Справа № 450/2191/15-ц Провадження № 2/450/578/16
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2016 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Данилів Є.О.

при секретарі Курпіта П.І.

з участю: представників відповідача Військової частини НОМЕР_1 : Нечипоренко В.В., ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 по визнання протиправним і скасування наказу, стягнення вихідної допомоги та середньомісячного заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку,-

в с т а н о в и в :
01.09.2015 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним і скасування наказу, стягнення вихідної допомоги та середньомісячного заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У позовній заяві, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати пункт 6 наказу від 26.02.2015р. №40 (по стройовій частині) командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , яким ОСОБА_2 звільнено з роботи з посади бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини відповідно до пункту 3 ст. 36 КЗпПУ у зв`язку з призовом на військову службу, в частині відмови у виплаті ОСОБА_2 вихідної допомоги, передбаченої ст. 44 КЗпПУ; стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 2 436,00 грн. вихідної допомоги та 42 032,64 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.02.2015р. по 29.02.2016р., разом 44 468,64 грн.; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.08.2015р. по день фактичного розрахунку.
Позивач у позовній заяві як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини:
пункт 6 наказу від 26.02.2015р. №40 (по стройовій частині) командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 . ОСОБА_2 звільнено з роботи з посади бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини відповідно до пункту 3 ст. 36 КЗпПУ у зв`язку з призовом на військову службу, та відмовлено у виплаті ОСОБА_2 вихідної допомоги, передбаченої ст. 44 КЗпПУ. Зазначений пункт наказу в частині відмови у виплаті ОСОБА_2 вихідної допомоги не відповідає закону, оскільки така виплата передбачена КЗпПУ.
На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги.
Позивач ОСОБА_2 її представник ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, проте позивач подала суду письмову заяву у якій просить суд розглядати цивільну справу без її участі, позовні вимоги підтримує. В процесі судового розгляду справи позивач та її представник надали суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та уточненні до неї.
Представники відповідача Військової частини НОМЕР_1 : Нечипоренко В.В., ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені позивачем позовні вимоги не визнали, проти задоволення позову заперечили, оскільки бюджетом не передбачено таких виплат.

Заслухавши пояснення учасників процесу, проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи:

згідно витягу із наказу №40 (по стройовій частині) від 26.02. 2015 року командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 (а.с. 3) ОСОБА_2 звільнено з роботи з посади бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини відповідно до пункту 3 ст. 36 КЗпПУ у зв`язку з призовом на військову службу, та відмовлено у виплаті ОСОБА_2 вихідної допомоги, передбаченої ст. 44 КЗпПУ
Із змісту ч. 1 ст. 44 КЗпПУ слідує, що при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.
Із аналізу зазначеної норми закону, вбачається що п. 6 наказу від 26.02.2015р. №40 (по стройовій частині) командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , яким ОСОБА_2 звільнено з роботи з посади бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини відповідно до пункту 3 ст. 36 КЗпПУ у зв`язку з призовом на військову службу, в частині відмови у виплаті ОСОБА_2 вихідної допомоги, передбаченої ст. 44 КЗпПУ не відповідає ч. 1 ст. 44 КЗпПУ, а тому порушує право позивача. Відтак, вимога заявлена позивачем про визнання протиправним та скасувати пункт 6 наказу від 26.02.2015р. №40 (по стройовій частині) командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , яким ОСОБА_2 звільнено з роботи з посади бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини відповідно до пункту 3 ст. 36 КЗпПУ у зв`язку з призовом на військову службу, в частині відмови у виплаті ОСОБА_2 вихідної допомоги, передбаченої ст. 44 КЗпПУ підлягає задоволенню.
Ст. 8 ЗУ «Про Державний бюджет на 2015 ріку» мінімальну заробітну плат у місячному розмірі з 1 січня 2015 року встановлено 1218 гривень. Дві мінімальні заробітних плати складає 2436, 00 грн. (1218 + 1218).
Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 3 липня 2013 р. у справі № 6-64цс13).
Сторонами у судовому засіданні визнано та згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказування не потребує факт невиплати позивачеві зазначеної вище вихідної допомоги.
Згідно клопотання позивача адресованого на ім`я командира ВЧ НОМЕР_1 від 10.08. 2015 року (а.с. 6) позивач зверталася до відповідача із вимогою про виплату їй вихідної допомоги. Проте відповідачем не було вчиненню дій на виконання вимог закону, що зазначені вище.
Згідно ст. 27 Закону України Про оплату праці та «Порядку обчислення середньої заробітної плати» затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 слідує, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. З довідки про Доходи про доходи ОСОБА_2 № 15 від 09.04.2015 року (а.с. 7) слідує, що остання з вересня 2014 року включно по лютий 2015 року включно отримала дохід у сумі 21 673, 17 грн. За грудень 2014 року та січень 2015 року, що передували місяцю в якому була звільнена позивач остання отримала : грудень 2014 року 3 892, 55 грн., січень 2015 року 3 268, 98 грн., середній заробіток складає 183,62 грн. за один робочий день /(3892,55 + 3268,98): 39 (кількість робочих днів за грудень 2014, січень 2015 року)= 183,62/.
Встановлено, що кількість робочих днів за період з 26.02. 2015 року (дата звільнення позивача) по 29 лютого 2016 року (включно) /дата до якої позивач заявила позовні вимоги в частині нарахування середнього заробітку/ складає: 248 днів. При розрахунку 183, 62 х 248 середній заробіток позивача за час затримки його виплати відповідачем (з 26.02. 2015 року по 29 лютого 2016 року) склав 45537,76 грн. Проте, враховуючи вимоги заявлені позивачем згідно яких середній заробіток позивача за час затримки його виплати відповідачем (з 26.02. 2015 року по 29 лютого 2016 року) складає 42 032,64 грн., а також вимоги ч. 2 ст. 11 ЦПК України, суд прийшов до висновку про підставність заявлених позивачем вимог в частині стягнення з відповідача 2436,00 грн. вихідної допомоги та 42 032,64 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.02.2015р. по 29.02.2016р.
Підставність вимоги позивача по зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.08.2015р. по день фактичного розрахунку позивачем та його представником перед судом всупереч вимог ч.ч 1, 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України не доведена, тому суд прийшов до висновку про необґрунтованість такої.
Судові витрати підлягають розподілу згідно вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57 - 61, ч. 3 ст. 88, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 116, 117 КЗпПУ, суд,-
в и р і ш и в :
позовні вимоги ОСОБА_2 , - задоволити частково.
визнати протиправним та скасувати пункт 6 наказу від 26.02.2015р. №40 (по стройовій частині) командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , яким ОСОБА_2 звільнено з роботи з посади бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини відповідно до пункту 3 ст. 36 КЗпПУ у зв`язку з призовом на військову службу, в частині відмови у виплаті ОСОБА_2 вихідної допомоги, передбаченої ст. 44 КЗпПУ.
Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 2436,00 грн. (дві тисячі чотириста тридцять шість гривень) вихідної допомоги та 42 032,64 грн. (сорок дві тисячі тридцять дві гривні 64 коп.) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.02.2015р. по 29.02.2016р., а разом 44 468,64 грн. (сорок чотири тисячі чотириста шістдесят вісім гривень 64 копійки).

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в частині зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.08.2015р. по день фактичного розрахунку, - відмовити.
Стягнути з військової частини НОМЕР_1 в дохід держави 444,68 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.
СуддяЄ. О. Данилів