Справа № 405/3457/16-ц
11.07.2016 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого: Циганаш І.А.
при секретарі: Лисоконь А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-
Просять стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № DNH4KP26170172 від 26.05.2006 року у розмірі 39 421 грн. 70 коп., а також понесені судові витрати по справі.
Представник позивача в судове засідання не зявився, до суду надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно, про що в адресованому на адресу суду клопотанні представник позивача не заперечував.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
В судовому засіданні встановлено, що 26.05.2006 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № DNH4KP26170172, що складається з заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт), за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2171 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.05.2008 року в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам строки (а.с. 6-10).
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.
Згідно п. 3.2.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам передбачено, що позичальник зобовязується сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та п.п. 4.1, 4.2 даних умов та тарифів. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення.
Відповідно до п. 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених заявою та п. п. 3.2.2, 3.2.3 даних умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати.
Пунктом 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% суми позову. Виходячи з викладеного, між сторонами мають місце договірні правовідносини, що походять з кредитного договору, нормативне регулювання яких визначене параграфом 2 глави 71 Цивільного кодексу України.
Згідно з п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам передбачено, що терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років.
З розрахунку заборгованості по кредитному договору № DNH4KP26170172 від 26.05.2006 року вбачається, що станом на 23.03.2016 року ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 39 421 грн. 70 коп., яка складається з наступного: 1494 грн. 92 коп. заборгованість за кредитом; 10 513 грн. 53 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 25 059 грн. 84 коп. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до п. 5.3 умов та правил надання банківських послуг; 500 грн. штраф ( фіксована частина ), 1853 грн. 41 коп. штраф ( процентна складова ) ( а.с. 4-5 ).
Відповідно до ч. 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Умовами договору, а саме пунктом 5.3 передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежу за будь-яке із грошових зобовязань, більш ніж чим на 30 днів у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.
У той самий час, згідно з пунктом 5.1 кредитного договору сторонами передбачена сплата пені як виду цивільно-правової відповідальності у випадку виникнення прострочених зобовязань в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу, включаючи прострочені зобовязання, передбачені п.п.3.2.2,3.2.3 Умов та правил.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Саме така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України у справі за №6-2003 цс15 від 21 жовтня 2015 року.
Вищевикладене свідчить про безпідставне намагання кредитора застосувати до боржника ( відповідача) подвійну цивільно-правову відповідальність одного і того ж виду за одне і те ж саме порушення договірного зобовязання ( прострочення виконання грошового зобовязання), що суперечить вимогам ст. 61 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує, суд вважає, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 1494 грн. 92 коп., заборгованості за процентами за користування кредитом 10 513 грн. 53 коп., а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500 грн. штраф ( фіксована частина ), 1 853 грн. 41 коп. штраф ( процентна складова ), а всього 14 361 грн. 86 коп. є обґрунтованим та підлягає задоволенню, та враховуючи те, що як і пеня, так і штраф застосовується за одне і те ж саме порушення - строків виконання грошового зобовязання, тому в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею у розмірі 25 059 грн. 84 коп. слід відмовити, оскільки пеня та штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності.
Таким чином, позов ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» понесені судові витрати по справі у розмірі 1378 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ПАТ КБ « ПриватБанк » до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь ПАТ КБ « ПриватБанк » заборгованість по кредитному договору № DNH4KP26170172 від 26.05.2006 року у розмірі 14 361 грн. 86 коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп., а всього 15 739 грн. 86 коп.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 223 ЦПК України.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда І.А. Циганаш