Ухвала

іменем україни

4 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., ЧерненкоВ.А., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_5, фермерського господарства «Південне» про визнання договорів оренди землі недійсними та визнання договору оренди землі поновленим за касаційною скаргою фермерського господарства «Південне» на рішення апеляційного суду Херсонської області від 18 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року фізична особа - підприємецьОСОБА_4 (далі - ФОП ОСОБА_4.) звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 9 липня 2010 року між ним та ОСОБА_5 було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 6,12 га строком дії на п'ять років. За умовами договору орендар має переважне перед іншими на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк. 24 січня 2012 року уклав з ОСОБА_5 додаткову угоду до договору оренди землі від 9 липня 2010 року, за змістом якої сторони договору домовились внести до п. 8 договору зміни щодо строку дії договору, встановивши строк дії 15 років (до 2025 року).

Листом від 3 липня 2015 року ОСОБА_5 підтвердив свій намір продовжити дію договору оренди землі. На виконання домовленості щодо продовження дії договору орендар виплатив ОСОБА_5 орендну плату за користування земельними ділянками до 2021 року включно.

Після закінчення дії договору він продовжує належним чином виконувати умови договору оренди та користуватися земельними ділянками за їх цільовим призначенням. Проте, 30 липня 2015 року ОСОБА_5 уклав договори оренди належної йому земельних ділянок з фермерським господарством«Південне» (далі - ФГ «Південне»).

Посилаючись на те, що укладені між ОСОБА_5 та ФГ «Південне» договори оренди земельних ділянок не відповідають вимогам закону та порушують його переважне право на укладення договору оренди на новий строк, просив суд: визнати недійсними договір оренди земельної ділянки, загальною площею 1,9993 га від 30 липня 2015 року; договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,8163 га від 30 липня 2015 року, договір оренди земельної ділянки загальною площею 3,3041 га від 30 липня 2015 року, укладені між ОСОБА_5 та ФГ «Південне», а також визнати поновленим договір оренди землі сільськогосподарського призначення площею 6,1197 га, укладений 9 липня 2010 року між ОСОБА_5 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4

Рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 2 грудня 2015 року у задоволені позовних вимог ФОП ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ФГ «Південне» про визнання договору оренди землі недійсним та визнання договору оренди землі поновленим відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 18 лютого 2016 року рішення районного суду скасовано, ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено, визнано недійсними: договір оренди земельної ділянки, загальною площею 1,9993 га від 30 липня 2015 року; договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,8163 га від 30 липня 2015 року, договір оренди земельної ділянки загальною площею 3,3041 га від 30 липня 2015 року, укладені між ОСОБА_5 та ФГ «Південне». Визнано поновленим договір оренди землі сільськогосподарського призначення площею 6,1197 га, укладений 9 липня 2010 року між ОСОБА_5 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ФГ «Південне», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Апеляційний суд, задовольняючи позовні вимоги, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), обґрунтовано виходив з того, що 1 липня 2015 року ФОП ОСОБА_4 маючи намір продовжити дію договору оренди, укладеного 9 липня 2010 року між ним та ОСОБА_5 строком на п'ять років, направив останньому лист-повідомлення разом з додатковою угодою. Незважаючи на своє погодження на продовження дії договору оренди землі, ОСОБА_5 уклав з ФГ «Південне» договори оренди належних йому земельних ділянок, що суперечить положенням чч. 1 - 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та п. 8 договору оренди землі, та порушує права ФОП ОСОБА_4, який має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постанові № 6-70 цс 15 від 10 червня 2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Отже, рішення апеляційного суду є законним і обґрунтованим й підстав для його скасування немає.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу фермерського господарства «Південне» відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 18 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.А.Черненко

С.П.Штелик