Справа № 433/2298/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

19.12.2016 року, Троїцький районний суд Луганської області в складі :

головуючого - судді Крівоклякіної Н.В.,

за участю секретаря - Рєзнікової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Троїцьке Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2016 року позивач звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 06 липня 1996 року між нею та ОСОБА_2 Перевальським відділом реєстрації актів громадянського стану був зареєстрований шлюб, про що було зроблено актовий запис №83. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Шлюбні відносини між ними фактично припинені з 2013 року, разом вони не проживають. Сумісне життя та збереження сім'ї стало неможливим з вини відповідача, у веденні домашнього господарства він участі не приймав. Наразі кожен живе власним життям та своїми інтересами. На примирення вона не згодна. У зв'язку з цим вона просить суд розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб і після розірвання шлюбу визначити її прізвище як «ОСОБА_1».

Сторони у судове засідання не з'явились.

Позивач надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області (на 25.11.2016 року, на 02.12.2016 року, на 19.12.2016 року). Причини неявки суду відповідач не повідомив.

Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Судом встановлено, що 06 липня 1996 року між позивачем та відповідачем Перевальським відділом реєстрації актів громадянського стану було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №83, відповідно до Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.13).

Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що відповідач не приймає участі у веденні домашнього господарства, сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливими. Сумісне проживання та фактичні шлюбні відносини між ними припинені з 2013 року. Спільне господарство сторонами не ведеться, кожен живе своїм життям та своїми інтересами. На примирення позивач не згодна, так як вважає, що подальше спільне життя з відповідачем є неможливим

Відповідно до ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно зі ст..112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя вважає, що збереження шлюбу в подальшому суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний.

Спір щодо спільного майна подружжя в рамках цієї справи заявлений не був.

Відповідно до ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст..113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

За таких обставин суд вважає за можливе після розірвання шлюбу визначити прізвище позивача як «ОСОБА_1».

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Як було встановлено судом, винними у розпаді їх сім'ї рівною мірою є як позивач, так і відповідач, а тому судовий збір повинен бути розподілений на двох.

Згідно з п.3 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подачу до суду позовної заяви про розірвання шлюбу судовий збір складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст..8 Закону України «Про державний бюджет» мінімальна заробітна плата з 01.01.2016 року була встановлена у розмірі 1378,00 грн, тому судовий збір за подання позовної заяви про розірвання шлюбу складає 551,20 грн (1378,00 грн*0,4=551,20 грн).

Відповідно до квитанції про сплату судового збору від 25.10.2016 року №53 при подачі позову позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 275,60 грн, тобто лише половина належної до сплати суми.

За таких обставин з відповідача підлягає стягненню на користь держави недоплачена позивачем сума судового збору у розмірі 275,60 грн.

На підставі ст.104,105, 110, 112, 113, 114 СК України, керуючись ст. 10,11,57,60,88, ч.3 ст.209, 212-215, 224-227 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити в повному обсязі.

Розірвати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) та ОСОБА_2 06 липня 1996 року Перевальським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №83.

Після розірвання шлюбу визначити прізвище позивача як «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір в сумі 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його ухвалення для внесення відомостей до державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строки, протягом якого розглядалася заява, не включаються до строків на апеляційне оскарження рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути оскаржено в Апеляційному суді Луганської області через Троїцький районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення .

Повний текст рішення виготовлено 26 грудня 2016 року.

Суддя: Н.В. Крівоклякіна

26.12.16

25.11.16