Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1019/16-ц
Провадження №: 2/332/616/16
У Х В А Л А

Іменем України

11 липня 2016 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Безлер Л.В.,

при секретарі Мельнік Д.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ТОВ «Запорізьке

міжміське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_3

представників третьої особи ОСОБА_4 ОСОБА_5,

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Заводського районного суду м.Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4, про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з цивільним позовом, у якому , посилаючись на незаконність рішення про реєстрацію права власності на житловий будинок, розташований за адресою: м.Запоріжжя, вул.Підпорожня буд.2/Ніжинська,буд.71, просила суд скасувати державну реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно.

У судовому засіданні перед початком розгляду справи по суті представник третьої особи ОСОБА_4 ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України через те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки позивачем заявлено вимогу про скасування реєстрації права власності, а тому вказаний спір слід вирішувати в порядку адміністративного судочинства. Поряд із цим, представником третьої особи заявлено про наявність підстав для закриття і на підставі ч.2 ст.205 ЦПК України, оскільки набрали законної сили рішення суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Дане клопотання підтримано представником відповідача ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_3, який зазначив що дана справа повинна розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Позивач, представник позивача заперечували щодо заявленого клопотання та наполягали на тому, що справа повинна розглядатись в порядку цивільного судочинства, оскільки предметом даного спору є право власності на будинок.

Вислухавши думку позивача, представника позивача, представника відповідача та третьої особи осіб, вивчивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

За вимогами частини першої статті 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до частини другої статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Як вбачається з п. 8 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» № 8 від 20.05.2013 року, відповідно до абзацу другого частини першої статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року №1952-IV Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом статті 9 Закону державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус.

Відповідно до ст.30 Закону дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації. Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин суд вважає, що спір, який виник між сторонами, підлягає розгляду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, а не в порядку цивільного судочинства.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Отже, через публічно-правовий характер спору, він не підлягає розгляду Заводським районним судом м. Запоріжжя як судом цивільної юрисдикції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання представника третьої особи ОСОБА_4 ОСОБА_6 та закрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст.3,15, 205 ЦПК України, ч.1, п.1 ч.2 ст.17, ст.18 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника третьої особи ОСОБА_4 ОСОБА_6 задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4, про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно закрити у звязку із тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Розяснити позивачу, що він має право звернутися з відповідною заявою до належного суду в порядку адміністративного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м.Запоріжжя протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.В.Безлер