Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1565/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гайсюк О. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

06.07.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого Гайсюка О.В.

суддів Голованя А.М., Фомічова С.Є.

за участю секретаря Діманової Н.І.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою Світловодського міського комунального підприємства «Комбінат комунальних послуг» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 травня 2016 року,?

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Світловодського КП «Комбінат комунальних послуг» про стягнення середньої заробітної плати, відшкодування моральної шкоди.

Позивач зазначив, що він з 15.01.2009р. працював старшим контролером по обслуговуванню торгівлі зазначеного комунального підприємства та був звільнений за п.2 ст.41 КЗпП з 04.06.2014р.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 24.12.2014р. його поновлено на роботі з 04.06.2014р. та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 16042,80 грн.

Але лише з 27.07.2015 року він був допущений до роботи, про що відповідач видав наказ , а тому за період з 24.12.2014р. по 27 липня 2015 р. він має право на стягнення з відповідача середнього заробітку.

Наказом №65-к від 05.10.2015р. він був звільнений за п.1 ст.40 КЗпП. У день звільнення середній заробіток за період з 24.12.2014р. про 27 липня 2015р. йому не був сплачений, а тому відповідно до ст.117КЗпП він має право на стягнення середнього заробітку по день фактичного розрахунку. Через порушення його трудових прав він зазнав і моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, він вимушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

Посилаючись на це, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток з індексацією за період з 24.12.2014р. по 27.07.2015р. та середній заробіток з 05.10.2015р. по день укладення рішення у цій справі, а також 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 25 травня 2016 року позов задоволено частково.

З відповідача на користь позивача стягнуто середній заробіток у сумі 17 655,20 грн. за період з 24.12.2014р. по 27.07.2015р. та за період з 05.10.2015р. по 25.05.2016р. у сумі 27 397,04 грн., а також 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду змінити та стягнути лише середній заробіток у сумі 17 655, 20 грн. за період з 24.12.2014 року по 27.07.2015 року, а у задоволенні решти вимог відмовити, посилаючись на те, що суд невірно застосував норми матеріального права (зокрема ст.117 КЗпП).

На думку відповідача, відсутня вина підприємства у невиплаті в день звільнення 17655,20 грн., оскільки позивач не заявляв вимог про виплату цієї суми до звільнення, а до суду звернувся 19.02.2016 року.

У судовому засіданні апеляційного суду представники відповідача доводи апеляційної скарги підтримали.

Позивач ОСОБА_2 з доводами апеляційної скарги не погодився.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_2 з 15.01.2009 року працював старшим контролером дільниці по обслуговуванню СМКП «Комбінат комунальних послуг» (далі Комбінат) та був звільнений з роботи з 04.06.2014 року.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 24.12.2014 року ОСОБА_2 було поновлено на роботі з 04.06.2014р. (а.с.5-10).

Сторони не заперечують, що після цього рішення від 24.12.2014р. ОСОБА_2 фактично не допускався до роботи з вини Комбінату, який затримав виконання рішення до 27.07.2015 року і тим самим порушив трудові права позивача.

Комбінат не заперечує, що за період з 24.12.2014 року по 27.07.2015 року на користь позивача за затримку виконання рішення слід стягнути з відповідача 17655,20 грн. і погоджується з рішенням суду в частині стягнення з Комбінату на користь ОСОБА_2 17655, 20 грн.

Наказом № 65-к від 05.10.2015 року ОСОБА_2 був звільнений з роботи з 05.10.2015 року (а.с.20).

Задовольняючи вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку (ст.117 КЗпП), суд першої інстанції виходив з того, що суму середнього заробітку 17655,20 грн. Комбінат повинен був виплатити позивачу в день звільнення, тобто 05.10.2015 року (ст.116 КЗпП).

Але з таким висновком суду не можна погодитися.

Згідно ст.236 КЗпП у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Отже, законом передбачено спеціальний порядок щодо виплати зазначеного середнього заробітку. Згідно цього порядку позивач повинен був звернутися до суду, який поновив його на роботі, але позивач до дня свого звільнення 05.10.2015 року до суду не звертався, а Комбінат не зобовязаний був нараховувати самостійно та виплачувати в цей день (05.10.2016) суму середнього заробітку позивачу. З вимогою про виплату середнього заробітку позивач звернувся після звільнення 19.02.2016 року.

За таких обставин Комбінат не порушив вимоги ст.116 КЗпП, а тому відсутні підстави і для відповідальності відповідача передбаченої ст.117 КЗпП.

Отже, висновки суду в частині стягнення 27397,04 грн. середнього заробітку з 05.10.2015р. по25.05.2016р. не відповідають обставинам справи та нормам матеріального права, а тому в цій частині рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цих вимог позивача.

Суд дійшов правильного висновку про те, що затримка виконання рішення про поновлення позивача на роботі порушила трудові права позивача, що завдало йому душевних страждань,вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя (ст.237-1КЗпП).

Розмір відшкодування моральної шкоди визначений судом відповідає характеру допущеного відповідачем порушення та глибині страждань, що зазнав позивач. Тому підстави для скасування чи зміни рішення в цій частині відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Світловодського міського комунального підприємства «Комбінат комунальних послуг» задовольнити частково.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 травня 2016 року в частині стягнення із Світловодського міського комунального підприємства «Комбінат комунальних послуг» на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за період з 05 жовтня 2015 року по 25 травня 2016 року у сумі 27 397,04 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні вимог ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні відмовити.

У решті рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 травня 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: