Провадження 2/760/4863/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Лазаренко В.В.

з участю секретарів - Кучерини Ю.С., Подобєда О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, Орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

02.06.2015 позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що з 16.12.2005 перебуває у шлюбі з ОСОБА_2, від шлюбу мають малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Спільне життя з ОСОБА_2 не склалось, з 19.03.2014 фактично відносини припинені, вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Зазначає, що почуття взаємоповаги та любові між ними втрачено, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. У зв'язку з цим, шлюб зареєстрований з відповідачем просить розірвати.

28.07.2016 відповідач ОСОБА_2 звернулася в суд із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дитини

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_2 посилається на те, що, їх спільна донька є малолітньою, а тому перебуває у тісному психологічному зв'язку із нею. ОСОБА_2 офіційно працевлаштована, забезпечена житлом, спроможна забезпечити всі необхідні передумови для її духовного та фізичного розвитку. На даний час дитина проживає разом з нею, позивач ОСОБА_1 доньку не відвідує, контактів не підтримує . З цих підстав просить визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 разом з нею за адресою: АДРЕСА_1.

Розмір аліментів на дитину просить визначити у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу).

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, зустрічний позов просив задовольнити частково.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення первісного позову про розірвання шлюбу не заперечувала, зустрічний позов про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини підтримала.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Бориспільської районної у м. Києві державної адміністрації вирішення позову залишила на розсуд суду, згідно заяви просила розглядати справу у її відсутності.

Третя особа орган опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації просила розглядати справу у її відсутності, при винесенні рішення просила врахувати інтереси малолітньої ОСОБА_3

В судове засідання 05.09.2016 представники третіх осіб не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим суд знаходить можливим провести розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення первісного позову про розірвання шлюбу та зустрічного позову про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дитини з огляду на наступне.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває з ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі з 16.12.2005, що вбачається з свідоцтва про шлюб, виданого 16.12.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві.

Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1, виданого 05.08.2006 ВРАЦС Солом'янського РУЮ у м. Києві.

Як зазначив представник позивача шлюбні відносини з ОСОБА_2 у позивача припинені, вони окремо проживають, не ведуть спільного господарства і подальше збереження сім'ї не можливе. Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала

Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Враховуючи обставини справи, доводи сторін, які підтвердили в судовому засіданні, що тривалий час вони разом не проживають і подальше спільне життя і збереження сім'ї не можливі, а також зважаючи на те, що в ході розгляду справи позиції сторін змінились, і відповідач не заперечує проти задоволення позову про розірвання шлюбу, суд вважає необхідним позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити.

Як видно з матеріалів справи, після роз'їзду сторін малолітня ОСОБА_3 залишилася проживати з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 15.04.2016, складеного працівниками служби у справах дітей Бориспільської районної в місті Києві державної адміністрації, за вказаною адресою створені задовільні умови для проживання та розвитку малолітньої дитини.

Згідно довідки від 07.07.2015 №33817/07-40 представленої відповідачем, слідує, що остання офіційно працевлаштована, отримує регулярний дохід.

У відповідності до положень ч. 1 та 2 ст. 157 СК питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

За змістом ст. 141 СК мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Згідно пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» роз'яснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Згідно висновку від 22.07.2016 року орган опіки та піклування Бориспільської районної в м. Києві державної адміністрації, керуючись принципом 6 Декларації прав дитини (1959 р.), статтями 19, 160, 161 Сімейного кодексу України та пунктом 72 постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», виходячи з наявних матеріалів справи та інтересів малолітньої дитини, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3, 2006 р.н., з матір'ю, ОСОБА_2.

Враховуючи наведені вище обставини, суд аналізуючи в сукупності всі надані докази, враховуючи інтереси малолітньої дитини, дійшов висновку про задоволення зустрічного позову в частині визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 з матір'ю

В силу статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Водночас відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано.

Як зазначено вище, за наслідками розгляду справи в частині вимог щодо визначення місця проживання малолітньої доньки ОСОБА_3, суд дійшов висновку про доцільність визначити місце проживання дитини з матір'ю.

Виходячи з цього, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3.

У разі вирішення спору судом, згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частина 2 ст. 182 СК України визначає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

При визначенні розміру аліментів суд у відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача за зустрічним позовом, відсутність у відповідача інших утриманців та приходить до про наявність законних підстав для задоволення вимог позивача про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача за підлягає стягненню 551 грн. 20 коп.. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з вимогами про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача за зустрічним позовом на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп..

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-III, ст.ст. 21, 105, 110, 112, 113, 141, 157, 161, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10-11, 57-60, 61, 88, 174, 208-209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 16 грудня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 2234) між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, Орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матр`ю ОСОБА_2.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця в розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.07.2015 і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп..

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя