АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В., при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року,

встановила:

У квітні 2015 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернулось до суду з вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачами порушено умови кредитного договору, у зв'язку із чим виникла заборгованість у розмірі 189 161,55 дол. США.

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приват Банк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В судовому засіданні представник ПАТ КБ «Приват Банк» вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечила.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлялись належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із необґрунтованості позовних вимог.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

З матеріалів справи вбачається, що 10 жовтня 2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приват Банк» укладено кредитний договір № К2Н7GА00000018.

Сума кредиту:44 600 доларів США.

Термін повернення: до 08 жовтня 2027 року.

10 жовтня 2007 року між ОСОБА_2 та Банком було укладено договір поруки.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за №2-8841/2010 від 19.10.2010 року позовні вимоги публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ТОВ «Українське фінансове агенство «Верус», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про солідарне стягнення суми заборгованності у розмірі 92 314,28 доларів США задоволено.

Обґрунтовуючи позов, банк зазначив, що ухвалене рішення Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська від 19.10.2010 року про стягнення з позичальника заборгованості в розмірі 92 314,28 дол. США станом на 02.07.2010 року, не припиняє правовідносин сторін та не позбавляє позивача права на стягнення заборгованості за період з 03.07.2010 року по 23.03.2015 року, оскільки судове рішення виконано не було.

Предметом розгляду справи в Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська, була заборгованість відповідача станом на 02.07.2010 року в розмірі 92 314,28 дол. США.

Заборгованість станом на 23.03.2015 року становить 189 161,55 дол. США та складається з наступного:

- 2 285,75 дол. США - заборгованість за кредитом;

- 44 001,29 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 13 929,66 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом;

- 124 352,91 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором;

- 4 591,94 дол. США - штрафи (фіксована частина).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

При вирішенні спору, суд не звернув своєї уваги, що після ухвалення рішення про стягнення заборгованості Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, правовідносини сторін кредитного договору не припинялися, а тому наявність судового рішення про дострокове стягнення кредиту, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права банку на отримання, зокрема процентів за користування коштами, штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року, справа № 6-1206цс15.

З урахуванням цього, вимоги банку про стягнення заборгованості є обґрунтованими.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником.

Як вбачається з матеріалів справи розмір заборгованості складає 60 216,70 дол. США, а розмір пені - 124 352,91 дол. США.

Таким чином розмір пені значно перевищує розмір збитків, що є підставою для її зменшення.

Пеня банком визначена в доларах правомірно, оскільки саме в такій валюті сторони погодили її нарахування в кредитному договорі.

Відповідно до п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального права; неправильне застосування норм процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що заочне рішення суду від 18 квітня 2016 року постановлено з порушенням норм матеріального права та неправильним застосуванням норм процесуального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 1, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Приват Банк» задовольнити частково.

Заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 18 квітня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором № К2Н7GА00000018 від 10.10.2007 року у розмірі 125 025,34 доларів США, що складає 2 938 095 грн. 49 коп., з яких:

- 2 285,75 дол. США, що еквівалентно 53 715 грн. 12 коп. - заборгованість за кредитом;

- 44 001,29 дол. США, що еквівалентно 1 034 030 грн. 32 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 13 929,66 дол. США, що еквівалентно 327 347 грн. 01 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом;

- 60 216,70 дол. США, що еквівалентно 1 415 092 грн. 45 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором;

- 4 591,94 дол. США, що еквівалентно 107 910 грн. 59 коп. - штрафи (фіксована частина).

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук