Справа №295/5323/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Слюсарчук Н.Ф.

при секретарі Давиденко Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до Територіальної громади в особі виконавчого комітету Житомирської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_2

про встановлення остаточного кола спадкоємців за законом та визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

встановив:

Позивач в квітні 2016 року звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати його єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_3, а також визнати за ним право власності в порядку спадкування на 59/100 ід. часток житлового будинку по пров. Лікарському, 17 у м. Житомирі та право власності на автомобіль Hyundai Sonata, 1989 р.в., н/з 59486ВВ.

В обґрунтування вимог зазначив, що в серпні 2015 року помер його батько й за життя заповіту не залишив і тому, позивач звернувся у відповідності до вимог ст. 1261 ЦК України із письмовою заявою щодо прийняття спадщини за законом до нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_2 й просив видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки є єдиним спадкоємцем першої черги.

Зазначає, що 01.04.2016 року вищевказаним приватним нотаріусом винесена постанова № 436/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з відсутністю необхідного правовстановлюючого документу на спадкове майно та у звязку з відсутністю інформації про спадкоємців, які постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Наголошує на тому, що йому було неправомірно відмовлено, оскільки всі докази щодо державної реєстрації майна надавалися приватному нотаріусу та він дійсно є єдиним спадкоємцем, який подав відповідну заяву щодо прийняття спадщини в передбачений законом 6-ти місячний термін й тому наразі змушений звернутися до суду з даним позовом для захисту своїх прав та інтересів.

В судове засіданні не зявився позивач та представник позивача за довіреністю, однак направив до суду заяву в який вказав, що позовні вимоги підтримують повністю із підстав вказаних в позові й просили розглянути справу без їхньої участі в судовому засіданні та задовольнити в повному обсязі позов.

Представник відповідача був неодноразово повідомлений про день, час та місце розгляду справи, однак не зявився в судове засідання та надіслав заяву з проханням провести розгляд справи у його відсутність й повідомити про прийняте рішення відповідно до норм чинного законодавства.

Третя особа - також не зявився в судове засідання та надіслав заяву з проханням провести розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді справи в судовому процесі, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно договору дарування від 20.11.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстром № 5780, що зазначено в довідці від 06.10.2015 року за № 6834 наданою КП «Житомирським обласним міжміським БТІ» Житомирської обласної ради, за померлим зареєстровано право власності на 59/100 ід. часток житлового будинку по пров. Лікарському, 17 у м. Житомирі.

У відповідності до інформаційної довідки з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, що сформована 09.11.2015 року, приватний будинок загальною площею 56,2 кв. м та жилою в розмірі 41,0 кв. м за адресою: Житомирська область, м. Житомир, провулок Лікарський, 17 зареєстрований 12.11.2008 року за ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 20.11.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстром № 5780. Частка в приватній власності померлого визначена в розмірі 59/100 ід. частин від вищезгаданого будинку./а.с.19/.

Згідно наданої довідки від 29.10.2015 року Управлінням Державної автомобільної інспекції, суд приймає до уваги, що за спадкодавцем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований автомобіль Hyundai Sonata, 1989 р.в., н/з 59486ВВ та мотоцикл ТМЗ Турист, 1991 р.в., н/з 01026ВА.

За загальними правилами й враховуючи положення статей 182 та 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

В серпні 2015 року ОСОБА_3 помер, про що 20.08.2015 року складено відповідний актовий запис № 2081 та надано свідоцтво про смерть серії 1-ТП № 269574./а.с.8/.

Згідно наданого свідоцтва про народження за № 469135, позивач ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_3./а.с. 10/.

Судом встановлено, що 01.04.2016 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_2 Я, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з 59/100 частин житлового будинку № 17, що знаходиться за адресою: м. Житомир, провулок Лікарський. Підстави та обгрунтування відмови зазначені нотаріусом в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 436/02-31, зокрема, у звязку з відсутністю інформації про спадкоємців, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та у звязку з відсутністю необхідного правовстановлюючого документу.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із таких способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Як роз'яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших учасників, які беруть участь у справі, що передбачено вимогами ст. 11 ЦПК України.

Із досліджених матеріалів справи вбачається, що суду не надано доказів щодо виділення в натурі та відповідної реєстрації права власності за ОСОБА_3 конкретних наступних приміщень в будинковолодінні №17 по провулку Лікарському в м. Житомирі: кухні 1-1 пл. 9,5 кв. м; кімнати 1-2 пл. 14,1 кв. м; веранди 1-5 пл. 3,5 кв. м; кладової 1-6 пл. 2,2 кв. м; вбиральні «У»; колодязя №3; частини огорожі № 1-2, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Також, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача щодо визнання його єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_1, оскільки його черговість закріплена ст. 1261 ЦК України та вказана вимога жодним чином не впливає на визнання права власності за позивачем в порядку спадкування.

Не підлягає задоволенню також вимога про визнання за ОСОБА_1 права власності на автомобіль Hyundai Sonata, 1989 р.в., н/з 59486ВВ, оскільки, як вбачається з постанови приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 01.04.2016 року, до спадкової маси автомобіль не включений й нотаріус не приймав рішення щодо відмови позивачу в одержанні свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезгаданий транспортний засіб.

Керуючись вищенаведеним та на підставі ст. ст. 16, 182, 328, 392, 1258, 1261, 1269, 1297 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 59/100 ід. частки житлового будинку № 17 по провулку Лікарському в м. Житомирі в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_1, який помер в серпні 2015 року.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Суддя Н.Ф. Слюсарчук