НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13 липня 2016 рокуСправа № 322/680/16

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Блажко О.П.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Новомиколаївського комунального дошкільного навчального закладу № 3 «Теремок»

про: поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу, відшкодування завданої моральної шкоди.

16 червня 2016 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач з урахуванням уточнень від 13.07.2016 просив суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ Новомиколаївського комунального дошкільного навчального закладу № 3 «Теремок» № 101-к/тр від 10.06.2016 про звільнення ОСОБА_1 з 10.06.2016 з посади старшої сестри медичної за ст. 36 п. 2 КЗпП України;

- поновити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, 70100, АДРЕСА_1) на посаді старшої медичної сестри Новомиколаївського комунального дошкільного навчального закладу № 3 «Теремок» з 10.06.2016;

- стягнути з Новомиколаївського комунального дошкільного навчального закладу № 3 «Теремок» на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, 70100, АДРЕСА_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу без урахування податків та обовязкових платежів за період з 10.06.2016 по дату винесення рішення суду;

- стягнути з Новомиколаївського комунального дошкільного навчального закладу № 3 «Теремок» на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, 70100, АДРЕСА_1) моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

ОСОБА_1 працювала на посаді старшої медичної сестри Новомиколаївського комунального дошкільного навчального закладу № 3 «Теремок»:

з 05.01.2016 до 01.02.2016 за строковим трудовим договором № 1 від 05.01.2016;

з 01.02.2016 прийнято згідно з наказом про прийом № 20 від 01.02.2016 на посаду медичної сестри старшої, на час відпустки по вагітності і пологах основного працівника, із наступним незаконним звільненням 04.03.2016 наказом № 49-к/тр від 04.03.2016. Дане звільнення визнано незаконним, а наказ скасовано із поновленням на роботі згідно з рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області по справі № 322/427/16 від 09.06.2016. Окрім того, негайне виконання зазначеного рішення, в частині стягнення заробітної плати в межах платежу за один місяць не виконано.

Наказом № 100-к/тр від 10.06.2016 ОСОБА_1 поновлено на посаді медичної сестри з 05.03.2016, а наказом № 101/тр від 10.06.2016 ОСОБА_1 знову звільнено за п. 2 ст. 36 КЗпП України з 10.06.2016 по закінченню строку договору, без зазначення якого. Розрахунок зі звільненим працівником не проведено, чим порушено ст. 47 КЗпП України.

ОСОБА_1, наказом № 20-к/тр від 01.02.2016, тимчасово, прийнято старшою медичною сестрою, на час відсутності старшої медичної сестри ОСОБА_4 в звязку з лікарняним по вагітності та пологах. Так, ОСОБА_4:

з 04.01.2016 по 24.01.2016 знаходилась у тарифній відпустці;

з 25.01.2016 по 30.05.2016 знаходилась у відпустці по вагітності і пологах (листок непрацездатності первинний № 980801, до роботи стати 30.05.2016);

з 30.05.2016 по 12.06.2016 знаходилась у відпустці по вагітності і пологах (листок непрацездатності продовження № 980803, до роботи стати 13.06.2016);

з 13.06.2016 по невизначений час знаходиться у тарифній відпустці (наказ № 102-тр від 13.06.2016 про надання відпустки по догляду за дитиною до 3-х років).

Так як основний працівник ОСОБА_4, з січня 2016 і по сьогоднішній день, до роботи не приступала, на думку позивача відпустка по вагітності і пологах основного працівника на день звільнення позивача (10.06.2016) не закінчилася, отже повторне звільнення є незаконним.

Основний працівник ОСОБА_5, з 04.01.2016 до виконання обовязків до цього часу не приступала, тобто з відпустки не виходила жодного дня.

Через незаконне звільнення сімю позивача було поставлено у скрутне становище. Протягом тривалого часу у звязку з неотриманням заробітної платні та повторним зверненням до суду за відновленням права на працю, позивачу довелося самостійно шукати гроші для того щоб звернутися до суду за поновленням своїх прав, купувати їжу, одяг взуття та інші життєво необхідні речі. І до того суворий сімейний бюджет довелося спрямувати на те щоб хоч якось прожити далі. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого значно погіршився стан здоровя позивача.

Виходячи з наведеного, позивач просив задовольнити його вимоги та підтримав їх у судовому засіданні.

08.07.2016 судом отримано письмові заперечення відповідача проти позову, в яких він просив відмовити в задоволенні позову повністю, посилаючись на його необґрунтованість.

В судовому засіданні 13.07.2016 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та зясувавши обставини цивільної справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

05.01.2016 між Новомиколаївським комунальним дошкільним навчальним закладом № 3 «Теремок» (роботодавець) та ОСОБА_1 (працівник) було укладено строковий трудовий договір № 1, відповідно до якого працівник приймається на посаду старшої сестри медичної Новомиколаївського комунального дошкільного навчального закладу № 3 «Теремок» (п. 1.5) на строк до 01.02.2016 (п. 1.6).

Наказом Новомиколаївського комунального дошкільного навчального закладу № 3 «Теремок» від 01.02.2016 № 20-к/тр ОСОБА_1 була прийнята старшою сестрою медичною тимчасово на час відсутності в звязку з лікарняним по вагітності та пологах основного працівника ОСОБА_4.

Наказом Новомиколаївського комунального дошкільного навчального закладу № 3 «Теремок» від 04.03.2016 № 49-к/тр ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади згідно ст. 40 п. 2 КЗпП України виявленої невідповідності працівника займаній посаді,.

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 09.06.2016 по справі № 322/427/16 було визнано незаконним та скасовано наказ Новомиколаївського комунального дошкільного навчального закладу № 3 «Теремок» № 49-к/тр від 04 березня 2016 року про звільнення ОСОБА_1 з 04 березня 2016 року з посади старшої сестри медичної за ст. 40 п. 2 КЗпП України, поновлено ОСОБА_1 на посаді старшої сестри медичної Новомиколаївського комунального дошкільного навчального закладу № 3 «Теремок».

Наказом Новомиколаївського комунального дошкільного навчального закладу № 3 «Теремок» від 10.06.2016 № 100-к/тр ОСОБА_1 було поновлено на посаді старшої сестри медичної з 05.03.2016 на виконання вищезазначеного рішення суду.

Наказом Новомиколаївського комунального дошкільного навчального закладу № 3 «Теремок» від 10.06.2016 № 101-к/тр ОСОБА_1 було звільнено з посади старшої сестри медичної з 10.06.2016 на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України у звязку із закінченням строку договору.

Згідно з листками непрацездатності серії АГН № 980801 від 25.01.2016 (первинний), серії АГН № 980883 від 07.04.2016 ОСОБА_4 перебувала у відпустці у звязку з вагітністю та пологами з 25.01.2016 по 13.06.2016.

Наказом Новомиколаївського комунального дошкільного навчального закладу № 3 «Теремок» від 13.06.2016 № 102-к/тр ОСОБА_4 надано відпустку по догляду за дитиною до трьох років, з 13.06.2016 до фактичного виходу із відпустки.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути на визначений строк, встановлений за погодженням сторін.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України визначено, що підставою для припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

За змістом ст. 39-1 КЗпП України, якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк.

Виходячи з наведених норм трудового законодавства, слід дійти висновку про те, що закінчення строку трудового договору надає кожній із його сторін безумовне право вимагати припинення трудових відносин.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 4 Закону України «Про відпустки» відпустка у звязку з вагітністю та пологами (стаття 17 цього Закону) та відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (стаття 18 цього Закону) є двома окремими видами соціальних відпусток.

У наказі Новомиколаївського комунального дошкільного навчального закладу № 3 «Теремок» від 01.02.2016 № 20-к/тр визначено строк трудового договору, укладеного з ОСОБА_1, а саме період перебування основного працівника ОСОБА_4 на лікарняному у звязку із вагітністю та пологами.

Той факт, що ОСОБА_4 одразу після закінчення періоду її тимчасової непрацездатності у звязку із вагітністю та пологами скористалася своїм правом на відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не змінює строку трудового договору, укладеного між позивачем та відповідачем, і не продовжує його строк на час перебування основного працівника у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Отже відповідач вірно виходив з того, що закінчення строку трудового договору з ОСОБА_1 припадає на останній робочий день, що передує дню виходу на роботу основного працівника 10.06.2016, оскільки день звільнення вважається останнім днем роботи, відповідно до п. 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58.

Таким чином, твердження позивача про те, що станом на теперішній час відпустка ОСОБА_4 у звязку із вагітністю та пологами не закінчилася, є помилковим.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що звільнення ОСОБА_1 10.06.2016 було проведено з дотриманням норм законодавства про працю, а відтак відсутні підстави для поновлення її на роботі, стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Обставини, на які посилався позивач в обґрунтування заявленого позову, не знайшли свого підтвердження за результатами розгляду справи, у звязку з чим суд визнає позов таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Документально підтверджені судові витрати, понесені відповідачем, у справі відсутні.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 212 215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

вирішив:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 до Новомиколаївського комунального дошкільного навчального закладу № 3 «Теремок» відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області.

Суддя С.С. Гасанбеков