У х в а л а

іменем україни

28 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., ВисоцькоїВ.С., Гримич М.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Солом'янський районний відділ Державної міграційної служби у м. Києві, ОСОБА_6, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 - на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 24 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 05 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, у якому просила визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона, її чоловік ОСОБА_6 та їх неповнолітня дочка ОСОБА_8 проживають та зареєстровані у АДРЕСА_2, де також зареєстрований її батько ОСОБА_5

Посилаючись на те, що відповідач добровільно виїхав зі спірної квартири та проживає у квартирі своєї дружини ОСОБА_9, з якою 21 липня 1990 року зареєстровано шлюб, тому відповідно до ст. 107 ЖКУкраїнської PCP втратив право користування цим житловим приміщенням, просила задовольнити позов.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 24 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 05 липня 2016 року, у задоволенні позові відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_7 - просить скасуватиоскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що заявником не надано доказів на підтвердження того, що відповідач вибув з спірної квартири та проживає в іншому населеному пункті, що є його процесуальним обов'язком (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Крім того, рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 24 червня 2014 року відмовлено у задоволенні позов ОСОБА_4 про визнання ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а рішенням цього ж суду від 24 березня 2016 року відповідача вселено у спірну квартиру.

З огляду на наведені обставини, суди дійшли правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 24 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 05 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

В.С. Висоцька

М.К. Гримич