Справа № 369/9024/15-ц Головуючий у І інстанції Нікушин В. В.
Провадження № 22-ц/780/4828/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 40 10.11.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

10 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: судді - Білоконь О.В.,

суддів: Гуль В.В., Верланов С.М.,

при секретарі Воробей В.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 червня 2016 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області , третя особа ОСОБА_4 про спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди,-

встановила:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернулась з вказаним, посилаючись на таке.

Вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Юрисконсульт ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_4 зібрала та поширила перед працівниками сільради недостовірну інформацію про те, що станом на 1 жовтня 2014 року позивач є боржником по сплаті комунальних послуг перед КП «Борщагівка» в розмірі 32 871,18 грн. Цю інформацію викладено у листі виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 62 від 21 листопада 2014 року, який підготовлено ОСОБА_5 та підписано невідомою особою.

Поширення цієї недостовірної інформації порушує її права як добросовісного споживача послуг, крім того, спричинило негативні зміни в організації її життя, завдано моральну шкоду, яку позивач оцінила в сумі 30000 грн.

З огляду на викладене, позивач просила суд зобов»язати відповідача спросутваи недостовірну інформацію зібрану ОСОБА_4 про наявність боргу ОСОБА_3 перед КП «Борщагівка» станом на 1 жовтня 2014 року в розмірі 32 871,18 грн. шляхом надання відповіді та стягнути з відповідача на її користь 30000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 червня 2016 року позов задоволено частково.

Зобов»язано ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області спростувати недостовірну інформацію зібрану ОСОБА_4 про наявність боргу ОСОБА_3 перед КП «Борщагівка» станом на 1 жовтня 2014 року в розмірі 32 871,18 грн. шляхом надання відповіді.

Стягнуто з ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області накористь ОСОБА_3 30000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування судом обставин справи, незаконність та необґрунтованість рішення суду, просили суд змінити рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 червня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначають, що інформація про наявність боргу за комунальні послуги у позивача була викладена у листі виконкому № 62 від 21 листопада 2014 року, однак лист містить посилання на те, що ця інформація підтверджується довідко. КП «Борщагівква» від 16 жовтня 2014 року № 299/1.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення, що переглядається, не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що у відповідь на інформаційний запит ОСОБА_3 листом від 21 листопада 2014 року за № 63, адресованому позивачу ОСОБА_3, виконавчий комітет ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської областіповідомило останню про те, що «… відповідно до наданих даних КП «Борщагівка ви дійсно являєтесь боржником по сплаті підприємству за житлово комунальні послуги, станом на 1 жовтня 2014 року ви заборгували 32871, 18 грн., що підтверджується довідкою з КП «Борщагівка» від 16 жовтня 2014 року за № 299/1» ( а.с.5).

Ці обставини підтверджені матеріалами справи і сторонами не оспорюються.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що вказана інформація є недостовірною, тому відповідач повинен її спростувати та відшкодувати моральну шкоду, завдану її поширенням.

Проте повністю погодитися з таким висновком суду не можна.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Оскільки судом при вирішенні справи застосовано ч.3 ст. 277 ЦК України, яка не поширюється на спірні правовідносини, суд порушив норми матеріального права, що є, відповідно до положень ст. 309 ЦПК України, підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового про часткове задоволення позову.

При вирішенні даної справи колегія суддів виходить із такого.

За змістом ст.ст. 94, 277 ЦК України, ч. 4 ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенції), кожному, в тому числі юридичній особі, гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 270 ЦК України, відповідно до Конституції України фізична особа має право на повагу до гідності та честі.

Відповідно до положень ст. 277 ЦК України у редакції, яка існувала на час поширення спірної інформації (21 листопада 2014 року) фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює.

Відповідно до положень п.15 Постанови Верховного суду України « Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи № 1 від 27 лютого 2009 року , при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Проте судам необхідно враховувати, що повідомлення оспорюваної інформації лише особі, якої вона стосується, не може визнаватись її поширенням, якщо особа, яка повідомила таку інформацію, вжила достатніх заходів конфіденційності для того, щоб ця інформація не стала доступною третім особам.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Судом першої інстанції встановлено, що у відповідь на інформаційний запит ОСОБА_3 листом від 21 листопада 2014 року за № 63, адресованому позивачу ОСОБА_3, виконавчий комітет ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської областіповідомило останню про те, що «… відповідно до наданих даних КП «Борщагівка ви дійсно являєтесь боржником по сплаті підприємству за житлово комунальні послуги, станом на 1 жовтня 2014 року ви заборгували 32871, 18 грн., що підтверджується довідкою з КП «Борщагівка» від 16 жовтня 2014 року за № 299/1» ( а.с.5).

Ці обставини підтверджені матеріалами справи і сторонами не оспорюються.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що вказана інформація є недостовірною, тому відповідач повинен її спростувати та відшкодувати моральну шкоду, завдану її поширенням.

Проте повністю погодитися з таким висновком суду не можна.

Із матеріалів справи убачається, що лист відповідача від 21 листопада 2014 року за № 63, в якому є інформація про наявність у позивача ОСОБА_3 боргу станом на 01 жовтня 2014 року в сумі 32871,18 грн., містить посилання на довідку КП «Борщагівка» від 16 жовтня 2014 року за № 299/1, однак інформація про наявність боргу позивача, викладена в цій довідці, визнана недостовірною рішенням апеляційного суду Київської області від 30 липня 2015 року.

Із матеріалів справи також убачається, що інформація про наявність у позивача ОСОБА_3 боргу станом на 1 жовтня 2014 року в сумі 32871,18 грн., повідомлена відповідачем листом від 21 листопада 2014 року за № 63, адресованим лише особі, якої це стосується ОСОБА_3 у відповідь на інформаційний запит останньої ( а.с.5), і доказів поширення цієї інформації тобто доведення її до відома хоча б одній іншій особі, крім ОСОБА_3, у будь-який спосіб, матеріали справи не містять.

Оскільки повідомлення оспорюваної інформації лише особі, якої вона стосується, не може визнаватись її поширенням, колегія суддів вважає, що надання КП «Борщагівка» відповіді ОСОБА_3 на її запит інформації у листі від 1 квітня 2015 року за № 85 не містить юридичного складу правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову.

За таких обставин, не підлягають задоволенню як необгрунтовані позовні вимоги про визнання недостовірною та спростування інформації, про наявність за ОСОБА_3 боргу на підприємстві станом на 01 лютого 2015 року у розмірі 7 410,20 грн., викладену КП «Борщагівка» на адресу ОСОБА_3 у листі №85 від 01 квітня 2015 року.

Щодо позовних вимог про визнання недостовірною та спростування інформації, про наявність за ОСОБА_3 боргу на КП «Борщагівка» станом на станом на 01 жовтня 2014 року в розмірі 32 871,18 грн. , колегія суддів зазначає наступне.

За статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається із матеріалів справи, у довідці № 299/1 від 16 жовтня 2014 року, яка видана комунальним підприємством «Борщагівка» та адресована сільському голові ОСОБА_6, вказано що станом на 01 жовтня 2014 року заборгованість за надані житлово-комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1, власник ОСОБА_3, становить 32871,18 грн. ( а.с.10).

Доказів достовірності даної інформації ( розрахунок боргу із зазначенням тарифів, періоду нарахування, урахування рішення судів щодо оплати житлово-комунальних послуг) матеріали справи не містять, відповідачем не надано.

Не погоджуючись з тим, що вона має вказаний борг, ОСОБА_3 подала до суду акт звірки розрахунків по вказаній квартирі, за яким станом на 2014 рік заборгованості перед КБ «Борщагівка» ОСОБА_3 не мала взагалі ( а.с.19).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що інформація, поширена КП «Борщагівка» у довідці № 299/1 від 16 жовтня 2014 року, яка адресована сільському голові ОСОБА_6 про наявність за ОСОБА_3 станом на 01 жовтня 2014 року заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 32871,18 грн. є недостовірною, оскільки відповідачем не доведено, що ця інформація відповідає дійсності.

Із наведеного випливає, що КП «Борщагівка» у довідці № 299/1 від 16 жовтня 2014 року, яка адресована сільському голові ОСОБА_6, поширена недостовірна інформація про наявність за ОСОБА_3 станом на 01 жовтня 2014 року заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 32871,18 грн., яка порушує особисті немайнові права ОСОБА_3, зокрема, порушує право позивача на повагу до її гідності та честі як добросовісного споживача послуг.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання вказаної інформації недостовірною та необхідності її спростування є такими, що ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи і тому підлягають до задоволення.

Відповідно до положень ст.ст. 15,16 ЦК України порушене цивільне право підлягає судовому захисту у спосіб, передбачений законом.

Обираючи спосіб спростування вказаної інформації, колегія суддів виходить із положень ч.ч.5, 7 ст. 277 ЦК України у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, відповідно до яких якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Враховуючи, що недостовірна інформація міститься у довідці № 299/1 від 16 жовтня 2014 року, яку видало КП «Борщагівка», спростування цієї інформації має бути здіснено у такий же спосіб, у який вона була поширена, тобто, ця довідка має бути відкликана.

Отже, позовні вимоги в частині спростування недостовірної інофрмації шляхом зобовязання КП «Борщагівка» спростувати в поширену недостовірну інформацію шляхом надання протягом одного місяця після набрання законної сили рішенням по цій справі офіційного листа про його відсутність задоволенню не підлягають, оскільки такий спосіб захисту не ґрунтується на вимогах ст. 277 ЦК України, разом з тим не є виходом за межі позовних вимог спростування недостовірної інформації шляхом зобов»язання відповідача відкликати вищезгадану довідку із недостовірною інформацією щодо позивача.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу задовольнити ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 до комунального підприємства "Борщагівка" про визнання інформації недостовірною та зобов'язання вчинити дію задовольнити частково.

Визнати недостовірною інформацію про наявність боргу ОСОБА_3 перед комунальним підприємством "Борщагівка»станом на 01 жовтня 2014 року у розмірі 32 871 грн. 18 коп., поширену комунальним підприємством «Борщагівка» у довідці від 16 жовтня 2014 року за № 299/1.

Зобовязати комунальне підприємство «Борщагівка» спростувати недостовірну інформацію про наявність боргу ОСОБА_3 перед комунальним підприємством "Борщагівка»станом на 01 жовтня 2014 року у розмірі 32 871 грн. 18 коп. шляхом відкликання із Петропавлісько - Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області довідки від 16 жовтня 2014 року за № 299/1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді :