Справа № 630/789/16-ц
УХВАЛА

29 грудня 2016 року м.Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі головуючого Зінченка О.В., за участю секретаря судового засідання Тімченко Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Люботин заяву представника позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» ОСОБА_2 про забезпечення позову до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Позивач, ПАТ КБ «Приватбанк», звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 65548,40 грн. за кредитним договором № б/н від 22.04.2009 р., яка складається з: заборгованості за кредитом 13790,81 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 46997,86 грн., заборгованості за пенею та комісією 1400 грн., штрафу (фіксована частина) 250 грн., штрафу (процентна складова) - 3109,43 грн. та судові витрати у розмірі 1378 грн.

Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 16.12.2016 р. відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 29.12.2016 р. на 12 год. 30 хв.

Представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, загальною площею 0,1 га, кадастровий номер :31:041:0025, яка розташована за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Ромашкова, земельна ділянка № 17 та домоволодіння, загальною площею 145,30 кв.м, житловою площею 85,30 кв.м, яке розташоване за адресою: Харківська область, м. Люботин, пров. Фурманова, 4, та заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо повязаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Суд вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не наведено достатніх причин для вжиття цих заходів, також заявлені вимоги не є співмірними з видом заявленим позивачем.

Крім того, в заяві про забезпечення позову не зазначенівідомості про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, чи призведе до порушення прав позивача.

Крім того, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 70785075 від 19.10.2016р., доданої до заяви про забезпечення позову, відповідачу належить 25/100 частин житлового будинку за адресою: Харківська область, м. Люботин, пров. Фурманова, 4, а позивач просить накласти арешт на будинок в цілому, в результаті чого можуть бути порушені права інших співвласників.

Разом із тим, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 151-153 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4