АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

30 червня 2016 року суддя Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва Оніщук М.І., перевіривши відповідність вимогам ст.ст.295, 297 ЦПК України апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Однак, апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 297 ЦПК України, а саме: до апеляційної скарги не надано доказів сплати судового збору.

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» вказував, що звільнений від сплати судового збору.

Однак, з доводами апелянта погодитись неможливо, виходячи з наступного.

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3, 5 Закону України «Про судовий збір».

У п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» було передбачено, що споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, звільняються від сплати судового збору.

Проте, Законом України від 22 травня 2015 № 484-VIII, який набрав чинності 1 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та викладено статтю 5 цього Закону в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не передбачено.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження у цивільних правах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Оскільки позивач подав апеляційну скаргу на рішення суду 29 вересня 2015 року, тобто на момент чинності статті 5 Закону України «Про судовий збір» у новій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, то правові підстави для звільнення апелянта від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду відсутні.

Щодо посилань позивача на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» слід зазначити наступне.

Дійсно, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Проте, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Тому, виходячи з того, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, позивач не звільняється від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

Така ж думка висловлена Верховним Судом України в ухвалах від 16.01.2016 (справа №6-3084ц15), від 29.01.2016 (справа №6-209ц16), від 03.02.2016 (справа №6-228ц16), від 09.02.2016 (справа №6-36ц16), від 01.03.2016 (справа №6-484ц16).

Отже, апелянту необхідно сплатитисудовий збір за наступними реквізитами: отримувач коштів - УДКС у Солом'янському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38050812, рахунок отримувача - 0010, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача - 820019, код ЕДРПОУ суду 02894757, у відповідності до п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI із змінами і доповненнями, у розмірі 1 112,48 грн.

Крім того, апеляційна скарга не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 295 ЦПК України, а саме: апелянту необхідно зазначити в апеляційній скарзі в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції. До апеляційної скарги додати копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати апелянту строк для усунення виявлених судом недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.121,295,297 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргуОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення коштів - залишити без руху.

Роз'яснити апелянту право в п'ятиденний строк, з дня отримання копії даної ухвали, усунути виявлені недоліки, надавши до суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у встановленому законом розмірі за належними реквізитами та належно оформлену апеляційну скаргу з її копіями та доданими письмовими матеріалами відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Оніщук М.І.