АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/5096/15-ц Головуючий в і-й інстанції
Провадження №22ц/774/1794/К/16 суддя Квятковський Я.А.
Категорія - 59 (ІІ) Суддя-доповідач - Зубакова В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

08 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Барильської А.П., Михайлів Л.В.

за участю секретаря: Гладиш К.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 25 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Тернівського відділу Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, третя особа ОСОБА_4, про визнання бездіяльності, скасування постанов та стягнення коштів.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

позивач ОСОБА_2,

третя особа ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Тернівського відділу Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції про скасування постанов про повернення виконавчого документа стягувачу та про стягнення грошових коштів.

В обґрунтування позову зазначила, що згідно виконавчого листа, виданого Тернівським районним судом м.Кривого Рогу 11.12.2014 року, на її користь з ОСОБА_4 стягнуто грошові кошти в рахунок компенсації судових витрат у сумі 1594,79 грн., а саме: 950,00 грн. витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи, 120,00 грн. витрат на інформаціно-технічне забезпечення розгляду справи, 524,79 грн. судового збору. Однак, державним виконавцем Тернівського відділу Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції постановою ВП №46315150 від 03.08.2015 року виконавчий лист безпідставно повернуто стягувачу.

Згідно виконавчого листа, виданого Тернівським районним судом м.Кривого Рогу 19.12.2014 року, на її користь з ОСОБА_4 стягнуто грошові кошти в рахунок компенсації судових витрат у сумі 269,10 грн., а саме: 243,60 грн. судового збору та 25,50 грн. витрат пов'язаних з веденням справи. Однак, державним виконавцем Тернівського відділу Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції постановою ВП №46314446 від 03.08.2015 року виконавчий лист безпідставно повернуто стягувачу.

Вважаючи такі діє державного виконавця неправомірними, уточнивши позовні вимоги та зазначивши третьою особою по справі ОСОБА_4, просила суд: визнати бездіяльність державного виконавця Гнатової О.Г.; скасувати постанови Тернівського відділу Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 03.08.2015 року за №46715150 та №46314446; арештувати кошти ОСОБА_4 в сумі 1 863,89 грн., які знаходяться на депозитному рахунку Тернівського відділу Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції; стягнути з боржника ОСОБА_4 судові витрати в сумі 1 594,79 грн. та в сумі 269,10 грн.; стягнути з Тернівського відділу Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції різницю в сумі 573,43 грн. за виконавчим листом Тернівського районного суду від 21.05.2013 року по справі №2-699/11; стягнути з Тернівського відділу Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції судовий збір в сумі 243,60 грн. за апеляційне оскарження та в сумі 275,60 грн. за заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 25 липня 2016 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_2 до Тернівського відділу Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, третя особа ОСОБА_4, про визнання бездіяльності державного виконавця, про скасування постанов про повернення виконавчого листа від 03.08.2015р. №46715150 та від 03.08.2015 р. №46314446, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України у зв'язку з тим, що дані вимоги не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить суд скасувати ухвалу суду та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на те, що судом не було враховано, що справа підсудна Тернівському районному суду м.Кривого Рогу, оскільки відповідач та третя особа знаходяться у Тернівському районі м.Кривого Рогу. Крім того, зазначає, що не існує підстав, передбачених ст. 205 ЦПК України, для закриття провадження у справі.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача Тернівського відділу Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому ухвалу суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу. Крім того, просив розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_2, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, третю особу ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5, які, кожна окремо, заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили її відхилити, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд керувався п.1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України та виходив з того, що згідно ст. 17 КАС України заявлені позовні вимоги віднесено до компетенції адміністративних судів.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

За правилами ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

При цьому, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України).

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із положеннями Розділу VII ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до частини першої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Згідно частини четвертої цієї статті рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, вчинених під час виконання рішень районних судів, прийнятих в порядку цивільного судочинства, не можуть розглядатися за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 не згодна з діями та бездіяльністю державного виконавця Тернівського відділу Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції при проведенні виконавчих дій по виконавчим листам, виданим Тернівським районним судом м.Кривого Рогу 11.12.2014 року та 19.12.2014 року, згідно яких на її користь було стягнуто кошти з ОСОБА_4

Позивач ОСОБА_2 є стягувачем у виконавчому провадженні, тобто, є стороною такого виконавчого провадження, отже, із заявою про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби правомірно звернулася до суду, який видав виконавчий документ.

Суд першої інстанції не врахував наведених вимог закону, суб'єктного складу учасників спору, характеру спірних правовідносин, всупереч ст. 15 ЦПК України, дійшов необґрунтованого висновку про те, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням вимог процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, п.4 ч.І ст. 311, ст.ст. 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 25 липня 2016 року скасувати.

Позовну заяву в частині вимог ОСОБА_2 до Тернівського відділу Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, третя особа ОСОБА_4, про визнання бездіяльності державного виконавця, про скасування постанов про повернення виконавчого листа від 03.08.2015р. №46715150 та від 03.08.2015 р. №46314446, направити для продовження розгляду до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: