Справа № 453/1691/14 Головуючий у 1 інстанції: Микитин В.Я.
Провадження № 22-ц/783/96/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 І. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Кабаля І.І.,

суддів: Монастирецького Д.І., Шандри М.М.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю: представника ОСОБА_2- ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4, його представника - ОСОБА_5, представника Сколівської міської ради Львівської області - ОСОБА_6, представника Відділу Держземагенства України у Сколівському районі Львівської області - ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 24 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: Сколівська міська рада Львівської області, Відділ Держземагенства України у Сколівському районі Львівської області, про визнання будівництва самочинним, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою у вигляді прибудинкової території шляхом демонтажу самочинно здійсненої добудови до житлового будинку, зобовязання відновити житловий будинок у попередній стан, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, та уточнивши свої позовні вимоги 02.02.2015 року, просив визнати добудову розміром 5,6 м. х 4,25 м. до житлового будинку по вул. Чайківського, 3 у м. Сколе Львівської області та переобладнання кухні квартири № 6 у цьому будинку під житлову кімнату площею 12,1 кв.м. самочинними, усунути йому перешкоди у користуванні земельною ділянкою у вигляді прибудинкової території по вул. Чайківського, 3 у м. Сколе Львівської області шляхом демонтажу самочинно здійсненої відповідачем ОСОБА_4 добудови розміром 5,6 м. х 4,25 м. до житлового будинку та переобладнання кухні квартири № 6 у ньому під житлову кімнату площею 12,1 кв.м., зобовязати відповідача ОСОБА_4 відновити цілісність демонтованої зовнішньої стіни житлового будинку по вул. Чайківського, 3 у м. Сколе Львівської області у попередній стан з метою можливості облаштування йому особистого входу до підстрішного приміщення.

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову відмовлено.

Рішення в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликається на те, що відповідач є власником квартири № 6 у вказаному житловому будинку, в якій на даний час проживає разом із сімєю. Земельна ділянка, на якій розташований багатоквартирний житловий будинок № 3 по вул. Чайківського у м. Сколе Львівської області, належить територіальній громаді міста Сколе і сформована, як прибудинкова територія. Однак, незважаючи на такий факт, а також на відсутність згоди всіх мешканців вказаного вище будинку, у тому числі і його згоди, відповідач самовільно, без будь-якої проектної та дозвільної документації на прибудинковій території здійснив добудову допоміжних приміщень розміром 5,6 м. х 4,25 м. до належної йому квартири № 6 із переобладнанням кухні під житлову кімнату площею 12,1 кв.м. Зазначає, що такі дії відповідача грубо порушують його права та законні інтереси як мешканця власника іншої квартири у житловому будинку, що полягають у вільному використанні прибудинкової території і здійсненні прав на безпечне для життя і здоровя довкілля навколо будинку, спричиняють йому незручності та здійснюють перешкоди. До таких перешкод, зокрема, відносить неможливість облаштування елементів благоустрою, майданчику для ігор дітей, для відпочинку мешканців будинку; неможливість вільного пересування автомобілів мешканців будинку, обмеження їх права тимчасового паркування біля свого підїзду; створення несприятливих умов для життя і відпочинку у будинку у цілому. Ще посилається на необхідність відновлення йому особистого входу до підстрішного приміщення шляхом відновлення цілісності демонтованої зовнішньої стіни будинку. Враховуючи відсутність у відповідача будь-яких дозвільних документів на проведення будівельних робіт і робіт по реконструкції належної йому квартири у будинку, таке будівництво слід визнати самочинним. Крім того, зазначає, що суд ухвалив рішення не дослідивши всіх обставин справи, зокрема того факту, що в апеляційному адміністративному суді слухалась справа, рішення по якій мало б приюдиційне значення для вирішення даного позову та ухвалення рішення на користь апелянта. З наведених підстав просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, представника ОСОБА_2- ОСОБА_3, відповідача - ОСОБА_4, його представника - ОСОБА_5, представника Сколівської міської ради Львівської області - ОСОБА_6, представника Відділу Держземагенства України у Сколівському районі Львівської області - ОСОБА_7, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 292 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором.

Захист цивільних прав це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Частинами першою та другою ст. 303 ЦПК України передбчено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку, або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Крім того, важливим є визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин. Саме визначення цих правовідносин дає можливість суду остаточно визначитись, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи з вимог ст. ст. 10, 214, 215 ЦПК України, суд повинен сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджати про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом, та встановлювати у рішенні обставини справи (в тому числі пропущення позовної давності), характер правовідносин сторін, правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин, навести мотиви прийнятого рішення: встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

Проте зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, районний суд керувався статтями 42, 152 ч.2 ЗК України, 391, 376 ЦК України, та посилався на те, що відповідач здійснив прибудову (допоміжного приміщення) розміром 5, 6 м. х 4, 25 м., із переобладнанням кухні під житлову кімнату площею 12,1 кв.м. Вказані роботи проводилися без отримання у встановленому законом порядку дозволу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області (тепер Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області) на початок будівельних робіт та без виготовленого і затвердженого у встановленому законом порядку робочого проекту. Прибудова здійснена на земельній ділянці, що належить територіальній громаді міста Сколе, а отже не була відведена для цієї мети, без порушень прав та інтересів інших осіб - співвласників даного будинку.Доказування про порушення прав на спірну земельну ділянку у вигляді прибудинкової території і наявності будь-яких перешкод у користуванні нею, у тому числі і проведеним на ній самочинним будівництвом, лежить на позивачу.

Частинами 1, 2 ст. 376 ЦК України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони були збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм та правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Тобто, вказана норма передбачає три окремі підстави для визнання будівництва самочинним та відповідні правові наслідки для особи, яка його здійснила.

Зокрема, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб (ч. 4 ст. 376 ЦК України).

Згідно із ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов?язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов?язана відшкодувати витрати, пов?язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Під самочинним будівництвом необхідно розуміти як нове будівництво, так і реконструкцію, реставрацію або капітальний ремонт вже існуючих обєктів нерухомості (ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність»).

Будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об?єкта нерухомості здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів у порядку, визначеному статтею 24 Закону України «Про планування і забудову територій» (ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність»).

Будівництво без належного дозволу має місце як при відсутності дозволу на будівництво, так і при відсутності дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про планування і забудову територій» забудова територій передбачає здійснення нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, впорядкування обєктів містобудування, розширення та технічного переоснащення підприємств (далі будівництво). Будівництво обєктів містобудування здійснюється згідно з законодавством, державними стандартами, нормами та правилами, регіональними і місцевими правилами забудови, містобудівною та проектною документацією.

Проект не є належно затвердженим за умови відсутності погодження архітектурно-планувальної частини проекту місцевим органом містобудування та архітектури і позитивного висновку державної експертизи у випадку, коли її проведення є обов'язковим (стаття 7 Закону № 687-ХІV, стаття 31 Закону № 3038-VІ).

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності на землю належить територіальній громаді в особі Сколівської міської ради.

Статтею 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи отримують право власності або право користування земельною ділянкою по рішенню органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх поноважень.

У разі створення об'єктів нерухомості, які були побудовані на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм та правил, право власності на них може бути визнано тільки судом на підставі приписів ст. 376 ЦК України.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» суди розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема: про знесення самочинно збудованого нерухомого майна.

В п. 4 Постанови роз'яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

В п. 5 Постанови зазначено, що відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування.

У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК).

Відповідно до ст. 391 ЦК УКраїни власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом цієї статті позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якого відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю. Предметом негаторного позову є вимога позивача про усунення з боку відповідача будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Підставою негаторного позову є обставини, що підтверджують право позивача на користування і розпорядження майном, вчинення відповідачем дій, що перешкоджають позивачу використовувати належні йому права, позадоговірний характер наявних між сторонами правовідносин.

Частиною 2 ст. 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням його права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що добудоване приміщення у встановленому законом порядку введене в експлуатацію, та не дана оцінка тому, що відповідач здійснив самочинну добудову розміром 5,6 м. х 4,25 м. до житлового будинку по вул. Чайківського, 3 у м. Сколе Львівської області, без належних документів:дозволу на будівництво, належно затвердженого проекту на реконструкцію (прибудову, перебудову), дозволу на виконання будівельних робіт, обов'язковість отримання яких передбачено ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій», та на земельній ділянці не відведенній для цієї мети, межі якої не визначені, чим порушив права позивача як власника квартити у багатоквартирному житловому будинку по вул. Чайківського, 3 у м. Сколе Львівської області, що полягають у вільному використанні прибудинкової території, спричиняють йому незручності та здійснюють перешкоди у користуванні даною земельною ділянкою.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалене при неповному зясуванні судом обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, підлягає частковому скасуванню в частині відмови в позові про усунення ОСОБА_2 перешкод у користуванні земельною ділянкою у вигляді прибудинкової території по вул. Чайківського, 3 у м. Сколе Львівської області шляхом знесення самочинно здійсненої ОСОБА_4 добудови розміром 5,6 м. х 4,25 м. до житлового будинку за рахунок коштів відповідача ОСОБА_4 та ухвалення в цій частині нового рішення, яким позов в цій частині слід задовольнити та усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні земельною ділянкою у вигляді прибудинкової території по вул. Чайківського, 3 у м. Сколе Львівської області шляхом знесення самочинно здійсненої ОСОБА_4 добудови розміром 5,6 м. х 4,25 м. до житлового будинку за рахунок коштів відповідача.

Також з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 необхідно стягнути судові витрати - 243,60 грн. за подання позову та 243,60 грн. за подачу апеляційної скарги.

В решті рішення суду в частині відмови у позові про визнання самочинним переобладнання кухні квартири № 6 під житлову кімнату площею 12,1 кв.м., зобовязанні відповідача ОСОБА_4відновити цілісність демонтованої зовнішньої стіни житлового будинку по вул. Чайківського, 3 у м. Сколе Львівської області у попередній стан з метою можливості облаштування йому особистого входу до підстрішного приміщення слід залишити без змін, враховуючи, що позивачем не надано суду доказів того, що переобладнання відповідачем кухні під житлову кімнату площею 12,1 кв.м., буде порушувати його права як співвласника багатоквартирного будинку.

Також, рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 19 червня 2015 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 12 лютого 2016 року, встановлено та не підлягає доказуванню відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, порушення прав ОСОБА_4 на вільне володіння та користування спільним майном допоміжними приміщеннями (горищем) в результаті здійснення відповідачем реконструкції належної йому квартири з добудовою та зобовязання відповідача ОСОБА_2 усунути ОСОБА_4 перешкоди у користуванні ним горищем шляхом приведення зазначеного горища у попередній стан з відновленням до нього доступу.

Решта доводів апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 2, 309, 313, 314 ч. 2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Сколівського районного суду Львівської області від 24 квітня 2015 року в частині відмови в позові про усунення ОСОБА_2 перешкод у користуванні земельною ділянкою у вигляді прибудинкової території по вул. Чайківського, 3 у м. Сколе Львівської області шляхом знесення самочинно здійсненої ОСОБА_4 добудови розміром 5,6 м. х 4,25 м. до житлового будинку за рахунок коштів відповідача ОСОБА_4 - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким:

Позов в цій частині задовольнити.

Усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні земельною ділянкою у вигляді прибудинкової території по вул. Чайківського, 3 у м. Сколе Львівської області шляхом знесення самочинно здійсненої ОСОБА_4 добудови розміром 5,6 м. х 4,25 м. до житлового будинку за рахунок коштів відповідача ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 судові витрати - 243,60 грн. за подання позову та 243,60 грн. за подачу апеляційної скарги.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції..

Головуючий: Кабаль І.І.

Судді: Монастирецький Д.І.

ОСОБА_9