У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2016 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Морозов В.В., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна обєктом спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на майно, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною позовною заявою.

Позовна заява не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України і повинна бути залишена без руху.

Згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви ОСОБА_1, зокрема з квитанції від 23.05.2016 року, позивачем було сплачено судовий збір тільки за одну вимогу майнового характеру, хоча в позовній заяві ставляться 2 вимоги. Вимога позивача щодо визнання майна обєктом спільної сумісної власності подружжя відноситься до вимог немайнового характеру і потребує сплати судового збору.

п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10 визначає, що подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору.

Згідно положень ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Позивачу необхідно доплатити судовий збір за вимоги немайнового характеру та надати до суду документ про сплату.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви до майна, яке є предметом спору відноситься домоволодіння. Проте реальну вартість останнього визначити неможливо через те, що відсутній технічний паспорт з відміткою про поточну інвентаризацію вартості майна або висновок експерта щодо вартості домоволодіння. Крім того до обєктів спірного майна відносяться транспортні засоби та агрегати до них, вартість яких не підтверджена належними документами. А тому на підставі вищевказаного у суду не має можливості встановити реальну ціну позову відповідно до вимог п. 4 ч.2ст. 115 ЦПК України.

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Перевіривши матеріали позовної заяви суд зазначає про відсутність правовстановлюючих документів на рухоме та нерухоме майно. Крім того вказані позивачем обєкти рухомого майна не можливо ідентифікувати через не зазначення індивідуальних властивостей обєктів.

Для встановлення реальної ціни позову, ОСОБА_1 необхідно надати технічний паспорт з відміткою про поточну інвентаризацію вартості майна або висновок експерта про оцінку вартості домоволодіння на даний час, а також документи щодо оцінки вартості транспортних засобів та агрегатів до них.

Позивач також повинен надати суду докази, які підтверджують належність спірного майна сторонам, сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру, доплатити судовий збір за вимогу майнового характеру, якщо після проведених оцінок майна вартість останнього зросте та надати до суду підтверджуючий сплату документ.

За таких обставин вважаю, що позовну заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без руху і надати позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків.

Керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна обєктом спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на майно - залишити без руху.

Надати позивачу можливість усунути вказані недоліки протягом пяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Морозов