07 листопада 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., КадєтовоїО.В., Карпенко С.О.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Благодійного фонду «Милосердя Тетяни» про розірвання договору оренди, усунення перешкод в користуванні власністю, зобовʼязання звільнити приміщення та стягнення коштів,
за касаційною скаргою Благодійного фонду «Милосердя Тетяни», подану представником Коробчуком Дмитром Ігоровичем, на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 08 квітня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до Благодійного фонду «Милосердя Тетяни» про розірвання договору оренди, усунення перешкод в користуванні власністю, зобовʼязання звільнити приміщення та стягнення коштів.
На обґрунтування позовних вимог зазначала, що 24 листопада
2010 року між сторонами укладено договір оренди нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 строком на
1 рік за умовами якого у разі продовження користування майном після закінчення строку договору за відсутності заперечень з боку орендодавця, договір вважається поновленим на невизначений строк. Вказувала, що до
01 лютого 2014 року орендар сплачував орендну плату за приміщення, далі виникла заборгованість. На відправлену претензію щодо наявності заборгованості відповідач не відреагував, продовжував надалі користуватися приміщенням.
Ураховуючи наведене, з урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_4 просила розірвати договір оренди, усунути перешкоди в користуванні власністю, зобов'язати звільнити відповідача приміщення та стягнути кошти за оренду приміщення в розмірі 66 403 грн 80 коп. та стягнути з відповідача понесені судові витрати.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від

19 лютого 2016 року позовні вимоги задоволено. Розірвано договір оренди нежитлового приміщення від 24 листопада 2010 року укладеного між

ОСОБА_4 та Благодійним фондом «Милосердя Тетяни». Усунуто перешкоди у користуванні власністю, зобовʼязано Благодійний фонд «Милосердя Тетяни» звільнити займане приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Стягнуто з Благодійного фонду «Милосердя Тетяни» на користь ОСОБА_4 невиплачені згідно договору оренди кошти в розмірі 66 403 грн 80 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 08 квітня 2016 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 лютого

2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник Благодійного фонду «Милосердя Тетяни» - Коробчук Д.І. просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що в результаті порушення відповідачем умов договору оренди, такий договір підлягає розірванню з усуненням перешкод в користуванні нежитловим приміщенням, відповідно до ст. ст. 651, 785 ЦК України, а до стягнення підлягає несплачена відповідачем сума орендної плати.

Судами встановлено, що 24 листопада 2010 року між сторонами укладено договір оренди нежитлового приміщення, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування офісне приміщення, розташоване у АДРЕСА_1, загальною площею 32,4 кв. м.

Пунктами 2.1 - 2.5. договору оренди передбачено, що орендодавець

24 листопада 2010 року передає, а орендар приймає у користування орендоване майно. Якщо орендодавець у строки і на умовах, визначених цим договором, не передасть орендареві орендоване майно, орендар має право вимагати від орендодавця передачі орендованого майна та відшкодування збитків, завданих затриманням передачі, або відмовитися від договору і вимагати відшкодування збитків, завданих невиконанням цього договору. Якщо орендар по закінченню строку договору не передасть орендодавцю орендоване майно, орендодавець має право вимагати від орендаря передачі орендованого майна та відшкодування збитків, завданих невиконанням цього договору. Орендар протягом 5 (пʼяти) днів після завершення дії цього договору повертає, а орендодавець приймає майно, визначене у п. 1.1. цього договору. Приймання-передача орендованого майна здійснюється на підставі акта приймання передачі.

Пунктами 8.1., 8.2. договору передбачено, що договір укладається на

1 рік, а у разі продовження користування майном після закінчення строку договору за відсутності заперечень з боку орендодавця договір вважався поновленим на невизначений строк, кожна із сторін мала право у будь-який час відмовитись від договору, попередивши про це письмово другу сторону за один місяць.

Судами встановлено та не заперечувалось сторонами, що акт приймання-передачі нерухомого майна 24 листопада 2010 року вони не підписували.

При цьому, сторони визнали факт наявності орендних відносин між ними з 2010 року по 2013 рік, а також фактичне приймання відповідачем вказаного офісного приміщення та користування ним з моменту підписання договору оренди представником Благодійного фонду «Милосердя Тетяни» Шабаліною Т.Я.

11 серпня 2015 року позивач письмово повідомила керівника Благодійного фонду «Милосердя Тетяни» про бажання розірвати договір та звільнити офісне приміщення (а. с. 28-29).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню (ст. 793 ЦК України).

Відповідно до ст. 795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи наведене, суди попередніх інстанцій встановили, що спірний договір оренди є чинний, оскільки нерухоме майно за цим договором орендарем не повернуто і відповідачем вказаний договір не оспорений, а тому суди дійшли правильного висновку про задоволення позовних вимог, оскільки відповідачем порушено умови договору оренди.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 08 квітня 2016 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Благодійного фонду «Милосердя Тетяни», подану представником КоробчукомДмитром Ігоровичем, відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 08 квітня

2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Благодійного фонду «Милосердя Тетяни» про розірвання договору оренди, усунення перешкод в користуванні власністю, зобовʼязання звільнити приміщення та стягнення коштів залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко О.В. Кадєтова С.О. Карпенко