Провадження № 6/369/321/16
УХВАЛА

Іменем України

20.12.2016 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Дуплій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про примусове проникнення до житла боржника, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області звернувся до суду з даним поданням. Свої вимоги мотивував тим, що у відділі на виконанні знаходиться виконавчий лист по виконанню рішення суду. В ході виконання боржником заходів щодо добровільного виконання не вжито. Згідно інформаційної довідки з реєстру речових прав за боржником зареєстровано право власності на домоволодіння, що знаходиться в с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Сонячна, 7а Києво-Святошинського району Київської області.

Просив суд вирішити питання про примусове проникнення в домоволодіння та земельна ділянка, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавівська Борщагівка, вул. Сонячна, 7а.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи при виконанні судових рішень вирішується судом за місцемзнаходження житла чи іншого володіння за поданням державного виконавця.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

У судове засідання державний виконавець не зявився. Про час та місце розгляду подання державний виконавець повідомлений належним чином. Просив суд слухати подання в його відсутність.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні подання, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

06 листопада 2013 року видано виконавчий лист, який предявлено для примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про звернення стягнення на предмет іпотеки.

З наданих виконавцем копій матеріалів виконавчого провадження № 40834910 встановлено, що постановою державного виконавця від 21 листопада 2013 року відкрито виконавче провадження та надано строк для добровільного виконання рішення протягом семи днів з дня винесення постанови.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 311 ЦК передбачено право на недоторканність житла. У частинах 1, 2 ст. 311 ЦК зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду. Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обовязком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобовязань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст.12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Відповідно до п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага. Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Згідно з п. 15 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Пунктом 10 ч. 3 ст. 11 Закону передбачено право державного виконавця на звернення до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Постановою державного виконавця від 29 січня 2015 року вирішено здійснити перевірку інформації щодо наявності майна, а саме домоволодіння та земельної ділянки, здійснити його опис, арешт.

У поданні виконавець посилався, що боржнику ОСОБА_1 належить на праві власності будинок та земельна ділянка в с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Сонячна, 7а. Разом з тим, доказів до свого подання на підтвердження даної обставини суду не надав. Подані інформаційні довідки підтверджують перевірку зареєстрованого майна станом на 29 січня 2015 року, що не є належним доказом, оскільки подання подано виконавцем в грудні 2016 року.

Згідно актів державного виконавця від 15 серпня 2016 року, 03 листопада 2016 року встановлено, що виходом державного виконавця за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Сонячна, 7а, перевірити майновий стан боржника не виявилось можливим, так як державного виконавця не було допущено до домоволодіння.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутнє підтвердження повідомлення боржника ОСОБА_1 про час, місце та дату проведення вищевказаних виконавчих дій, а саме направлення державним виконавцем повідомлення про виїзд та проведення опису й арешту майна та отримання боржником відповідних повідомлень. Тому подані акти суд не бере до уваги як доказ ухилення боржником від виконання судового рішення.

Крім того, в поданих матеріалах відсутнє будь-яке підтвердження повідомлення боржника ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження з 2013 року.

Таким чином, державним виконавцем не подано суду достовірні докази того, що станом на час розгляду подання домоволодіння та земельна ділянка, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Сонячна, 7а, з метою перевірки майнового стану боржника, опису та арешту яких необхідно надати дозвіл на примусове входження до житлового приміщення, належить саме боржнику ОСОБА_1, або того, що державним виконавцем виконано інші дії з примусового виконання судового рішення, передбачені Законом України Про виконавче провадження, та доказів проживання ОСОБА_1 у вказаному приміщенні.

Враховуючи викладене та керуючись Законом України Про виконавче провадження, ст.ст. 376, 208-223 ЦПК України, -

у х в а л и в :

У задоволенні подання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про примусове проникнення до житла боржника - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя