Провадження № 2/761/4762/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 червня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гнідюк Олександра Борисовича, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання довіреностей недійсними та зобов»язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2016 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гнідюк Олександра Борисовича (надалі відповідач - 1), ОСОБА_3 (надалі відповідач - 2), в якому просила: визнати недійсними довіреністі від 25.05.2012 року, які видані ОСОБА_1 на ім»я ОСОБА_3, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком Олександром Борисовичем та зареєстровані в реєстрі за №979, виконана на бланку ВРВ 136779 та за №976, виконана на бланку ВРВ 136780; зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гнідюка Олександра Борисовича внести до Єдиного реєстру довіреностей інформацію про недійсність вказаних довіреностей від 25.05.2012р.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачці з Витягів з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно стало відомо, що на підставі довіреностей від 25.05.2012 року зареєстрованих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком Олександром Борисовичем в реєстрі за номерами 976 та 979 виконаних на бланках ВРВ №136780 та ВРВ №136779, були укладені договори дарування садового будинку, квартири та земельної ділянки, що належне їй майно на праві власності, на користь ОСОБА_4. Від імені позивача на підставі спірних довіреностей діяв ОСОБА_3 Проте ОСОБА_1 зазначила, що будь-яких заяв не підписувала, відтак була змушена звернутися до правоохоронних органів. Під час досудового розслідування було проведено судово-почеркознавчу експертизи, згідно з висновку якої було встановлено, що рукописний запис у вказаних довіреностях виконано іншою особою, з ретельним наслідуванням почерку позивачки. В зв'язку з вищевикладеним позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав.

Під час розгляду справи позивачка та її представник позов підтримали, просили його задовольнити, крім того позивачка зазначила, що документи на належне їй нерухоме майно були викрадені її співмешканцем ОСОБА_3, який являється батьком ОСОБА_4 З даного приводу ОСОБА_1 зверталась до Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві з відповідною заявою від 27.12.2014 року. Таким чином, 28.12.2014 року були внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007424. Будучи допитаною в якості свідка позивачка, вказала, що при розмові з відповідачем - 2, останній зізнався у підробленні довіреності на прохання доньки.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердила обставини, які зазначила позивачка, пояснивши, що вона була присутня при розмові, коли відповідач - 2 вказав про викрадення документів.

Відповідачі та третя особа у судове засідання не з'явились, повідомлені про розгляд справи належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 169, 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду позивача.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, свідка, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 належала на праві власності земельна ділянка АДРЕСА_2

Також, ОСОБА_1 належав садовий будинок АДРЕСА_2

Крім того, позивачці належала квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що 25 травня 2012 року від імені ОСОБА_1 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б. була посвідчена довіреність на ім'я ОСОБА_3зареєстрована в реєстрі за №979, виконану на бланку ВРВ 136779, якою останній був уповноважений подарувати належне ОСОБА_1 майна, а саме: садовий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3» та земельну ділянку 0,0736 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована те території АДРЕСА_2» громадянці України ОСОБА_4.(а.с. 5).

Крім того, 25 травня 2012 року від імені ОСОБА_1 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б. була посвідчена довіреність на ім'я ОСОБА_3зареєстрована в реєстрі за №976, виконану на бланку ВРВ 136780, якою останній був уповноважений серед іншого на представлення інтересів ОСОБА_1, як власника квартири АДРЕСА_1 в тому числі оформлення необхідної документації та подальшого дарування вказаної квартири гр. ОСОБА_6 (а.с.6).

Встановлено, що з використанням зазначених вище довіреностей 08.09.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б. був посвідчений Договір дарування квартири, відповідно до якого ОСОБА_3, діючи начебто в інтересах ОСОБА_1 подарував, а обдарована - ОСОБА_4 прийняла у дар в особисту приватну власність двокімнатну квартиру під номером АДРЕСА_1

Крім того, 04.10.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б. було посвідчено ще два Договори дарування, відповідно до яких відповідач-2 подарував, від імені ОСОБА_1, громадянці ОСОБА_4 земельну ділянку та садовий будинок під номером АДРЕСА_4

Судовим розглядом також встановлено, що 27.12.2014 року позивачка звернулася із відповідною заявою до Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві про вчинення кримінального правопорушення, відповідні відомості внесені до ЄРДР і розпочато кримінальне провадження №0007424 від 28.12.2014 року за ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.190 КК України, (а.с.19).

В рамках зазначеного кримінального провадження Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз було проведено судово-почеркознавчу експертизу № 6943/6944/15-32 від 13.07.2015. Згідно з висновками експертизи підпис у довіреностях від 25.05.2012 року на бланку ВРВ №136779 та ВРВ №136780 від імені ОСОБА_1 на ім'я ОСОБА_3, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б. виконані не ОСОБА_1, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_1 або, можливо, з використанням технічних прийомів. (а.с 22-38).

Аналіз наведених вище обставин, які були встановлені судом під час розгляду справи свідчать про те, що довіреністі, на підставі яких було здійснено відчуження земельної ділянки, садового будинку та квартири позивача є нікчемними правочинами.

Відповідно подальше відчуження, оформлені Договором дарування квартири, Договором дарування земельної ділянки, Договором дарування садового будинку, дійсно відбувались всупереч волі позивача як власника такого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою.

Відповідно до вимог ст.ст.317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володінні, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним і ні хто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а тому права позивачки підлягають судовому захисту.

Згідно з ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, довіреності та договори Дарування укладені 29.09.2013р., 04.10.2013, 04.10.2013р. від імені ОСОБА_1, укладені з порушенням чинного законодавства за відсутності її волі на відчуження свого майна, а тому підлягають визнанню недійсними.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідност.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Таким чином, оцінюючи зібрані докази по справі в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання недійсними нотаріально посвідченні довіреності недійсними підлягають задоволенню, оскільки ті обставини, які викладені позивачем в обґрунтування своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи належними і допустимим доказами, які не спростовані, а визнані відповідачем.

Між тим, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині зобов'язання нотаріусавнести до Єдиного реєстру довіреностей інформацію про недійсність вказаних довіреностей, оскільки в розумінні норм статті 3 ЦПК України дана вимога є передчасною, так як права позивача в даному випадку не порушені, оскільки вона до відповідача - 1 із відповідною заявою не зверталась та відмови не отримувала, а наявність вказаного рішення суду є похідним від основної вимоги і може бути виконане в процесі виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 317, 321, 387, 391, 1218 Цивільного кодексу України, ст.ст. 30, 37, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсною довіреність від 25.05.2012 року, яка видана ОСОБА_1 на ім»я ОСОБА_3, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком Олександром Борисовичем та зареєстровану в реєстрі за №979, виконану на бланку ВРВ 136779.

Визнати недійсною довіреність від 25.05.2012 року, яка видана ОСОБА_1 на ім»я ОСОБА_3, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком Олександром Борисовичем та зареєстровану в реєстрі за №980, виконану на бланку ВРВ 136780.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі - 551 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скаргипротягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя