Дата документу 11.07.2016
Справа № 320/4278/16-ц
Провадження № 2/320/2843/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«11» липня 2016 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Фомін В.А.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно та виділ частки із спільного майна,

В С Т А Н О В И В:

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області звернулась ОСОБА_1, в з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно та виділ частки із спільного майна.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 р. позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

При цьому встановлено, що позовна заява подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Звертаючись із позовною заявою позивач ОСОБА_1 зазначає, що між нею та відповідачем було укладено договір оренди нерухомого майна.

Описуючи обставини справи позивач зазначає істотні умови цього договору, однак доказів, а саме копії договору оренди до позовної заяви не надає.

Також ОСОБА_1 зазначає, що користуючись майном за вищевказаним договором оренди, вона здійснила поліпшення та переробку приміщення, чим створила, на її думку, нову річ, а тому вартість спірного майна, в даному випадку, вартість нежитлової будівлі, значно збільшилась та станом на 01.04.2016 рік становить 61 000,00 гривень, з яких 30 504,74 гривень це вартість поліпшень здійснених нею.

Разом з тим, жодного доказу, на підтвердження проведення цих робіт, наприклад товарні чеки або інші підтверджуючі документи, позивачкою також не надано. Як і відсутня довідка про вартість цих робіт та вартість нежитлової будівлі. Суду не зрозуміло, з чого виходила позивач, визначаючи ціну позову, доказів на підтвердження дійсної ринкової вартості спірного майна, до позову не додано.

Крім того, з позовної заяви не зрозуміло, якими доказами, позивач обґрунтовує те, що нею була створена саме нова річ та чи була на це згода наймодавця.

Крім того, в позовній заяві, позивач посилається на ст. ст. 364, 365, 392 ЦПК України, які регулюють питання предявлення позову власника майна та право співвласника на виділ у натурі частки майна, однак позивач не є власником майна, а лише наймачем.

Також, згідно ч.5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

У своїх позовних вимогах позивач просить суд визнати за нею право власності на ? частини нежитлової будівлі, загальною площею 40,9 кв.м., яка розташована за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Карла Лібнехта, буд. 60, та виділити цю частку в натурі.

Таким чином, аналізуючи вимоги позивачки, суд приходить до висновку, що вони є майновими.

Згідно п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за розгляд позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір справляється у розмірі одного відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

При цьому відповідно до ч.1 ст. 4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір мінімальної заробітної плати, встановлюється Законом України «Про державний бюджет» на відповідний календарний рік та станом на 01 січня 2016 року згідно Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» розмір мінімальної заробітної плати складає 1378 грн.

Таким чином, позивач повинна сплатити судовий збір відповідно до п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Отже, зазначені в ухвалі недоліки перешкоджають розгляду справи.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 р., якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином, суд вважає необхідним залишити вказану позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви терміном 3 дні з дня отримання копії вказаної ухвали.

Керуючись ст. 119, ч. ч. 1,2 ст. 121 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 р., суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно та виділ частки із спільного майна - залишити без руху.

Надати позивачу строк усунути недоліки протягом 3 днів з дня отримання ним ухвали. В разі невиконання вимог суду заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.А. Фомін