РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" січня 2016 р.

Жмеринський міськрайонний суду Вінницької області

в складі: головуючого - судді Верніка В.М.,

при секретарі - Українець П.І.,

із участю : - позивача ОСОБА_1

розглянувши у відритому судовому засіданні в м.Жмеринці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 27.10.2016 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, вказавши, що згідно виконавчого листа з відповідача ОСОБА_2 на його користь стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно. Відповідач ухиляється від слати аліментів у повному обсязі. За уточненими у підготовчому судовому засіданні позовними вимогами просив стягнути на його користь з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 8000 грн. за період з серпня 2015 року по грудень 2015 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 уточнив заявлені ним позовні вимоги в частині розміру оспорюваної пені, який просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 у розмірі 2445 грн., посилаючись на власний розрахунок. Пояснив, що вінповідач, незважаючи на здійснені раніше попередження, нехтує власним обов'язком щодо сплати присуджених до стягнення з нього аліментів, не доводячи поважності причин їх несплати. Зауважив, що згідно довідки, представленої державним виконавцем віддділу ДВС Солом'янського районного управління юстиції м.Києва, яким здійснюється примусове виконанні виконавчого листа, загальна сума заборогованості відповідача складає 8000 грн. Заперечив отримання ним будь-яких сум аліментів від відповідача ОСОБА_2, у тому числі за представленими останнім квитанціями поштових переказів сум по 200 грн. Вказав, що він їх фактично отримував, однак, це є оплатою інших зобов'язань відповідача перед ним, що не мають жодного відношення щодо аліментів. Пояснив, що не володіє доказами на підтвердження згадуваного ним іншого предмету зобов'язань відповідача стосовно перерахування йому грошових сум у розмірі 200 грн. щомісячно. Просив задоволити позов.

Відповідач ОСОБА_2 за його викликом в судове засідання не з'явився, подавши попередньо письмові заперечення, за змістом яких просив розглядати справу за його відсутності. В обгрунтування власного невизнання позовних вимог навів обставини того, що він є студентом та являється безробітним. У зв'язку із власним навчанням не має змоги сплачувати аліменти у повному обсязі, тому сплачує їх у розмірі по 200 грн. щомісячно. Заборгованість по аліментам має намір сплатити після закінчення навчання та працевлаштування. Зауважив, що позивач ОСОБА_1 є працездатним пенсіонером, мешкає у селі, де за місцем його проживання наявні фруктові та горіхові дерева, земельна ділянка площею 0,7 га. Останній має змогу сплачувати аліменти неповнолітній дочці в розмірі 475 грн. щомісячно. Позовні вимоги не визнав повністю.

Заслухавши пояснення возивача, вивчивши заперечення відповідача, дослідивши представлені сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно положень ст.196 СК України при виникненні заборгованності з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих положень Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена статтею 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованність утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Так, в судовому засіданні встановлено, що рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 12.10.2015 року стягнуто з відповідача в даній справі ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання останнього в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 10.08.2015 року до припинення такого права, обставини чого підтверджуються копією виконавчого листа, виданого Жмеринським міськрайонним судом 30.12.2015 року (а.с.5).

Згідно довідки Солом'янського районного відділу ДВС м.Києва (а.с.32,34) заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів за вказаним виконавчим листом, починаючи з серпня 2015 року, станом на 01.12.2016 року становить 8000 грн. із вказівкою нульових показників оплати за кожен місяць даного періоду.

Суд погоджується із доводами позивача щодо його права на стягнення за визначених законом підстав пені за прострочення сплати боржником ОСОБА_2 аліментів.

Судом не приймаються до уваги заперечення відповідача в частині посилань на обставини власного навчання та особистої непрацевлаштованості, оскільки вони не становлять незалежних від нього перешкод в одержанні доходу, зокрема з підстав чого за наведеними роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України визначено неможливим покладення на боржника відповідальності за прострочення сплати аліментів у виді неустойки (пені). Суд також визнає безпідставними доводи відповідача стосовно можливості відповідача до одержання ним додаткового доходу, обставини чого можуть мати значення стосовно розміру аліментних зобов'язань в цілому, однак, не щодо оспорюваної наразі за предметом позовних вимог неустойки за невиконання аліментних зобов'язань.

Таким чином, судом визначається наявність у діях відповідача ОСОБА_2 вини у простроченні ним сплати присуджених з нього аліментів на користь відповідача, що визначає відповідні підстави стягнення з нього пені за таке прострочення.

Разом з тим, суд не приймає до уваги твердження позивача щодо несплати відповідачем аліментів у повному обсязі, оскільки розрахунок заборгованості по аліментам державного виконаця є залежним від поінформованості щодо виконання зобов'язань боржником та їх прийняття стягувачем, що перебуває у залежності від сумлінності їх повідомлення сторонами виконавчого провадження, однак не виключає зарахування вчиненого добровільного виконання.

З огляду на визнання позивачем факту отримання ним від відповідача вказаних останнім сум грошових виплат по 200 грн. згідно представлених квитанцій поштових переказів (а.с.43-46) ці кошти за беспосередньої вказівки їх призначення як аліментних платежів підлягають зарахуванню до часткової сплати аліментів за відповідні місяці, надто при недоведеності позивачем грунтовними доказами своїх тверджень щодо їх приналежності до іншого предмету зобов'язань між сторонами.

Відтак, судом враховуються обставини сплати відповідачем на користь позивача аліментів в розмірі по 200 грн. згідно вказаних квитанцій від 26.10.2015, 09.02.2016, 13.02.2016, 18.03.2016, 11.04.2016, 06.05.2016, 04.06.2016, 23.07.2016, 27.08.2016, 19.09.2016, 22.10.2016, 10.12.2016, а тому зазначена заборгованість підлягає відповідному зменшенню на значення цих сум залишку боргу у відповідні місяці періоду з жовтня 2015 року по грудень 2016 року із визначенням часткової заборгованості в розмірі по 300 грн. (500 грн. - 200 грн.) за жовтень 2015 року, а також за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень та грудень 2016 року відповідно.

При цьому суд у відповідності до вимог ч.1 ст.360-7 ЦПК України враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від від 03.02.2016 року (справа №6-1477цс15), яким визначено, що неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).

Виходячи з наведеного, представлений позивачем розрахунок оспорюваної неустойки є помилковим та не відповідає вимогам ст.196 СК України щодо неврахування часткової оплати за вказані місяці заявленого періоду, а тому розмір неустойки підлягає визначенню з наступного математичного розрахунку:

- за серпень 2015 року сума несплачених аліментів становить 500 грн., що у множині на 1% та на 31 день місяця становить 155 грн. пені;

- за вересень 2015 року сума несплачених аліментів становить 500 грн., що у множині на 1% та на 30 днів місяця становить 150 грн. пені;

- за жовтень 2015 року сума несплачених аліментів становить 300 грн., що у множині на 1% та на 31 день місяця становить 93 грн. пені;

- за листопад 2015 року сума несплачених аліментів становить 500 грн., що у множині на 1% та на 30 днів місяця становить 150 грн. пені;

- за грудень 2015 року сума несплачених аліментів становить 500 грн., що у множині на 1% та на 31 день місяця становить 155 грн. пені;

- за січень 2016 року сума несплачених аліментів становить 300 грн., що у множині на 1% та на 31 день місяця становить 93 грн. пені;

- за лютий 2016 року сума несплачених аліментів становить 300 грн., що у множині на 1% та на 29 днів місяця становить 87 грн. пені;

- за березень 2016 року сума несплачених аліментів становить 300 грн., що у множині на 1% та на 31 день місяця становить 93 грн. пені;

- за квітень 2016 року сума несплачених аліментів становить 300 грн., що у множині на 1% та на 30 днів місяця становить 90 грн. пені;

- за травень 2016 року сума несплачених аліментів становить 300 грн., що у множині на 1% та на 31 день місяця становить 93 грн. пені;

- за червень 2016 року сума несплачених аліментів становить 300 грн., що у множині на 1% та на 30 днів місяця становить 90 грн. пені;

- за липень 2016 року сума несплачених аліментів становить 300 грн., що у множині на 1% та на 31 день місяця становить 93 грн. пені;

- за серпень 2016 року сума несплачених аліментів становить 300 грн., що у множині на 1% та на 31 день місяця становить 93 грн. пені;

- за вересень 2016 року сума несплачених аліментів становить 300 грн., що у множині на 1% та на 30 днів місяця становить 90 грн. пені;

- за жовтень 2016 року сума несплачених аліментів становить 300 грн., що у множині на 1% та на 31 день місяця становить 93 грн. пені;

- за листопад 2016 року сума несплачених аліментів становить 500 грн., що у множині на 1% та на 30 днів місяця становить 150 грн. пені;

- за грудень 2016 року сума несплачених аліментів становить 300 грн., що у множині на 1% та на 31 день місяця становить 93 грн. пені;

Тобто загальна сума пені за несплату аліментів за період з серпня 2015 року включно по грудень 2016 року становить 1861 грн. (155 грн. + 150 грн. + 93 грн. + 150 грн. + 155 грн. + 93 грн. + 87 грн. + 93 грн. + 90 грн. + 93 грн. + 90 грн. + 93 грн. + 93 грн. + 90 грн. + 93 грн. + 150 грн. + 93 грн.).

З урахуванням наведеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на суму 1861 грн.

Пропорційно задоволеним позовним вимогам стягненню з відповідача на користь держави підлягають судови витрати з оплати судового збору з розрахунку його мінімальної ставки щодо вимог майнового характеру на час пред'явлення позову, від сплати якого у справах про аліменти звільнено позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.5, 8, 10, 60, 61, 174, 209, 210, 212-214 ЦПК України, ст.196 СК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) пеню за прострочення сплати аліментів на утримання батька в сумі 1861 (одна тисяча вісімсот шістдесят одну) гривню 00 копійок, а також на користь держави 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору (р/р 0006 в Банку ГУДКУ у Вінницькій області, МФО 802015, , пункт 1.1.2).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набуває законної сили після закінчення строків на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а відсутньою в судовому засіданні особою, яка бере участь в справі, у той же строк з часу отримання копії рішення, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.