Провадження № 2/344/5741/16
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

29 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Мелещенко Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ,-

В С Т А Н О В И Л А :

28 грудня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя виходить з наступного.

Позовна заява, що подається до суду, повинна відповідати певним вимогам, що ставляться до неї. Такі вимоги передбачені у статтях 119, 120 Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною пятою статті 119 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно пункту 2 частини першої статті 80 Цивільного процесуального кодексу України, ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Пункт 15Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10 зазначає, що пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI.

Згідно підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 551,20 грн., та не більше пяти розмірів мінімальних зарплат, тобто 6 890,00 грн.

Частиною другою статті 80 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Якщо позивач не може встановити точну ціну позову, суд, враховуючи майно, на яке позивач просить визнати за ним право власності, попередньо визначає розмір судового збору в сумі 1 102,40 грн.

Відповідно до частини першої статті 121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

З огляду на викладене суддя дійшла висновку, що позовну заяву слід залишити без руху та надати строк для виправлення вказаних недоліків шляхом сплати судового збору у розмірі 1 102,40 грн.

Керуючись статтями 80, 119-121, 208-210, 292, 293 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

У Х В А Л И Л А :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ - залишити без руху, надавши строк 5 днів з дня отримання ухвали для виправлення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали.

Розяснити, що у випадку невиконання вимог даної ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Копію ухвали направити для відома та виконання позивачу та представнику позивача.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Суддя Л.В. Мелещенко