Справа 237/1214/16-ц
Провадження 2о/237/151/16
РІШЕННЯ

Іменем України

19 квітня 2016 року м. Курахове

Марїнський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Ліпчанського С.М.,

при секретарі: Бахтіяровій Н.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за ОСОБА_1, зацікавлена особа: Костянтинівська сільська рада Марїнського району про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт того, що вона з 2008 року постійно проживала разом із ОСОБА_2 та фактично прийняла спадщину.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 03.12.2013 року померла її мати ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, позивачу стало відомо, що вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину внаслідок пропуску строку, встановленого для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Також пояснила, що її мати була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, була людиною похилого віку та страждала на хронічну серцево-судинну недостатність, гіпертонію та ішемічну хворобу серця, внаслідок чого вона потребувала постійного стороннього догляду. З цією метою позивач забрала мати жити до себе за адресою: АДРЕСА_1, 85670. До дня смерті її мати жила разом із нею. Поховання також було здійснено позивачем.

З цих підстав просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 на час відкриття спадщини та факт прийняття спадщини шляхом сумісного проживання.

Позивач в судовому засіданні дала пояснення в межах позовної заяви, вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Вивчівши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, так як вона знайшла своє підтвердження у судовому засіданні наданим документами.

Так, згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 померла 03.12.2013 року у віці 84 років.

Згідно свідоцтва про народження, 13.04.1953 року народилась ОСОБА_3, батьками якої зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, 17.11.1973 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_6.

Згідно довідки № 004 від 05.04.2016 року, виданої ОСББ «Топаз-Вугледар» ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 разом зі своєю матірю на момент її смерті 03.12.2013 року та вели спільне господарство. Також за цією адресою проживають чоловік та донька позивача. Факт цього проживання підтверджено свідками: ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.04.2016 року ОСОБА_1 відмовлено у видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2, померлої 03.12.2013 року, через пропущення строку для прийняття спадшини.

Згідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Ч.3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

В листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року йде мова про те, що необгрунтованою є практика місцевих судів щодо визнання поважності причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини фактичним користуванням і володінням майном спадкодавця або ж проживанням із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийнття спадщини.

На підставі викладеного, суд вважає доведеним факт того, що ОСОБА_1 з 2008 року постійно проживала разом із ОСОБА_2 та фактично прийняла спадщину.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 234, 256, 257, ч.3 ст. 1268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 з 2008 року постійно проживала разом із ОСОБА_2, померлої 03.12.2013 року до дня її смерті.

Встановити факт того, що ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично прийняла спадщину шляхом постійного проживання разом із ОСОБА_2, померлої 03.12.2013 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з його проголошення.

Суддя /підпис/

копія вірна

Суддя С.М.Ліпчанський

Секретар

Рішення оскаржено не було та набрало законної сили 11.05.2016 року.

Оригінал рішення зберігається в цивільній справі № 237/51/16-ц.

Суддя Мір'їнського районного суду

Донецької області ОСОБА_11

Секретар

Дата документу 19.05.2016