233 № 233/5503/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря Франчук А.О., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності на спадкове майно у вигляді ? частки земельної ділянки площею 0,0781 га, що розташована за адресою: Донецька область, м. Макіївка, пров. Хібінський, 33, кадастровий номер :01:004:0058, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), посилаючись на те, що 29 грудня 2015 року померла його дружина ОСОБА_3.

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді, зокрема, земельної ділянки площею 0,0781 га, що розташована за адресою: Донецька область, м. Макіївка, пров. Хібінський, 33, кадастровий номер :01:004:0058, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Зазначена земельна ділянка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 071457 виданого 09.08.2004 року Макіївською міською радою та зареєстрованого у книзі записів Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 23628 (1/2 частка) та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.03.2013 року, виданого Четвертою Макіївської державною нотаріальною конторою та зареєстрованого 06.03.2013 року за номером 1031028 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (1/2 частка).

У відповідності до ст. 1261 ЦК України він є спадкоємцем першої черги на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 та яку він прийняв шляхом подання відповідної письмової заяви до ОСОБА_2 нотаріальної контори.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку, він з відповідною заявою звернувся до державного нотаріуса Пятої Донецької державної нотаріальної контори м. Покровська. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено у звязку з тим, що за життя ОСОБА_3 не зареєструвала своє право власності на спірну земельну ділянку у Державному земельному кадастрі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Будь-яких заперечень на позовну заяву ОСОБА_1 не надав, вирішення справи поклав на розсуд суду.

Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 28 серпня 1999 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, що підтверджуються свідоцтвом про одруження серії I-НО № 077265 від 28 серпня 1999 року (а.с.19).

29 грудня 2015 року ОСОБА_3 померла, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься копія свідоцтва про смерть серії І-НО № 939770, виданого 18 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Красноармійськом району Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.18).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді, зокрема, ? частини земельної ділянки площею 0,0781 га, що розташована за адресою: Донецька область, м. Макіївка, пров. Хібінський, 33, кадастровий номер :01:004:0058, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.03.2013 року, зареєстрованого в реєстрі № 2-83 ( а.с.113-115).

.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч.1). До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені (ч.2).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.81 Земельного кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки шляхом прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Як вбачається із спадкової справи, яка надана Пятою донецькою державною нотаріальної конторою, 18 березня 2016 року із заявою за №115 про прийняття спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом звернувся ОСОБА_1. 26 липня 2016 року були видані свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1, зокрема, на житловий будинок та на ? частину земельної ділянки, які розташовані за адресою: м. Макіївка, Донецької області, пр. Хібінський, буд.33. Також ОСОБА_1 видано постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.07.2016 року за № 495/02-31 після смерті ОСОБА_3 на ? частку спірної земельної ділянки у звязку із відсутністю витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку (а.с.101 - 186).

Відсутність зазначеного витягу обумовлена тим, що за життя ОСОБА_3 не зареєструвала в Державному земельному кадастрі своє право власності на спірну земельну ділянку.

Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» розяснив, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Правило статті 1225 ЦК про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності.

Вирішуючи питання по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з того, що за життя ОСОБА_3 спірна земельна ділянка належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.03.2013 року, зареєстрованого в реєстрі № 2-83 та в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 5, що свідчить про наявність у померлої прав та обовязків щодо спірної земельної ділянки, які не припинились внаслідок її смерті. Крім того, позивач на теперішній час є власником житлового будинку та ? частки земельної ділянки, які розташовані за адресою: м. Макіївка, Донецької області, пр. Хібінський, буд.33.

За таких обставин, з урахуванням неможливості оформлення позивачем своїх прав в нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з визнанням за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 29 грудня 2015 року, права власності на ? частку земельної ділянки площею 0,0781 га, кадастровий номер :01:004:0058, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Донецька область, м. Макіївка, провулок Хібінський, будинок номер 33, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.03.2013 року, зареєстрованого в реєстрі № 2-83.

Тож позов слід задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 209, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 29 грудня 2015 року, право власності на ? частку земельної ділянки площею 0,0781 га, кадастровий номер :01:004:0058, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Донецька область, м. Макіївка, провулок Хібінський, будинок номер 33 та яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.03.2013 року, зареєстрованого в реєстрі № 2-83.

Встановити строк для ознайомлення сторін з повним рішенням 28 грудня 2016 року, відклавши до цього строку складання повного рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.В. Каліуш