Справа 431/675/16-ц
Провадження 2/431/261/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

06 липня 2016 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

судді Олійник С.В.,

за участі секретаря Яковенко А.Л.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Старобільську Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_6 сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову посилається на те, що 02 лютого 2009 року помер її батько ОСОБА_7. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме будинок № 101а, за адресою Луганська область, Старобільський район, с. Лиман, вул. Дибко та автомобіль УАЗ 2206, 1999 року випуску. Будівництво будинку фактично проводилось її батьком, проте право власності на будинок своєчасно не було оформлене. На будинок є інвентарна справа, але на час життя батька не оформлене та не зареєстроване право власності. Після смерті батька її мати ОСОБА_8 в її інтересах звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Спадщину в нотаріальній конторі не оформили, оскільки були відсутні документи на будинок. В серпні 2015 року їй стало відомо, що спадкове майно оформлене на ОСОБА_3 за рішенням суду від 20 листопада 2009 року, при вирішенні якого, суду не було відомо про її право на прийняття спадщини. Отже, просила суд розділити майно між спадкоємцями, визнати за нею право власності на ? частину будинку та автомобіля, виділити в натурі ? частину будинку та стягнути вартість ? частини автомобіля на її користь.

В ході розгляду справи позивач ОСОБА_1 уточнила свої позовні вимоги та просила суд розділити спадкове майно між спадкоємцями, визнати за нею право власності на ? частину будинку та автомобіля в порядку спадкування після смерті батька.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала свій позов та доводи викладені в ньому, просила суд позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов ОСОБА_1 підтримала та просила суд його задовольнити, оскільки одразу після смерті батька, своєчасно законний представник, мати позивача, звернулась до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що до суду зверталась її мати. Оскільки вона була неповнолітньою. Заперечувала проти позову, оскільки ОСОБА_1 знала, що будинок вже переоформлений, своєчасно документи не оформила, після похорон батька її мати повідомила, що від спадщини відмовляються, тому суд не повідомляли про цього спадкоємця.

Представник відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнала та пояснила, що пропущено строк для зверенння до суду за захистом інтересів про спадкування, а тому просила суд відмовити в позові.

Представник відповідача ОСОБА_6 сільської ради Старобільського району Луганської області в особі голови сільської ради ОСОБА_5 в судовому позовні вимоги ОСОБА_1 визнав.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, свідків, суд приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 02.02.2009 року помер ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 5).

Позивач є донькою померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4).

ОСОБА_3 в 2009 році звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6 сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно, яке належало ОСОБА_7, з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця, у звязку з чим рекомендовано право власності оформити в суді. Цей факт підтверджено рішенням Старобільского районного суду Луганської області від 20.09.2009 року визнано право власності за ОСОБА_3 після смерті батька ОСОБА_7, який помер 02.02.2009 року, на будинок 101-а, розташованої за адресою: Луганська область, Старобільський район с. Лиман вул. Дибко, на автомобіль УАЗ 2206, 1999 року випуску (а.с. 8-9)

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.06.2010 року зареєстровано право власності на будинок 101 а по вул. Дибко с. Лиман Старобільського району Луганської області за ОСОБА_3 на підставі рішення Старобільського районного суду Луганської області від 20.11.2009 року (а.с. 10)

Відповідно до копії технічного паспорту інформації Територіального сервісного центру № 4443 РСЦМВС в Луганській області УАЗ 2206, державний номер НОМЕР_1 МШТ ХТТ220606Х0034273 зареєстрований за ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6,34).

Відповідно до копії спадкової справи №181/2009 ОСОБА_3 звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_7 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 звернулися із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3 Відповідно до копії спадкової справи №249/2009 звернулась законний представник ОСОБА_8 в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_7 Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. (а.с.23-32)

Із дослідженої інвентаризаційної справи №33727/95 видно, що довідка характеристика на спірний будинок складалась 29.09.2009 року на ОСОБА_3, якою рекомендовано їй звернутись до суду. Копія довідки (а.с.64-65).

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що відповідач її донька. Після смерті батька доньки ОСОБА_7 залишилось спадкове майно будинок, пилорама, автомобіль. Спадкоємцями моя донька ОСОБА_3, батьки, які відмовились від спадку на користь ОСОБА_3. Після похорон дід повідомив, що у доньки ОСОБА_1 неточності в документах, вона допомагала виправити, щоб тій оформити пенсію по втраті годувальника. Спадок поділили добровільно. Спадщину оформили через суд, оскільки не було правовстановлюючих документів на будинок, на той час письмову відмову нотаріус не надав.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що їй відомо, що після смерті ОСОБА_7 спадкове майно поділено, а саме рідному брату ОСОБА_13 віддали пилораму, доньці ОСОБА_3 будинок, доньці ОСОБА_1 надали згоду на отримання пенсії по втраті годувальника. Позивач знала про спадок. Однак не претендувала на спадщину.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що після смерті його рідного брата ОСОБА_7 залишилось спадкове майно будинок, автомобіль. Спадкоємцями були його батьки та дві доньки, сторони по справі. Спадок успадкований відповідачем, ОСОБА_3 Автомобіль УАЗ знаходиться у нього в користуванні. Позивачу ОСОБА_1 про те, що право власності на спадкове майно оформлене на ОСОБА_3 стало відомо в кінці 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертоюстатті 1273 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування».

Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права».

Враховуючи, що відсутні правовстановлюючі документи на спадщину, в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину без наявності правовстановлюючих документів на спадкове майно не може бути одержано, вимоги ОСОБА_1 можуть бути предметом судового розгляду.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що до складу спадщини входить вищезазначені будинок та автомобіль.

Судом встановлено, що зі змісту судового рішення, за яким визнано право власності за ОСОБА_3 після смерті батька ОСОБА_7, який помер 02.02.2009 року, на будинок 101-а, розташованої за адресою: Луганська область, Старобільський район с. Лиман вул. Дибко, на автомобіль УАЗ 2206, 1999 року випуску. Суду не було відомо про наявність спадкоємця 1 черги, доньки ОСОБА_1.

Відповідно до діючого законодавства позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем 1 черги за законом після смерті ОСОБА_7, який помер 02 лютого 2009 року.

В матеріалах справи знаходиться заява ОСОБА_8 в інтересах малолітньої на той час доньки ОСОБА_1 про прийняття спадщини. Отже, у встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у звязку з тим, що право власності оформлено іншим спадкоємцем, вимушена звернутись до суду про відновлення права.

Позивачем правильно визначено ? частини спадщини, оскільки після смерті ОСОБА_7 спадкоємцями стали батько, мати і дві доньки померлого, батько і мати померлого відмовились на користь відповідача від своєї частини спадщини, що підтверджується доказами у справі, не оспорюється відповідачем.

Посилання відповідача, що минуло багато часу, що позивач своєчасно не заявила про свій намір вступати у спадщину, через що пропустила строк звернення до суду, суд не приймає, оскільки не ґрунтується на законі та не підтверджується доказами.

Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою.

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачем та представником позивача в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за позивачем права власності на частину спадкового майна в судовому порядку.

На підставі ст. ст. 16, 1261, 1267, 1268, 1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер 02 лютого 2009 року, на ? частину будинку, розташованого за адресою Луганська область, Старобільський район, с. Лиман, вул. Дибко, буд. 101-А, який складається з житлового будинку літера А-1, житлової прибудови літера А -1, веранди літера а, сарай-гараж літера Б, сарай літера В, уборна літера у, душ літера Д, погріб п/г, огорожа №1-2, колодязь № 3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер 02 лютого 2009 року, на ? частину автомобіля УАЗ 2206, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.В. Олійник