Провадження № 2/761/6147/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Романчук К.В.,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 16 червня 2016 року звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач) про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів на дітей.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони із Відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі із 28 серпня 2010 року. Вказує, що від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зауважує, що подружні відносини фактично припинені з вересня 2014 року. Вважає примирення та подальше сумісне життя із Відповідачем і збереження сім'ї не можливим. Вказує, що на даний час ведення між нею та Відповідачем спільного господарства та сумісне проживання припинено. Зазначає, що вони із Відповідачем мають діаметрально протилежні погляди на шлюб і сім'ю. Вказує, що з ініціативи Відповідача постійно виникають сварки, свідками яких нерідко стають їх діти, що впливає на їх психоемоційний стан та спричиняє їй та дітям душевні страждання. Просила суд ухвалити судове рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та Відповідачем, визначити місце проживання дітей за її адресою та стягнути із Відповідача на її користь аліменти на дітей в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % відсотків прожиткового мінімуму.

В ході судового розгляду справи, згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року, позов в частині щодо визначення місця проживання дітей судом залишено без розгляду за заявою Позивача.

У судовому засіданні Позивач факти і обставини, викладені у позовній заяві, підтвердила, просила суд позов задовольнити. Також зауважила, що на даний час шлюб вичерпав себе і, що спори щодо поділу майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та щодо визначення місця проживання дітей між нею та Відповідачем відсутні. Зазначила, що у разі розірвання шлюбу, діти проживатимуть з нею. Крім того зауважила, що фактичні шлюбні відносини припинені з вересня 2014 року. Категорично заперечувала щодо надання судом строку для примирення, оскільки намірів зберігати шлюб вона не має. Також Позивач висловила бажання, у разі розірвання шлюбу, іменуватися шлюбним прізвищем. Розмір аліментів просила визначити у 1 500 гривень, щомісячно, зауважуючи на тому, що Відповідач офіційно не працевлаштований, кошти заробляє шляхом надання разових інтернет послуг фізичним особам.

Відповідач у судовому засіданні факти і обставини, викладені у позовній заяві визнав, просив суд позов задовольнити. Підтвердив, що спори щодо поділу майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та щодо визначення місця проживання дітей, між ним та Позивачем відсутні і, що у разі розірвання шлюбу, діти проживатимуть із Позивачем. При цьому, Відповідач просив суд визначити розмір аліментів у 1 000 гривень, щомісячно.

Заслухавши пояснення Позивача, Відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть. Суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення бути не може, шлюб носить формальний характер, тому підлягає розірванню.

Крім того, Позивач просить суд ухвалити судове рішення, яким стягнути із Відповідача на її користь аліменти на дітей у розмірі 1 500 грн., щомісячно.

Позов в цій частині також підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження, виданих Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 14 січня 2011 року та від 28 серпня 2012 року, відповідно, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що 14 січня 2011 року зроблено відповідний актовий запис № 74; ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року, про що 28 серпня 2012 року зроблено відповідний актовий запис № 1668. Їх батьком є Відповідач, матір'ю - Позивач.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 141 Сімейного кодексу України, передбачено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Судом встановлено, що сторони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Судом також встановлено, що діти проживають із Позивачем.

За змістом частин 1 та 2 статті 184 Сімейного кодексу України, якщо платник має нерегулярний мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Виходячи із фактичних обставин справи, встановлених судом в ході її розгляду, зважаючи, в першу чергу, на інтереси дітей, суд знаходить необхідним позов задовольнити та стягнути із Відповідача на користь Позивача аліменти на дітей у розмірі 1 500 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення старшою дитиною повновліття.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач звернулася до суду з позовом 16 червня 2016 року.

Крім того, відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, із Відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Згідно зі статтею 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 105, 112, 113, 180, 182, 184 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 10, 11, 13, 60, 88, 209, 212-215, 367 Цивільного процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей - з а д о в о л ь н и т и.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 28 серпня 2010 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2219 - р о з і р в а т и.

При реєстрації розірвання шлюбу у відділі ОСОБА_6 ОСОБА_5 залишити її шлюбне прізвище - "ОСОБА_1".

Стягнути із ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_2, виданий Жовтневим РУ ГУ МВС України в місті Києві 04 листопада 1999 року, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) аліменти на двох синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1 500 грн., але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_4 року, починаючи із 16 червня 2016 року.

Стягнути із ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) судові витрати, пов'язані із розглядом справи, у розмірі 551 грн. 20 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_2, виданий Жовтневим РУ ГУ МВС України в місті Києві 04 листопада 1999 року, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду в частині щодо стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежів за один місяць, разом з тим воно може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи Апеляційним судом м. Києва, якщо його не буде скасовано.

СУДДЯ :