Справа № 442/6859/12 Головуючий у 1 інстанції: Грицай М.М.
Провадження № 22-ц/783/2174/16 Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Бермеса І.В., Ванівського О.М.

При секретарі: Фейір К.О.

Та з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справуапеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_9, Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об'єднання» Дрогобицької міської ради, з участю третьої особи Дрогобицької міської ради, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та горищем, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2016 рокупозовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_9, Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об'єднання» Дрогобицької міської ради, з участю третьої особи Дрогобицької міської ради, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та горищем, відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_2 перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка призначена для обслуговування будинку АДРЕСА_1 шляхом знесення самовільно встановленої огорожі з металевих елементів (профлистів) від АДРЕСА_1 до фасадної стіни вказаного житлового будинку (між квартирами №1 та №2), висотою - 1,7 м, площею - 23,95 кв.м.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 168,35 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 судові витрати, пов'язані з викликом експерта до суду, в сумі 265,00 (двісті шістдесят п'ять) грн., перерахувавши їх на рахунок НОМЕР_2 в ПАТ «Діамантбанк» в м. Києві, МФО 320854, отримувач - ОСОБА_10, код ЗКПО отримувача - НОМЕР_1, призначення платежу: «відшкодування судових витрат, пов'язаних з викликом експерта до суду».

Стягнуто з ОСОБА_5 судові витрати, пов'язані з викликом експерта до суду, в сумі 265,00 (двісті шістдесят п'ять) грн., перерахувавши їх на рахунок НОМЕР_2 в ПАТ «Діамантбанк» в м. Києві, МФО 320854, отримувач - ОСОБА_10, код ЗКПО отримувача - НОМЕР_1, призначення платежу: «відшкодування судових витрат, пов'язаних з викликом експерта до суду».

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2. В апеляційній скарзі покликається на його незаконність, необґрунтованість, на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, на невідповідність висновків суду обставинам справи, на порушення норм матеріального та процесуального права в частині задоволення позовних вимог. Зокрема зазначає, що їй на праві приватної власності належить квартира №2 в буд. АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 14 лютого 2007 року. Для обслуговування даного житлового будинку надана земельна ділянка, площею 1730 кв. м., яка знаходиться у спільному користуванні усіх власників квартир даного будинку. На даній земельній ділянці власники квартир №1 - ОСОБА_11, №3 - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4 та квартири №4 - що належить ОСОБА_9, незаконно побудували «прибудови» до багатоквартирного будинку АДРЕСА_1. Вказує, що прибудинкова територія багатоквартирного житлового будинку є особливим об»єктом права власності на землю, оскільки призначена для розміщення й обслуговування житлового будинку та має задовольняти інтереси його мешканців. Проте відповідачі не визначали з апелянтом порядок використання земельної ділянки та відповідно не надали суду доказів про узгодження такого порядку користування. Крім того, відповідачі не надали суду жодних доказів наявності у них належного дозволу та належно затвердженого проекту, а також доказів відсутності істотних порушень будівельних норм і правил у збудованому об»єкті нерухомості. Просить рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2016 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю, вирішити питання судових витрат.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення на підтримання та заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що така до задоволення не підлягає.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ст. 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення права.

Згідно ч. 1 ст. 159 ЗК України земельні спори розглядаються центральними органами виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом сторони по справі є власниками квартир чотирьохквартирного будинку АДРЕСА_1. ОСОБА_12 (позивач у справі) є власником квартири №2, яку набула на підставі договору купівлі-продажу від 14 лютого 2007 року, сім»я ОСОБА_4 є власниками квартири №3. Власниками квартири №1 є ОСОБА_5 і квартира №4 на праві власності належить ОСОБА_9

Житловий будинок АДРЕСА_1 стоїть на балансі Дрогобицької міської ради. Прибудинкова територія загороджена і дана земельна ділянка є власністю територіальної громади м. Дрогобич, у власність чи користування співвласників квартир (сторонам у справі) не передавалась, межі такої не визначені.

Під час розгляду справи судом призначалась будівельно-технічна експертиза на предмет з»ясування питання наявності чи відсутності порушень зі сторони сторін по справі у використанні прибудинкової території, влаштуванні прибудов та користування горищем будинку.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 та зобов'язуючи ОСОБА_5 знести самочинно встановлену огорожу з металевого профілю, суд першої інстанції виходив із висновку будівельно-технічної експертизи, яким встановлено, що вищезазначена огорожа влаштована з порушенням норм ДБН. Рішення суду в цій частині сторонами не оскаржується.

В іншій частині відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 При цьому судом достовірно встановлено, що огорожа із сітки, встановленої на земельній ділянці, яка служить для обслуговування спірного будинку та знаходиться у власності територіальної громади м. Дрогобич відповідає нормам ДБН. Власник земельної ділянки з позовом щодо усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою до суду не звертався, позивач позовних вимог до власника земельної ділянки не заявляв.

Також судом беззаперечно встановлено, що і огорожа із сітки, альтанка та два збірно-розбірних гаража на спірній земельній ділянці встановлені задовго до того як відповідачі стали власниками квартир в спірному будинку.

Крім того, судом встановлено, що власники та мешканці будинку не уповноважували позивача на звернення до суду з позовом щодо усунення перешкод в користуванні спірною земельною ділянкою всіма мешканцями будинку.

Що ж стосується позовних вимог про усунення перешкод в користуванні горищем, то суд першої інстанції дослідивши всі докази по справі прийшов до вірного висновку що вхід на горище є вільним і позивачу ніхто не чинить перешкод в користуванні таким.

Безпідставними є покликання апелянта на те, що на горище є два входи, і одним із них вона не має можливості користуватися, оскільки судом встановлено що другий вхід - це насправді віконний проріз і жоден із власників квартир таким не користується (дані обставини встановлені висновком судової будівельно-технічної експертизи від 19 серпня 2015 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно ч. 7 ст. 376 ЦК України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Матеріалами справи встановлено, що власниками квартири №1, 3,4 будинку АДРЕСА_1 здійснені добудови їхніх квартир. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 19.08.2015 року дані добудови здійснено з дотриманням ДБН. Прибудова до квартири №1 здійснена у відповідності до рішення Дрогобицької міської ради від 04 вересня 1996 року і така проведена в 1996-2000 рр.

Безпідставними є покликання апелянта на те, що прибудова відповідачем здійснено без її на те згоди, як співвласника будинку, оскільки позивач не являється співвласником будинку, а однієї із квартир. Крім того, судом беззаперечно встановлено, що спірні прибудови здійснені до того як позивач набула у власність квартиру у даному будинку.

Жодним компетентним органом не ставилося питання щодо незаконності використання спірних прибудов.

Позивачем не доведено порушення її права.

Що ж стосується відшкодування заподіяної моральної шкоди, то позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що така їй спричинена неправомірними діями відповідачів.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.303, п.1ч.1ст.307, 308, п.1ч.1ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: