Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/1768/16-ц
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

29 червня 2016 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Шаронова Н.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції про звільнення житлового будинку з під арешту,-

встановив:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції з вимогами про: постановлення рішення, яким звільнити житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Ульянівка, вулиця Ульянівська, 45 з під арешту у зв'язку з тим, що даний будинок не належить боржнику ОСОБА_3 (ОСОБА_1), а належить на праві власності ОСОБА_2 (дошлюбне- Брижак); в разі якщо мало місце вжиття Народним судом Миколаївського району (ухвала від 09.11.1977 без номеру) заходу забезпечення позову, а саме: накладення арешту на житловий будинок за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Ульянівка, вул. Ульянівська, 45 (де значиться власником ОСОБА_3М.) та скасувати такий запобіжний захід обтяження арешт будинку, як безпідставний; зобов'язати компетентні органи вчинити відповідні дії щодо анулювання наявного запису про обтяження, зареєстрованого 07.08.2006 на підставі ухвали Народного суду Миколаївського району від 09.11.1977 за № б/н, де об'єктом обтяження являється будинок за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Ульянівка, вул. Ульянівська, 45 (власник ОСОБА_3М.); в порядку досудового провадження запросити з архіву суду Миколаївського районного суду Миколаївської області ухвалу Народного суду Миколаївського району від 09.11.1977 за № б/н судову справу по даній ухвалі суду, де відповідачем значиться ОСОБА_3; у зв'язку з допущеною Народним судом Миколаївського району при постанові ухвали від 09.11.1977 № б/н помилкою, щодо накладення арешту на будинок, за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Ульґнівка, вул. Ульянівська, 45 (власник ОСОБА_3М.) звільнити позивачів від сплати судового збору, судовий збір по справі віднести за рахунок відповідача.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 2 ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі у позовній заяві посилаються на те, що дошлюбне прізвище ОСОБА_1 - ОСОБА_3, а ОСОБА_2 - Биржак, при цьому доказів, що підтверджуюсь вказані факти, позивачі у позовній заяві не зазначають та до позовної заяви не додають.

У позовній заяві позивачі також зазначають, що житловий будинок № 45 розташований у с. Ульянівка по вул. Ульянівський у Миколаївському районі Миколаївської області належав і належить до даного часу на праві особистої приватної власності ОСОБА_2, при цьому, доказів на підтвердження цього у позовній заяві не зазначають і до позовної заяви не подають. Документи додані позивачами до позовної заяви стосуються земельної ділянки, а не житлового будинку.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Позивачі у позовній заяві посилаються на те, що у зв'язку з допущеною Народним судом Миколаївського району при постановлені ухвали від 09.11.1977 помилкою щодо накладення арешту на будинок, позивачів слід звільнити від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються:

1) позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі;

2) позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи;

3) позивачі - у справах про стягнення аліментів;

4) позивачі - у справах щодо спорів, повязаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, повязаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні";

5) особи, які страждають на психічні розлади, та їх представники - у справах щодо спорів, повязаних з розглядом питань стосовно захисту прав і законних інтересів особи під час надання психіатричної допомоги;

6) позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення;

7) громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб;

8) інваліди Великої Вітчизняної війни та сімї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи;

9) інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів;

10) позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи;

11) виборці - у справах про уточнення списку виборців;

12) військовослужбовці, військовозобовязані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, повязаних з виконанням військового обовязку, а також під час виконання службових обовязків;

13) учасники бойових дій, Герої України - у справах, повязаних з порушенням їхніх прав;

14) позивачі - у справах у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту";

15) фізичні особи (крім субєктів підприємницької діяльності) - кредитори, які звертаються з грошовими вимогами до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати, зобовязань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоровю громадян, виплати авторської винагороди та аліментів, - після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом;

16) позивачі - за подання позовів щодо спорів, повязаних з наданням статусу учасника бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

У зв'язку із вищевикладеним, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не звільнені від сплати судового збору у зв'язку з допущеною, на їх думку, помилкою Народним судом Миколаївського району при постановлені ухвали від 09.11.1977.

Відповідно до п. п. 2) п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою встановлюється у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 551 грн. 20 коп.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Закону України Про судовий збір у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 роз'яснено, що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

Позивачами у позовній заяві поряд із вимогою про звільнення житлового будинку з під арешту викладено ще дві вимоги немайнового характеру, зокрема, про скасування запобіжного заходу обтяження арешту будинку як безпідставного та зобов'язання компетентних органів вчинити дії щодо анулювання запису про обтяження.

Позивачами не сплачено судовий збір за три вимоги немайнового характеру.

Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог.

У позовній заяві позивачами відповідачем вказано відділ державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції. Із позовної заяви не вбачається яким чином і яке право позивачів порушено відповідачем - відділом державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції.

Крім того, позивачі викладаючи вимоги вказують, що у разі, якщо мало місце вжиття Народним судом Миколаївського району заходу забезпечення позову, а саме: накладення арешту на житловий будинок то скасувати такий запобіжний захід обтяження арешту будинку як безпідставний.

Позивачам належить викласти цю позовну вимогу чітко та безальтернативно.

Також, позивачі у позовній заяві просять зобов'язати компетентні органи вчинити відповідні дії щодо анулювання наявного запису про обтяження зареєстрованого 07.08.2006, при цьому, не зазначають які саме органи.

Позивачам належить зазначити ці органи із визначенням їх процесуального статусу у справі.

Крім того, суд роз'яснює позивачам, що згідно з пунктом 2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику в справах про зняття арешту з майна № 5 від 03 червня 2016 року позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути предявлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 ЦПК).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року

№ 2677-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, якій не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, оскільки позовну заяву подано без додержання вимог п. 6 ч. 2, ч. ч. 3, 5 ст. 119 ЦПК України, позовну заяву належить залишити без руху і надати позивачам строк для усунення недоліків.

Керуючись частинами 1 та 2 статті 121 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції про звільнення житлового будинку з під арешту, - залишити без руху, надавши позивачам п'ятиденний строк для усунення недоліків, який рахується з дня отримання позивачем копії даної ухвали.

Роз'яснити, що якщо позивачі відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконають вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, сплатять суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4

29.06.2016