РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3390/16-ц

пр. № 2/759/2621/16

07 липня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Миколаєць І.Ю.

при секретарі Шелудько В.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3.

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_5 про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації,

ВСТАНОВИВ :

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просить визнати недійсним та скасувати з моменту видання розпорядження органу приватизації № 505 від 16.05.1997 року щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_5 посилаючись на те, що приватизація вищезазначеної квартири була здійснена Святошинською районною в м. Києві державної адміністрації без його згоди.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник позов підтримують та просять його задовольнити. ОСОБА_1 зазначив, що ордер є правом особи на користування квартирою і перед приватизацією орган приватизації повинен був дізнатися і спитати згоди всіх зазначених в ньому повнолітніх осіб на проведення такої приватизації. Також зазначив, що він був виписаний в 1994 році з квартири АДРЕСА_1, про що дізнався в 1996 році. За ініціативою кого було здійснено зняття з реєстраційного обліку не знає, зазначену дію не оскаржував. Вказану квартиру було приватизовано без його участі.

Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація явку свого представника до суду не забезпечила, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання про слухання справи за відсутності представника Святошинської РДА в м. Києві.

Третя особа ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, клопотання про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1, його представника, ОСОБА_3 та її представника, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ордер на квартиру АДРЕСА_1 був виданий 14.11.1991 року виконавчим комітетом Ленінградської районної ради народних депутатів м. Києва ОСОБА_1 на сім'ю з трьох чоловік: нього. дружини - ОСОБА_3, доньки - ОСОБА_5 (а.с.10).

Згідно довідки Комунального концерну «Центр комунального сервісу Святошинського району» від 15.02.2016 року № 760 ОСОБА_1 був зареєстрований у АДРЕСА_1 з 26.11.1991 року по 11.10.1994 року та знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5).

Із пояснень позивача вбачається, що вищезазначена квартира АДРЕСА_1 була приватизована на підставі розпорядження Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації без його згоди, а тому є незаконною. Зазначене розпорядження, як основний доказ у справі, позивач не надає та не заявляє клопотання про його витребування. Існування такого розпорядження визнається відповідачем та зазначається у поясненнях Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації.

Про факт приватизації спірної квартири йдеться в листі Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 15.04.2016 року № 1-с/32 (а.с.21-22) у якому зазначено, що квартира АДРЕСА_1 була приватизована згідно розпорядження органу приватизації Авіаційного науково-технічного комплексу «Антонов» від 16.05.1997 року № 505 на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які були на час приватизації зареєстровані в квартирі. ОСОБА_1 на час приватизації квартири АДРЕСА_1 був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, яка згідно розпорядження від 21.01.2000 року № 877 була приватизована на його ім'я та ім'я ОСОБА_6

З огляду на вищезазначені пояснення Святошинської районної в м. Києві адміністрації, позивачем було використане в 2000 році право приватизації.

Відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (в редакції, що діяла з 20.02.1997 року), право приватизації квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього закону. Єдиним доказом на той час проживання у житловому приміщенні була прописка громадянина. Отже, на час приватизації лише прописані громадяни, що проживали у приміщенні мали право на приватизацію.

Для вирішення даного спору суд приймає до уваги факт відсутності прописки позивача у спірній квартирі, оскільки він не оскаржений і не був визнаний судом недійсним, а тому його згода на здійснення такої приватизації не вимагалася.

Керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 130, 174, 209, 212-215, 218, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_5 про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: