Справа № 161/5911/16-ц
Провадження № 2/161/984/17
У Х В А Л А

02 листопада 2016 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Царюк Н.М.,

з участю позивачів ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою. В обґрунтування заяви посилається на те, що в провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області під головуванням судді Ковтуненка В.В. знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ПАТ «ОТП Банк» про визнання правочинів - банківських кредитів недійсними. Позовними вимогами викладеними ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в позовній заяві від 04.05.2016 р. по даній справі зокрема були:

-визнати недійсним правочини банківські кредити від 07 вересня 2007 року та 15 серпня 2008 року;

-визнати недійсним іпотечний договір укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» 15.08.2008р. № PM-SME А00/109/2008, за яким банку передано в іпотеку банку нерухоме майно.

Підставою звернення в суд з заявою про забезпечення позову є те, що банк як відповідач намагається якнайшвидше відчужити приналежне йому майно третім особам в рахунок заборгованості за правочином банківським кредитом від 15 серпня 2008 року. Даний факт підтверджується вчиненням банком дій по виконанню постанови про відкриття виконавчого провадження ВДВС Луцького районного управління юстиції ВП № 49817185 про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме актом державного виконавця від 17 серпня 2016 року та повідомленням державного виконавця від 17 серпня 2016 року. Зазначає, що існує реальна загроза невиконання рішення суду та відчуження належного йому майна найближчим часом. Вважає, що забезпечити позов необхідно шляхом заборони вчиняти певні дії.

Просить суд постановити ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задовольнити. Ухвалою заборонити вчинення певних дій, а саме: вчинення будь-яких дій, які направлені на подальше відчуження приналежного йому нерухомого майна, зазначеного в заяві.

Заявник та його представник в судовому засіданні підтримав заяву з підстав у ній викладених. Просив заяву задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви, суду пояснив, що відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову. Просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді заяви, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Як вбачається із змісту заяви, що в порушення вимог п. 2 ст. 151 ЦПК України, в заяві взагалі не обґрунтовано необхідність виду забезпечення позову, який належить застосувати, а саме заборони вчиняти певні дії. А лише зазначено, що на думку заявника, необхідно забезпечити позов шляхом заборони вчиняти певні дії.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що заявником в заяві не в повному обсязі додержано вимоги статті 151 ЦПК України. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про повернення заяви.

Керуючись ст.ст. 151, 153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. Уразі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.В. Ковтуненко

Ухвала в повному обємі складена

09 листопада 2016 року.