Справа № 477/1966/16-ц
Провадження № 2/477/1173/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2016 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання Федоровській Л.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

19 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить встановити факт її спільного проживання з померлим 07 жовтня 2008 року ОСОБА_7 в період з 27 липня 1986 року, встановити факт ведення спільного господарства з ОСОБА_7 з тієї ж дати, а також визнати за нею право власності на 1/ 2 частину житлового будинку, господарських та побутових будівель та споруд, а саме: сіни літ. А, тамбур літ.б, літня кухня літ. Б, гараж літ. В., вбиральня літ. Г., сарай літ. Е, навіс літ. Ж, погріб Зпд, що розташовані по вул. Першотравневій 91 в с.Котлярове Вітовського району Миколаївської області.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказувала, що з серпня 1986 року спільно проживала з ОСОБА_7 за адресою: с.Котляреве вул. Першотравнева, 91 Жовтневого району Миколаївської області. Вели спільне господарство, працювали, спільні кошти вкладали в облаштування будинку, в якому проживали, робили ремонт, будували господарські будівлі та споруди. Між ними були міцні стосунки, вони піклувались один про одного, вирішували побутові проблеми, купували продукти харчування, ліки, жили, як одна родина, мали спільний бюджет.

09 липня 1987 року у них народився син - ОСОБА_6. Вони спільно виховували його, дбали про нормальний розвиток та здоров'я, піклувались.

В період їх спільного проживання вони разом працювали та за спільні кошти будували господарські та побутові споруди за вищевказаною адресою. Вкладали кошти в будинок, перекрили дах, робили спільно поточні ремонти, облаштували капітальну огорожу з двома залізними воротами, заасфальтували двір, провели водопровід.

Завдяки їх спільній праці разом вони збудували господарські та побутові будівлі, споруди, а саме: сіни -літ. А, тамбур - б, літня кухня - літ. Б, гараж - літ. В, вбиральня - літ. Г, сарай-літ. Е, навіс-літ. Ж. погріб - Зпд.

ОСОБА_7 помер 07 жовтня 2008 року. Похованням чоловіка займалась вона, ховала за власні кошти. На сьогоднішній день сплачує рахунки з утримання майна (земельний податок, комунальні послуги), провела ремонтні роботи (поставила пластикові вікна), після смерті ОСОБА_7, слідкує за будинком, проживає в ньому та іншого житла не має.

Вважає, що встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_7 та факту ведення спільного господарства має юридичне значення для визнання за нею права власності на 1/2 частину житлового будинку, господарських будівель та споруди, що розташовані по вул.Першотравневій, 91 в с.Котляреве Жовтневого району Миколаївської області.

Позивач ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні вищевказані позовні вимоги підтримали та пояснили про вищевикладене. ОСОБА_1 вказала, що не має іншого житла, а тому просить про задоволення її вимог. Щодо зазначення у технічному паспорті року побудови вказаних споруд як 1960 вказує, що припускає помилкове зазначення таких даних.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник позовні вимоги не визнали. ОСОБА_4 пояснила, що за нею право власності на 1/ 2 частину вказаного майна було визнано як у спільному майні подружжя.

Відповідач ОСОБА_3 також позовні вимоги не визнав, вважав їх безпідставними.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази по справі в межах заявлених позовних вимог, суд встановив, що після смерті ОСОБА_7 (а.с. 17) залишилось спадкове майно, в тому числі у виді житлового будинку № 91 по вул. Першотравневій в с. Котлярове Жовтневого району Миколаївської області.

Вказаний житловий будинок був придбаний ОСОБА_7В 17 березня 1984 року, тобто у період шлюбу із ОСОБА_4 та що був розірваний 6 березня 1985 року.

За позовом ОСОБА_4, рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 13 березня 2013 року за нею визнано право власності на 1/2 частку житлового будинку № 91 з відповідною частиною господарських будов та споруд, що розташовані по вул. Першотравневій в с. Котляреве Жовтневого району Миколаївської області (а.с. 33).

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області 27 листопада 2013 року за ОСОБА_6 та сином померлого від першого шлюбу - ОСОБА_8, визнано право власності на 1/ 4 частину за кожним житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Першотравневій, 91 в с. Котляреве Жовтневого району Миколаївської області.

Як слідує з вищевказаних судових рішень, право власності визначено щодо спірного житлового будинку в цілому, у відповідних частках за ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 Тобто правовідносини щодо вказаного майна вичерпано, а позивачка, висуваючи вимоги щодо своїх прав на вказане майно, не просить по перерозподіл часток нинішніх власників.

Також в своєму позові, ОСОБА_1 посилається на те, що згідно договору купівлі-продажу від 17 березня 1984 р., померлим був придбаний тільки житловий будинок, без будь-яких господарських будівель та споруд.

На початку їх із ОСОБА_7 спільного життя, крім житлового будинку на території земельної ділянки розташовувався погріб та сарай, які з часом стали не придатні для використання та були знесені, а за їх спільні кошти та спільною працею збудовано сіни -літ. А, тамбур - б, літня кухня-літ. Б, гараж - літ. В, вбиральня - літ.Г, сарай-літ. Е, навіс-літ. Ж., погріб - Зпд.

Посилаючись на вимоги ст.ст. 3, 17 ЗУ «Про власність», позивач просить про визнання за нею права власності на 1/ 2 частину вказаного житлового будинку, господарських та побутових будівель та споруд.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», відповідно до ст.12 Закону України «Про власність» у приватній власності громадян можуть знаходитись жилі будинки.

За положеннями ст. 179 ЦК України - річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки.

Згідно положень ст. 183 ЦК України житловий будинок є неподільною річчю.

За змістом ст. 182 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» право власності та інші речові права на нерухомі речі підлягають обов'язковій державній реєстрації. При цьому, реєстрація господарських будов окремо від житлового будинку не передбачена нормами Закону.

Тож, господарські будови та споруди не є самостійним обєктом цивільних правовідносин, адже є приналежністю до головної речі житлового будинку.

Щодо вказаних обєктів не можуть укладатись окремі правочини, тощо.

Як вказує позивач, у період сумісного проживання із ОСОБА_7 ними спільно споруджено сіни, тамбур, літня кухня, гараж, вбиральня, сарай, навіс, погріб та на підставу своїх вимог вона посилається як спільне проживання із ОСОБА_7 однією сімєю, ведення спільного господарства та спільне будування вказаних господарських споруд, ремонт та догляд житлового будинку.

В той же час, за рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 13.03.2013 року за ОСОБА_4 визнано право власності на 1/ 2 частину вищевказаного нерухомого майна, як придбаного у шлюбі із ОСОБА_7 Рішення суду набрало законної сили.

Тобто статус вказаного майна як спільного сумісного майна подружжя вже вирішено.

Припинення шлюбних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з 1985 року не припинив статус вказаного майна як спільного сумісного майна подружжя, а тому вимоги ОСОБА_1 щодо цього майна як члена сімї власника не ґрунтуються на положеннях Закону, в тому числі нормах ст. 17 ЗУ «Про власність», на які посилається позивачка.

Угоди щодо обєднання для спільної діяльності спорудження вказаного майна, між власниками цього майна та позивачкою не укладалося.

За вищевикладеного суд не вбачається підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання за нею права власності на 1/ 2 частину вказаного майна.

Враховуючи, що заявлені нею вимоги про встановлення факту її спільного проживання з померлим 07 жовтня 2008 року ОСОБА_7 в період з 27 липня 1986 року та встановлення факту ведення спільного господарства з ОСОБА_7 з тієї ж дати, стосуються заявленого спору про право щодо вищевказаного нерухомого майна, та з урахуванням відмови у задоволенні цих вимог, встановлення даних фактів не має юридичного значення та не має потребує їх встановлення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні вимог ОСОБА_1 щодо встановлення факту її спільного проживання з померлим 07 жовтня 2008 року ОСОБА_7 в період з 27 липня 1986 року по 27 липня 1986 року та встановлення факту ведення спільного господарства з ОСОБА_7 з тієї ж дати та до 27 липня 1987 року, а також у задоволенні позовних вимог щодо визнання за нею права власності на 1 /2 частину житлового будинку, господарських споруд по вул. Першотравневій № 91 в с.Котлярове Жовтневого району Миколаївської області, - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 11 листопада 2016 року.

Суддя Л.М. Семенова