві власності 3/5 частки житлового будинку №11-в по вул. Миру (колишня Комсомольська) в селі Шамраївка на підставі рішення Сквирського районного суду №2-1 від 16.01.1996 року.

Співвласниками будинку являються відповідачі, а саме 2/5 частки належить на праві власності ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 2/15 частки кожному.

Між ними, як співвласниками цього майна жодного разу не виникало проблем щодо його використання. Кожен із них володіє і користується ізольованою частиною будинку, яка повністю відповідає розміру їх часток.

Як співвласник будинку, позивачка має намір відчужити належну їй частку.

Позивачка просить провести віділ у натурі 3/5 частини з житлового будинку №11-в по вулиці Миру (бувша Комсомольська) м. Сквира Київської області, що перебуває у спільній частковій власності, визнавши за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 (бувша Комсомольська) м. Сквира, що Складається з кімнат: 2-І площею 4,70 кв.м.: 2-2 площею 18-90 кв.м.;2-3 площею 16,40 кв.м.,; 2-4 площею 6,70 кв.м.; 2-5 площею 12,40 кв.м.; 2-6 площею 19,40 кв.м., всього загальною площею 78,50 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: сарай літ. «Б», погріб з шийкою літ. «В», гараж літ. «Ж», колонка №5, огорожа №4, ворота з хвірткою №2.

Сторони в судове засідання не з'явились, подали заяви в яких просять справу розглянути без їх участі, позивач позов підтримав, відповідачі позов визнали.

Вивчивши документи, які є у справі суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником 3/5 частки житлового будинку №11-в по вул. Миру (колишня Комсомольська) в селі Шамраївка на підставі рішення Сквирського районного суду №2-1 від 16.01.1996 року.

В її користуванні знаходиться квартира АДРЕСА_1 (бувша Комсомольська) м. Сквира, що складається з кімнат: 2-І площею 4,70 кв.м.: 2-2 площею 18-90 кв.м.;2-3 площею 16,40 кв.м.,; 2-4 площею 6,70 кв.м.; 2-5 площею 12,40 кв.м.; 2-6 площею 19,40 кв.м., всього загальною площею 78,50 кв.м., відповідно до експлікації до плану будинку згідно технічного паспору, з господарськими будівлями та спорудами: сарай літ. «Б», погріб з шийкою літ. «В», гараж літ. «Ж», колонка №5, огорожа №4, ворота з хвірткою №2, що стверджується висновком №22-11/16 будівельно-технічного дослідження від 22.11.2016 року

Співвласниками 2/5 частки житлового будинку на праві власності належить ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 2/15 частки кожному та фактично використовуються кожна своїм власником.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній частковий власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Частка, яку просить виділити позивач є відокремленою, тому її виділ в натурі можливий. При виділенні в натурі частки із спільної часткової власності, право спільної часткової власності припиняється.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Правова позиція ВСУ з цього приводу висловлена у справі № 6-12цс13, яка гласить:

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Виходячи з аналізу зазначеної правової норми слід дійти висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Зокрема при встановленні порядку користування будинком кожному із співвласників передається в користування конкретна частина будинку, виходячи із його частки в праві спільної власності на будинок. Разом з тим виділені у користування приміщення можуть бути і неізольовані і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно.

Встановлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень в натурі, не припиняє право спільної часткової власності, оскільки такі частини не перетворюються в об'єкт самостійної власності кожного з них.

Відтак, домовленість співвласників про порядок володіння і користування майном, що є їх спільною частковою власністю, оформлена нотаріально посвідченим договором, є обов'язковою для майбутніх співвласників при здійсненні ними правомочностей володіння і користування спільним майном. Що ж стосується існуючої у співвласника правомочності розпорядження спільним майном, то вони передбачені у ст. ст. 364, 367 ЦК України, як способи реалізації цієї правомочності при здійсненні якої передбачена ч. 4 ст. 358 ЦК України умова не є обов'язковою.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток в праві власності на будинок.

Враховуючи наведене та беручи до уваги усталений порядок користування окремими ізольованими частинами будинку вважаю, що дані частини повинні бути їм виділені в натурі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 364, 367 ЦК України, ст.ст. 10,11, 213-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виділ майна, що є у спільній частковій власності - задовільнити.

Провести віділ у натурі 3/5 частини з житлового будинку №11-в по вулиці Миру (бувша Комсомольська) м. Сквира Київської області, що перебуває у спільній частковій власності, визнавши за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 (бувша Комсомольська) м. Сквира, що складається з кімнат: 2-І площею 4,70 кв.м.: 2-2 площею 18-90 кв.м.;2-3 площею 16,40 кв.м.,; 2-4 площею 6,70 кв.м.; 2-5 площею 12,40 кв.м.; 2-6 площею 19,40 кв.м., всього загальною площею 78,50 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: сарай літ. «Б», погріб з шийкою літ. «В», гараж літ. «Ж», колонка №5, огорожа №4, ворота з хвірткою №2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області чарез Сквирський районний суд притягом 10 днів з моменту проголошення.

Суддя: