Справа № 1-12/10
У Х В А Л А

11 жовтня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Трегубенко Л. О. ,

при секретарі - Лемішко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання заступника начальника відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Мойсеєнка В.В., боржник, ОСОБА_2., - про надання дозволу на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 для вчинення виконавчих дій,

В С Т А Н О В И В :

Заявник, заступник начальника ВДВС Подільського РУЮ ГТУЮ у м. Києві, Мойсеєнко В.В., звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 для вчинення виконавчих дій, для вчинення виконавчих дій.

Обґрунтовує тим, що на виконанні у відділі знаходиться виконавчий лист №1-12 від 26.05.2010, виданий Подільським районним судом м. Києва про конфіскацію на користь держави всього майна належного, ОСОБА_2

10.06.2010 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №19702431.

В ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем встановлено що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 14.01.2016 за №51634406 відомості відсутні.

Згідно даних АІС "Автомобіль" м. Києва від 22.08.2015 за боржником транспортних засобів не зареєстровано.

Перевірити майновий стан боржника за адресою проживання не виявляється можливим, на неодноразові дзвінки в двері ніхто не відчиняє, про що свідчать відповідні акти державних виконавців від 17.03.2011 та 09.04.2013.

Неможливість здійснення державним виконавцем виконавчих дій, спрямованих, на повне фактичне виконання, призводить до невиконання виконавчого документа та порушення строків здійснення виконавчого провадження.

11.07.2016 до відділу надійшов лист №1-797/2016 від 07.07.2016 Подільського районного суду м. Києва про повернення подання державного виконавця про примусове входження до житла боржника для надання до належного суду для розгляду в порядку виконання вироку.

05.09.2016 на адресу Апеляційного суду м. Києва направлено подання про примусове входження до житла боржника, яке листом від 21.09.2016 повернуто на адресу відділу , як що подане не за належністю, так як згідно ст. 376 ЦПК України такі питання вирішуються судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи.

Заявник просив надати дозвіл на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 для вчинення виконавчих дій, а саме перевірки майнового стану боржника.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що подання обґрунтоване та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Відповідно положень ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, у тому числі: у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням поліцейських, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення;

Суд установив, що на виконанні у відділі знаходиться виконавчий лист №1-12 від 26.05.2010, виданий Подільським районним судом м. Києва про конфіскацію на користь держави всього майна належного, ОСОБА_2

10.06.2010 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №19702431.

В ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем встановлено що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 14.01.2016 за №51634406 відомості відсутні.

Згідно даних АІС "Автомобіль" м. Києва від 22.08.2015 за боржником транспортних засобів не зареєстровано.

Перевірити майновий стан боржника за адресою проживання не виявляється можливим, на неодноразові дзвінки в двері ніхто не відчиняє, про що свідчать відповідні акти державних виконавців від 17.03.2011 та 09.04.2013.

Неможливість здійснення державним виконавцем виконавчих дій, спрямованих, на повне фактичне виконання, призводить до невиконання виконавчого документа та порушення строків здійснення виконавчого провадження.

Відповідно ст.ст. 17, 19 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі листи, що видаються судами. Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень покладено законом на Державну виконавчу службу України, а порядок виконання визначений Законом України «Про виконавче провадження».

З наявних у справі матеріалів вбачається, що дії (бездіяльність) боржника призводять до тривалого невиконання виконавчих документів (рішень судів), що тягне за собою порушення строків виконання, а також вимог чинного законодавства щодо обов'язковості судових рішень.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Частиною 2 вказаної статті закріплено, що суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що з метою належного виконання виконавчих документів (рішень судів) про стягнення з боржника боргу та недопущення порушення прав стягувачів, є всі належні правові підстави для надання державному виконавцю дозволу на примусове проникнення до житла боржника.

Разом з цим, слід зазначити, що у відповідності до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

З аналізу вимог Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм слідує, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Отже державний виконавець звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника в порядку, визначеному законом, оскільки, в даному випадку, єдиним можливим засобом виконання судового рішення є примусове проникнення до житла боржника для опису майна з метою подальшої його реалізації в рахунок погашення заборгованості.

Таким чином, суд дійшов висновку, що подання правомірне підтверджене та підлягає задоволення.

На підставі наведеного, ст. ст. 5, 6, 11, 17, 19, 30 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 14, 376 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Подання задовольнити.

Надати дозвіл державному виконавцю державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у м. Києві, на примусове проникнення до місця проживання боржника ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 - для проведення виконавчих дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», з метою виконання судових рішень про стягнення боргу.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд міста в установленому законом порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяЛ. О. Трегубенко