Справа № 2-747/11
Провадження № 6/487/132/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді - Щербини С.В., при секретарі ОСОБА_1, розглянувши заяву старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 про зміну способу і порядку виконання рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду, виданого Заводським районним судом м. Миколаєва 30.09.2015 року про зобов'язання ОСОБА_3 за його рахунок знести самовільно забудований сарай літ. Т1 по вул. 2-га Слобідська, 103-а в м. Миколаєві, без участі боржника із покладенням витрат повязаних зі знесенням на ОСОБА_3.

В заяві заявник зазначив, що на виконанні у Заводському ВДВС м. Миколаєва перебуває виконавчий лист виданий Заводським районним судом м. Миколаєва 30.09.2015 року про зобов'язання ОСОБА_3 за його рахунок знести самовільно забудований сарай літ. Т1 по вул. 2-га Слобідська, 103-а в м. Миколаєві. Боржнику було надано строк до 21.03.2016 року для добровільного (самостійного) виконання рішення суду, але рішення виконано в цей строк не було, за вказаною адресо. Боржник не проживає, а проживає ОСОБА_4 У зв'язку з невиконання боржником рішення суду було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору та двічі накладено штраф. Крім того, 23.05.2016 року до Заводського РВ ММУ направлено заяву про притягнення боржника до кримінальної відповідальності. До теперішнього часу рішення суду боржником ОСОБА_3 не виконано, боржник жодних заходів спрямованих на виконання рішення не вжив, що свідчить про ускладнення виконання рішення, оскільки в порядку встановленому законом та спосіб визначений виконавчим документом рішення без дій боржника виконати бути не може.

В судовому засіданні старший державний виконавець Заводського ВДВС м. Миколаєва ОСОБА_2 заяву підтримала та просила про її задоволення.

В судовому засіданні стягував по справі ОСОБА_5 заяву старшого державного виконавця Заводського ВДВС м. Миколаєва про зміну способу і порядку виконання рішення суду підтримала, просила про її задоволення.

В судове засідання боржник ОСОБА_3 не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений, причини неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного:

На виконанні у Заводському ВДВС м. Миколаєва перебуває виконавчий лист виданий Заводським районним судом м. Миколаєва 30.09.2015 року про зобов'язання ОСОБА_3 за його рахунок знести самовільно забудований сарай літ. Т1 по вул. 2-га Слобідська, 103-а в м. Миколаєві.

Боржнику було надано строк до 21.03.2016 року для добровільного (самостійного) виконання рішення суду, але рішення виконано в цей строк не було.

У зв'язку з невиконання боржником рішення суду були винесені постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та двічі накладено штраф. Крім того, 23.05.2016 року до Заводського РВ ММУ направлено заяву про притягнення боржника до кримінальної відповідальності.

Проте, до теперішнього часу рішення суду боржником ОСОБА_6 не виконано, боржник жодних заходів спрямованих на виконання рішення не вжила, що свідчить про ускладнення виконання рішення, оскільки в порядку встановленому законом та спосіб визначений виконавчим документом рішення без дій боржника виконати бути не може.

Обґрунтовуючи заяву про зміну способу виконання судового рішення, державний виконавець зазначив, що боржник самостійно не виконує рішення суду, у зв'язку з чим виконання рішення фактично унеможливлюється. При цьому, у разі зміни способу виконання рішення суду через знесення самочинно зведеної споруди без участі боржника ОСОБА_6 з наступним покладенням витрат, пов'язаних зі знесенням на боржника, відбудеться реальне виконання рішення суду та суть прийнятого рішення не змінюється.

Так, статтею 373 ЦПК України передбачено, що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Аналогічне положення міститься і в ст. 36 Закону України Про виконавче провадження.

Відповідно до змісту даної статті зміна чи встановлення способу та порядку виконання судового рішення - це зміна одного виду виконання іншим або визначення чіткого логічного порядку вчинення дій, спрямованих на виконання припису рішення суду. Законом встановлений критерій визначення підстав для встановлення способу і порядку виконання - обставини, які утруднюють виконання судового рішення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішити питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи, а також прав та законних інтересів сторін виконавчого провадження.

Чинним цивільним процесуальним законодавством чітко визначено, що встановлення способу виконання рішення суду може мати місце лише у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Судом при визначенні винятковості даного випадку враховується тривалість не виконання рішення суду боржником ні у самостійному порядку, ні у примусовому, яке підлягає негайному і безумовному виконанню, а також дії боржника, направлені на уникнення та зволікання від належного своєчасного виконання судового рішення, що є неприпустимими.

Крім того, приписи ст. 373 ЦПК України передбачають встановлення порядку чи способу виконання рішення, яке було ухвалено судом у справі, а саме резолютивній частини рішення, яка містить висновки суду по суті позовних вимог. Отже, суд, здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, не змінює змісту судового рішення та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

У даному випадку, виконання рішення у вигляді зобов'язального характеру не можливе без участі боржника, який тривалий час без поважних причин не виконує рішення суду, боржником до теперішнього часу не спрямовано жодного заходу на виконання рішення суду, що фактично унеможливлює його виконання, а зволікання боржника з виконанням рішення суду є необґрунтованим та таким, що призводить до порушення прав стягувача на своєчасне та справедливе виконання рішення суду.

При цьому, зазначеним у заяві способом виконання рішення суду не буде змінено по суті зміст судового рішення, а лише змінюється спосіб його виконання, а саме знесення самочинно зведеної будівлі, як це передбачено рішенням суду, але без участі боржника ОСОБА_6 та призведіть до реального забезпечення виконання рішення суду.

Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до переконання, що заява державного виконавця Заводського ВДВС м. Миколаєва про зміну способу виконання рішення суду, є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 про зміну способу виконання рішення суду - задовольнити.

Змінити спосіб виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.02.2013 року про зобов'язання ОСОБА_3 за його рахунок знести самовільно забудований сарай літ. Т1 по вул. 2-га Слобідська, 103-а в м. Миколаєві, без участі боржника, із покладенням витрат повязаних зі знесенням на ОСОБА_3.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після її оголошення та може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва у строк і порядок, встановлений ст.ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя: С.В. Щербина