Провадження №2-з/760/198/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді - Букіної О.М.,

при секретарі - Січкар Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву представника позивача ПАТ «Фармак» до ОСОБА_1, Державної служби інтелектуальної власності, третя особа - Міністерство охорони здоров'я України, ПАТ «Вітаміни» про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг, визнання недійсним висновку про реєстрацію лікарського засобу, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів.

20.09.2016 року представник позивача подав до суду клопотання про забезпечення позову та просив суд вжити заходів забезпечення позову, а саме:

- Заборони ОСОБА_1 (02088, АДРЕСА_1) передавати у будь-який спосіб повністю чи частково право власності на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 25.05.2016, а також відмовлятися повністю чи частково від свідоцтва України № НОМЕР_1 від 25.05.2016 на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1».

- Заборони Державній службі інтелектуальної власності України (03035, м. Київ, вул. Липківського Василя (Урицького), 45; ідентифікаційний код 37552556) вносити зміни до Державного реєстру свідоцтв України стосовно власника знаків для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 25.05.2016.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що відповідно до ст. 1114 Цивільного кодексу України, п. 7 ст. 16, п. 1 ст. 18 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", передача відповідачем-1 прав на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 25.05.2016 чи відмова від вказаного знаку призведе до необхідності залучення до участі у справі осіб, прав і інтересів яких стосується вирішення цього спору; неможливості виконання рішення суду у випадку задоволення позову в зв'язку із наявністю нових власників торговельної марки або відсутністю будь-якого власника; а також може зумовити необхідність звернення позивача з іншими позовами для захисту його порушених прав.

Враховуючи вищевикладене, представник позивача просив заяву задовольнити.

Згідно ст. 151 ЦПК України, заходи забезпечення позову вживаються судом за заявою осіб, які беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії розгляду справи, якщо їх невжиття може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Ст. 152 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.

Судом встановлено, що предметом розгляду справи є визнання недійсним свідоцтва України № НОМЕР_1 на знак для товарів та послуг, що належить відповідачу-1 та припинення дій, що порушують права власника знаків для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_2» (свідоцтво України № НОМЕР_4 від 30.09.1996), «ІНФОРМАЦІЯ_3» (свідоцтво України № НОМЕР_3 від 17.02.2003), «ІНФОРМАЦІЯ_4» (свідоцтво України № НОМЕР_2 від 15.04.2003).

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" власник свідоцтва може передавати будь-якій особі право власності на знак повністю або відносно частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг, на підставі договору іншим особам, а також видати виключну або невиключну ліцензію на використання знаку для товарі і послуг за оскаржуваним свідоцтвом будь-яким іншим особам.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» власник свідоцтва може відмовитися повністю або частково від свідоцтва.

В разі такої відмови, як випливає зі ст. 22 Закону, ніхто інший, крім колишнього власника свідоцтва не має право на повторну реєстрацію знаку протягом 3-х років після припинення дії свідоцтва.

Вбачається, що до повноважень Державної служби інтелектуальної власності України входить внесення змін до Державного реєстру свідоцтв України щодо передачі права власності та припинення дії на знак для товарів і послуг.

З огляду на викладене та враховуючи предмет спору, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, т.я. невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення суду, оскільки власником спірного свідоцтва до вступу рішення в законну силу, може бути інша особа. Крім того, дані обставини можуть затягнути вирішення спору по-суті, оскільки потрібно буде залучати до справи нових учасників, що призведе до порушення розумних строків розгляду справи.

Враховуючи предмет позову та вимоги чинного законодавства, суд вважає за необхідне викласти заходи забезпечення позову в редакції зазначеної в резолютивній частині ухвали.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ПАТ «Фармак» про забезпечення позову, задовольнити.

- Заборони ОСОБА_1 (02088, АДРЕСА_1) передавати повністю чи частково право власності на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 25.05.2016, а також відмовлятися повністю чи частково від свідоцтва України № НОМЕР_1 від 25.05.2016 на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» до набрання рішенням суду законної сили.

- Заборони Державній службі інтелектуальної власності України (03035, м. Київ, вул. Липківського Василя (Урицького), 45; ідентифікаційний код 37552556) вносити зміни до Державного реєстру свідоцтв України відомості стосовно власника знаків для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 25.05.2016 до набрання рішенням суду законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Копію ухвали направити сторонам по справі до відома виконання.

Суддя: