АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/19/16 Головуючий 1 інстанції Лазарєв А.В.
Справа № 642/8218/14-ц Доповідач Кружиліна О.А.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кружиліної О.А.,

суддів Кіся П.В., Хорошевського О.М.

за участю секретаря Брулевич В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

на заочне рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 04 листопада 2014 року

за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_3» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

19 вересня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі ПАТ «ПУМБ») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором № 6316155 від 21.04.2008 р. в загальному розмірі 26 500, 05 доларів США та 32 825,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що 21 квітня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_3» ( ЗАТ - «ПУМБ»), правонаступником усіх прав та зобовязань якого є ПАТ «ПУМБ», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 6316155 та додаткові угоди до нього, відповідно до умов якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 65 000 доларів США, а відповідач зобовязався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути банку кредит частинами в розмірах, в порядку та строки, визначені кредитним договором.

Позивач належним чином виконав свої обовязки за кредитним договором, відкривши відповідачу позичковий рахунок та надавши йому обумовлені кредитним договором грошові кошти у повному обсязі.

Проценти, нараховані за користування кредитом з дати його видачі по 20 серпня 2013 року сплачувались відповідачем в повному обсязі, однак потім відповідач почав частково не виконувати взяті на себе зобовязання щодо сплати процентів за користування кредитом, платежі вносив несвоєчасно та у лютому 2014 року взагалі припинив сплачувати проценти за користування кредитом.

Таким чином, сума нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом станом на 02 вересня 2014 року (включно) складає 1 929, 99 доларів США.

Відповідачем також не виконується зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту. Станом на 02 вересня 2014 року (включно) заборгованість відповідача за сумою кредиту становить 23 459,88 доларів США.

Пункт 5.2 кредитного договору встановлює, що у разі порушення відповідачем зобовязань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, відповідач зобовязаний сплатити на користь позивача пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення.

Таким чином, загальна непогашена заборгованість за сумами пені станом на 02 вересня 2014 року (включно) склала 347,06 + 113,!2 = еквівалент 460,18 доларів США, з яких: сума пені за порушення строків сплати за сумою кредиту 347,06 доларів США, сума пені за порушення строків сплати процентів за кредитом 113,12 доларів США.

Згідно з пунктом 5.5 кредитного договору за кожен випадок порушення позичальником обовязків, передбачених пунктами 4.3.2-4.3.6 кредитного договору, позичальник зобовязаний сплатити на користь банку штраф у розмірі 1 % від суми одержаного кредиту.

Таким чином, непогашена заборгованість за сумою штрафу за порушення відповідачем обовязків передбачених пунктами 4.3.2-4.3.6 кредитного договору, станом на 02 вересня 2014 року (включно) склала еквівалент 650,00 доларів США.

Згідно з пунктом 5.4 кредитного договору за кожний випадок порушення відповідачем обовязків щодо поновлення дії договорів страхування, відповідач зобовязаний сплатити на вимогу банку на його користь штраф у розмірі 10 % від мінімальної страхової суми, на яку згідно з вимогами зазначеного пункту договору має бути укладений договір страхування.

Строк дії договору добровільного страхування майна № 7149903 від 21 квітня 2008 року закінчився та не був поновлений своєчасно відповідачем. Страхова сума за цим договором складає 32 825,00 грн.

Таким чином, непогашена заборгованість за сумою штрафу за невиконання умов предмету застави згідно з кредитним договором станом на 02 вересня 2014 року склала 32 825,00 грн.

Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «ПУМБ» за кредитним договором № 6316155 від 21.04.2008 р. станом на 02 вересня 2014 року (включно) склала 25 389,87 доларів США, 1 110,18 доларів США та 32 825,00 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту 23 459,88 доларів США; заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом 1 929,99 доларів США; сума пені за порушення строків виконання зобовязань за кредитним договором 460,18 доларів США; сума штрафів за порушення відповідачем обовязків, передбачених пунктами 4.3.2-4.3.6 кредитного договору еквівалент 650,00 доларів США; сума штрафів за порушення відповідачем обовязків щодо поновлення дії договорів страхування 32 825, 00 грн.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 04 листопада 2014 року позовні вимоги ПАТ «ПУМБ» задоволено повністю.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором № 6316155 від 21 квітня 2008 року в загальному розмірі 26 500,05 доларів США та 32 825,00 грн., судовий збір у розмірі 3 654,00 грн.

Не погодившись з вказаним заочним рішенням ОСОБА_1 подала заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2014 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

15 грудня 2014 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив заочне рішення скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, так як ОСОБА_1 не мала можливості належним чином захистити свої законні права, справа розглянута за відсутності відповідачки. Крім того зазначив, що позивач не довів належними доказами, що він мав ліцензію Національного банку України та міг здійснювати операції по наданню кредитів в іноземній валюті фізичним особам у 2008 році на території України. Матеріали справи не містять також первинної бухгалтерської документації, які б доводили факт своєчасного отримання відповідачем кредитних коштів.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «ПУМБ» про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з положень статей 526, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, Закону України «Про банки та банківську діяльність» та тих обставин, що відповідачем ОСОБА_1 не виконані взяті перед позивачем зобовязання за кредитним договором № 6316155 від 21 квітня 2008 року. внаслідок чого утворилася заборгованість, у звязку з чим банк, згідно з умовами договору набув право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту.

З таким висновком суду першої інстанції, судова колегія погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим, та таким, що ґрунтується на достатньо повно встановлених обставинах справи, доказах, які містяться в матеріалах справи та відповідає вимогам статті 213 ЦПК України.

Судовим розглядом встановлено, що ПАТ «ПУМБ» є правонаступником усіх прав та зобовязань ЗАТ «ПУМБ» (а.с. 32-33).

Матеріали справи свідчать, що Національним банком України ЗАТ «ПУМБ» 02 жовтня 2006 року були видані: Банківська ліцензія № 8, Дозвіл № 8-1 з додатком на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 частини 2 та частини 4 статті 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність», в яких передбачені операції з валютними цінностями ( а.с. 148, 149, 152-153 ).

21 квітня 2008 року між ЗАТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 6316155. За умовами цього договору відповідачці було надано кредитні кошти у сумі 65 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,99 % на рік. Строк кредиту до 21 квітня 2021 року. Забезпеченням виконання зобовязань за цим договором є іпотека обєкту нерухомості будинку житлового з надвірними будівлями, загальною площею 131,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, пров.Варшавський, буд.11.

Згідно з меморіальним валютним ордером № 431043480 від 21 квітня 2008 року відділенням № 8 філії ПУМБ у м. Харкові було видано ОСОБА_1 суму у 65 000 доларів США з вказівкою про призначення платежу: кредитні кошти за договором № 6316155( а.с. 142)

Відповідно до умов кредитного договору позичальник (ОСОБА_1Г.) зобовязалась здійснювати повернення кредиту частинами в розмірі та в строки, передбачені графіком повернення кредиту та сплатити проценти за користування кредитом.

Однією з умов надання банком кредиту ОСОБА_1 було страхування позичальником або іншою особою (та надання банку відповідних доказів такого страхування) за свій рахунок на користь банку (як вигодо набувача, який у разі настання страхового випадку набуває право вимоги до страховика) особисте страхування позичальника на строк не менше одного року у страховика, схваленого банком (а.с. 8-20).

У порушення умов кредитного договору відповідачка взяті на себе зобовязання виконувала неналежним чином, а з 1 квітня 2014 році припинила взагалі погашати суму кредиту у звязку з чим станом на 02.09.2014 року, відповідно до розрахунку, заборгованість складає 25 389,87 доларів США, 1 110,18 доларів США та 32 825,00 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту 23 459,88 доларів США; заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом 1 929,99 доларів США; сума пені за порушення строків виконання зобовязань за кредитним договором 460,18 доларів США; сума штрафів за порушення відповідачем обовязків, передбачених пунктами 4.3.2-4.3.6 кредитного договору еквівалент 650,00 доларів США; сума штрафів за порушення відповідачем обовязків щодо поновлення дії договорів страхування 32 825, 00 грн.( а.с. 5,6).

На адресу позичальника, банком була направлена вимога про дострокове повернення всієї суми кредиту та процентів за користування кредитом, яка не була виконана у звязку з чим банк звернувся з позовом про захист свого порушеного права (а.с. 21,22).

Згідно зі статтею 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути відшкодування збитків або інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди .

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 10 та статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених, статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, представником ПАТ «ПУМБ» було надано Виписку погашень заборгованості з особового рахунку з 21.04.2008 року по 31.03.2014 року ОСОБА_1 за кредитним договором № 6316155 від 21.04.2008 року, з якого вбачається, що останній здійснював погашення простроченої заборгованості за кредитом з 21.04.2008 року по 31.03.2014 року (а.с. 144-146).

Відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Виписка з особового рахунку ОСОБА_1 є первинним документом банку та підтверджує достовірну заборгованість за кредитним договором.

Тому суд приймає вищевказану виписку з особового рахунку як належний та допустимий доказ по справі.

Отже, вважати, що відповідачка виконувала належним чином умови кредитного договору № 6316155 від 21.04.2008 року у апеляційного суду немає, оскільки нею не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором № 6316155 від 21.04.2008 року є правильним.

Що стосується непогодження представника відповідачки з розрахунком заборгованості, апеляційний суд зазначає, що крім розрахунку, який було надано позивачем і який міститься у матеріалах справи, суду не було надано відповідачем іншого розрахунку заборгованості та під час розгляду справи не заявлялось клопотання представником відповідачки щодо призначення у справі судово-бухгалтерської експертизи.

Доводи апелянта щодо відсутності у позивача права здійснювати операції з валютними цінностями та неодержання відповідачкою суми кредиту у розмірі 65 000 доларів США спростовуються матеріалами справи.

Крім того, рішенням Київського районного суду м. Харкова від 08 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 23 червня 2016 року, у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «ПУМБ» про визнання кредитного договору № 6316155 від 21.04.2008 року недійсним із застосуванням наслідків недійсності - відмовлено ( а.с. 113 -116).

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319, ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді П.В. Кісь

ОСОБА_4