Ухвала

13 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ХоптиС.Ф., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Голубчина Ольга Василівна, про визнання договору дарування житлового будинку недійсним, визнання права власності на спадкове майно та витребування майна із чужого незаконного володіння за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 12 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 17 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що її дідові - ОСОБА_8 та бабі - ОСОБА_9. належав будинок АДРЕСА_1. ЇЇ мати ОСОБА_10. померла ІНФОРМАЦІЯ_1, баба ОСОБА_9. померла ІНФОРМАЦІЯ_2, дід - ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Після їх смерті відкрилась спадщина на житловий будинок. Спадкоємцями майна після смерті ОСОБА_9. є її чоловік - ОСОБА_8, син - ОСОБА_5 та вона за правом представлення, оскільки її мати померла раніше. Спадкоємцями майна після смерті діда були син останнього - ОСОБА_5 та вона за правом представлення.

Позивачка вважає, що відповідач спадщину в установленому порядку після смерті матері та батька не прийняв, оскільки разом із ними на час смерті не проживав, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався.

Зазначала, що із 2004 року вона була зареєстрована у спірному будинку, проте тривалий час перебувала за межами України, на роботі в Німеччині. У травні 2013 року вона дізналась, що її дядько - ОСОБА_5 має намір продати будинок, і що вона згідно з судовим рішенням визнана такою, що втратила право користування ним. Після ознайомлення із матеріалами вказаної справи їй стало відомо, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 було укладено договір дарування спірного житлового будинку.

Позивачка вказувала, що вказаний договір дарування був укладений із порушенням норм цивільного права та порушує її право на спадкування за правом представлення. При укладенні цього договору від імені дарувальника ОСОБА_8 договір підписаний іншою особою, а саме ОСОБА_11., при цьому нотаріусом зазначено, що останній підписав цей договір на прохання дарувальника, який не міг це зробити, в зв'язку із похилим віком. Вважає, що вказана обставина суперечить вимозі цивільного законодавства, яка визначає, що в разі, якщо фізична особа у зв'язку із хворобою або фізичною вадою не може підписати власноручно текст правочину, то за її дорученням і в її присутності текст правочину підписує інша особа. Похилий вік не є вадою і не є хворобою, і не міг бути використаний для того, щоб правочин підписала інша особа. Вказувала на те, що ОСОБА_8 був письменним, не мав фізичних вад та був здоровий, після укладення вказаного договору прожив ще шість років. На думку позиваки, оскільки договір дарування не був підписаний особисто ОСОБА_8, то останній міг взагалі бути відсутнім у нотаріуса.

З урахуванням зазначеного, позивачка просила визнати недійсним договір дарування житлового будинку із господарськими та побутовими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1, від 19 грудня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Голубничою О.В.; визнати за ОСОБА_4 право власності на спадкове майно, зазначений житловий будинок, а також витребувати його у ОСОБА_6 та передати ОСОБА_4

Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 12 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 17 березня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги дають підстави вважати, що судами допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що може бути підставою для скасування оскаржуваних судових рішеннь.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Голубчина Ольга Василівна, про визнання договору дарування житлового будинку недійсним, визнання права власності на спадкове майно та витребування майна із чужого незаконного володіння призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.І.Журавель

С.П.Штелик