печерський районний суд міста києва
Справа № 753/2228/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

23 грудня 2016 року Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Фаркош Ю.А.,

при секретарі - Зінакову М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, служба у справах дітей Печерської районної в м. Києві Державної адміністрації про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів, з урахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 та неповнолітньої ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 1 500 000, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те що 17.05.2010 між ним та ОСОБА_1 було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 500 000,00 грн. на строк до 17.02.2014. В подальшому, 20.06.2010 ОСОБА_1 взяла у позивача в борг 600 000, 00 грн. та зобов"язувалась повернути до 20.03.2014 р., а 29.07.2010 - 400 000, 00 грн. та зобов"язувалась повернути до 29.03.2014 р. Однак до цього часу кошти не повернуті. Оскільки грошові кошти були отримані в інтересах сім»ї просить задовольнити позов у заявлених спосіб.

В судове засідання позивач не з»явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання не з»явились, про день та час розгляду справи повідомливсь за останнім відомим місцем проживання, в матеріалах справи наявні письмові пояснення відповідачки ОСОБА_1 на позов в яких вона не оспорювала підписання розписок та факт отримання грошових коштів у розмірі 400 000,00 грн., 500 000,00 грн. та 600 000,00 грн в борг. (Т.1, а.с.154-158).

Представники третіх осіб в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись в установленому законом порядку, від представника третьої особи ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Судовим розглядом встановлено, що 17.05.2010 між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 500 000,00 грн. на строк до 17.02.2014. (Т.1, а.с.4).

20.06.2010 відповідачка ОСОБА_1 взяла в борг 600 000, 00 грн. та зобов"язувалась повернути до 20.03.2014 р. (Т.1, а.с.243а).

29.07.2010 відповідачка ОСОБА_1 взяла в борг 400 000, 00 грн. та зобов"язувалась повернути до 29.03.2014 р. (Т.1, а.с.243).

На час звернення позивача до суду відповідачка ОСОБА_1 борг не повернула.

Відповідно до п.1.4. договору позики позичальник стверджує, що договір укладався за згоди її чоловіка - ОСОБА_4 в інтересах подружжя та дитини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер , що підтверджується свідоцтвом про смерть (Т.1, а.с.193 оборот).

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 29.01.2016 встановлено, що ОСОБА_4 договір позики від 17.02.2010, укладений між ОСОБА_1 та позивачем не підписував та письмової згоди на його укладення в інтересах сім'ї не надавав. Як вказав позивач, за словами ОСОБА_1, її колишньому чоловіку - ОСОБА_4 було відомо по укладення договору позики, що не підтверджено належними та допустимими доказами.

Крім того, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07.12.2016 встановлено, що ОСОБА_1 в інтересах своєї доньки - неповнолітньої ОСОБА_2 подала до Шостої Київської нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини від померлого ОСОБА_4

За змістом ст.ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов'язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.

Згідно ч.1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,- незалежно від суми.

Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ст. ст. 526, 527 ЦК України належним виконанням зобов'язання є, зокрема, виконання його належними сторонами або уповноваженими особами, під якими слід розуміти будь-яку особу, яка має повноваження сторони зобов'язання, про що може бути зазначено у договорі або виданій відповідно до закону довіреності.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем не було надано належних доказів в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження погашення заборгованості.

Крім того, у письмових запереченнях на позов відповідачка не оспорювала підписання розписок та факт отримання грошових коштів у розмірі 400 000,00 грн., 500 000,00 грн. та 600 000,00 грн. в борг. (Т.1, а.с.154-158).

При цьому, доводи відповідачки в письмових запереченнях про те, що розписки вона написала під тиском позивача, жодним доказом не підтверджені.

За таких підстав, коли встановлено, що з вини відповідачки ОСОБА_1 зобов'язання перед позивачем щодо повернення позики не виконано, відповідач в односторонньому порядку відмовилась виконувати взяті на себе зобов'язання щодо повернення позики, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Разом з тим, вимога про стягнення заборгованості з неповнолітньої ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, як необґрунтована та не підтверджена належними та допустимими доказами.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати 3 441, 00 грн., які підтверджені документально.

Керуючись ст.ст.625, 1046, 1047, 1048, 1050 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 213, 224 ЦПК України , суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, служба у справах дітей Печерської районної в м. Києві Державної адміністрації про стягнення заборгованостіни ОСОБА_5 до Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 1 500 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 судовий збір у розмірі 3 441 грн.00 коп.

У задоволенні решти вимог позові, - відмовити

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя Ю.А.Фаркош