Справа № 527/1764/16-ц
провадження 2/527/640/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.12.2016 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої - судді Марущак Р.М.
при секретарі - Волик Л.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до кредитної спілки «Глобинська» про стягнення коштів за депозитним договором, пені та інфляційних витрат за порушення умов договору,
У судове засідання позивач ОСОБА_1, його представник ОСОБА_3 не з»явилися. В заявах адресованих суду прохали проводити розгляд справи за їх відсутності, вказали, що на заочний розгляд справи в разі неявки представника відповідача згодні.
Представник відповідача у судове засідання не зявився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Про поважність причини неявки суд не повідомляв, заяву про розгляд справи у його відсутності не направив. За підписом голови правління кредитної спілки ОСОБА_4 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, з мотивуванням що в рамках порушеного кримінального провадження у кредитній спілці під час обшуку було вилучено оргтехніку, документи, печатку, тому вона позбавлена можливості захищати себе належними та допустимими засобами у цивільному процесі.
За письмовою згодою позивача та його представника справ розглянута на підставі наданих доказів (заочний розгляд).
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний звязок у сукупності, встановив наступне.
Згідно свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 287020, ОСОБА_2 помер 30.12.2014 року у віці 84 років.
Згідно п.п. 2.1.3, 2.1.4 Договору кредитна спілка повинна повернути вкладнику суму внеску (вкладу) по закінченню строку дії цього договору та нести повну цивільно-правову відповідальність за виконання умов договору згідно з чинним законодавством.
Кредитна спілка взяті на себе зобовязання порушила, по закінченню терміну дії договору зазначену суму вкладу не повернула, заборгованість погасила частково.
Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та у встановлені договором строки.
Ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
За ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання. За ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України , висловленої у постанові від 25 грудня 2013 року у справі № 6-173цс12, за змістом ст.ст. 526 та 1058 ЦК зобов»язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд, інакше зобов»язання банку з повернення вкладу не є виконаним, і до нього слід застосовувати відповідальність за порушення грошового зобов»язання, передбачену ч.2 ст. 625 ЦК України.
За змістом частини другої статті 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
З огляду на вказані норми чинного законодавства, правову позицію ВСУ, суд дійшов висновку, що зобовязальні відносини, що склалися між сторонами на підставі договору № 76 про надання фінансової послуги залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, мають майново-грошовий характер, тому у цьому випадку позивач є кредитором за майновою вимогою, а відповідач боржником;
Відповідно до ст. ст. 526, 530, 611, 625 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору і у встановлений ним строк. У разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором, або законом. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу.
Відповідно до ст. 625 ЦК України позивач має право на відшкодування інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми у зв'язку з невиконанням відповідачем грошових зобов'язань в межах позовних вимог.
Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню як обґрунтований доказами, проте, частково.
Позивач провів неточні розрахунки інфляційного збільшення суми боргу та 3% річних.
За підрахунками суду:
з 2.12.2015 року по 1.09.2016 року, за 274 дні прострочення, 3% річних склали 462.00 грн., інфляційне збільшення суми боргу 1078 грн. 48 коп. (індекси інфляції у грудні 2015 року 100.7, січні 2016 р. 100.9%, лютому 2016 р. 99.6%, березні 2016р. -101,0%, у квітні 2016 р. 103.5%, травні 100.1%, червні 99.8%, липні 99.9%, серпні 99.7%).
Таким чином, за період з 3.07.2015 року по 1.09.2016 року 3% річних на суму заборгованості склали 817 грн. (273.00 + 82.00 + 462.00), за підрахунком позивача - 768.75 грн. (діючи в межах позовних вимог суд не виходить за межі цієї суми); інфляційне збільшення суми боргу за вказаний період склало 1250.35 грн. (171.87+1078.48) за підрахунком позивача 1879 грн. 79 коп.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 526, 530, 549, 610, 611, 625 ЦК України, ст. 10,11,30,60, 88, 212-215 ЦК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з кредитної спілки «Глобинська» на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1:
-1250 грн. 35 коп. у відшкодування інфляційних втрат;
Стягнути з кредитної спілки «Глобинська» на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 551 грн. 20 коп. у відшкодування сплаченого судового збору.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення воно може бути оскаржене в загальному порядку.

СУДДЯ Р. М. Марущак