Справа №: 272/581/16-ц
Провадження № 2/272/421/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого-судді : Карповця В.В.

при секретарі : Степанчук Т.В.

з участю: позивача ОСОБА_1,представника позивача ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Івницької сільської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок та на земельні ділянки в порядку спадкування, суд

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовом у якому вказує, що 31.08.2015 року померла його мати - ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок №6, що знаходяться по вул. Садова в селі Івниця Андрушівського району Житомирської області, земельні ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель та 0,25 га - для ведення особистого селянського господарства по вул. Садова в с. Івниця Андрушівського району Житомирської області та земельну ділянку площею 3,1516 га (кадастровий номер :04:000:0018) для ведена товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Івницької сільської ради Андрушівського району Житомирської області. За час свого життя спадкодавиця склала заповіт, яким все своє майно заповіла йому. Позивач у визначений законом строк спадщину прийняв, але повністю оформити свої спадкові права не може оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок та на земельні ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та споруд і на 0,25 га - для ведення особистого селянського господарства. Щодо державного акту на земельну ділянку площею 3,1516 га для ведена товарного сільськогосподарського виробництва, то оригінал документа знаходиться у його сестри, яка являється відповідачкою по справі. Враховуючи викладене позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок та земельні ділянки, як на спадщину за заповітом після смерті матери В.І., яка померла 31.08.2015 року.

23.06.2016 року від позивача до суду надійшла уточнююча позовна заява у якій він вказує, що у процесі досудового розгляду справи виявилось що відповідачка є інвалідом ІІІ групи загального захворювання і в силу ст.1241 ЦК України має право на обов»язкову частку у спадщині, яка складає половину частки від тієї частки що належала б їй по закону. Оскільки у відповідачки знаходиться оригінал державного акта, то вона отримала у нотаріуса свідоцтво про право власності на спадкове майно на обов»язкову частку, а саме на ? частину земельної ділянки (пай) площею 3,1516 га для ведена товарного сільськогосподарського виробництва. При таких обставинах позивач отримає свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частини вищевказаної земельної ділянки. В зв»язку із вище зазначеними обставинами позивач просить зменшити розмір позовних вимог, а саме: визнати за ним право власності на ? частини житлового будинку разом з надвірними будівлями, на ? частини земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та споруд і на ? частини земельної ділянки 0,25 га - для ведення особистого селянського господарства. Також позивач просить стягнути із відповідачки на його користь судові витрати.

Позивач та його представник в судовому засіданні вимоги уточнюючої позовної заяви підтримали.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні уточнюючі позовні вимоги не визнала, оскільки вона доглянула матір та похоронила її за власні кошти. Також нею було подане до суду заперечення.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, оскільки надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю не заперечує щодо їх задоволення.

Оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, а саме із свідоцтв про смерть, що 31.08.2015 року померла ОСОБА_4 (а.с.10). Заповітом від 10.04.2006 року, який посвідчений секретарем виконкому Івницької сільської ради, ОСОБА_4 все своє майно заповіла сину - ОСОБА_5 (а.с.9). Відповідно до витягу з рішення Івницької сільської ради від 27.05.1996 рокуВижак ОСОБА_6 були передані у приватну власність земельні ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та споруд і 0,25 га - для ведення особистого селянського господарства (а.с.5,6). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №038134 ОСОБА_4 є власником земельної площею 3,1516 га (кадастровий номер :04:000:0018) для ведена товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Івницької сільської ради Андрушівського району Житомирської області (а.с.7). Відповідно до довідки, яка видана Івницькою сільською радою згідно запису погосподарської книги №1 за 2011 2015 ро житловий будинок №6 по вул. Садовій в с.Івниця Андрушівського району рахується за ОСОБА_4, яка померла 31.08.2015 року (а.с.16). Свідоцтвом про право власності за законом підтверджується те, що ОСОБА_3 оформила свої спадкові права на ? частину земельної ділянки площею 3,1516 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.33). Відповідно до довідки, яка видана Івницькою сільською радою ОСОБА_3 постійно проживала без реєстрації разом із своєю матір»ю ОСОБА_4 до дня смерті та похоронила її за власні кошти (а.с.23). Пенсійним посвідченням підтверджується, що ОСОБА_3 є інвалідом ІІІ групи (а.с.46).

Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом .

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власно не встановлена судом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що уточнююча заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов суд стягує із відповідачки на користь позивача сплачений судовий збір.

Керуючись ст. ст.328, 1216, 1218 Цивільного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.10, 57, 60, 61, 64, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (і.к.) право власності на ? частини житлового будинку №6 разом з надвірними будівлями по вул. Садова в с. Івнця Андрушівського району, як на спадщину за заповітом після смерті матери ОСОБА_4, яка померла 31.08.2015 року.

Визнати за ОСОБА_1 (і.к.) право власності на ? частини земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та споруд та на ? частини земельної ділянки 0,25 га - для ведення особистого селянського господарства, як на спадщину за заповітом після смерті матери ОСОБА_4, яка померла 31.08.2015 року.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 1080 грн. 54 коп. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:ОСОБА_8