У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гримич М.К., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Львівської області від 06 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом до ОСОБА_5 та просила стягнути з нього на свою користь заборгованість за договором позики від 26 березня 2013 року у розмірі 83 475 грн та 3% річних за прострочення виконання зобов'язань у розмірі 2 504 грн 25 коп.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 26 березня 2013 року вона надала відповідачеві у позику грошові кошти у розмірі 3 500 євро з терміном повернення до 26 березня 2014 року, на підтвердження чого було складено розписку.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 зобов'язань щодо повернення боргу, покладених на нього, не виконав, просила задовольнити позов.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 06 липня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики від 26 березня 2013 року у розмірі 83 475 грн, що в еквіваленті становить 3 500 євро, 3 % річних за прострочення виконання зобов'язань за договором позики від 26 березня 2013 року за період з 26 березня 2013 року по 26 березня 2015 року у розмірі 2 504 грн 25 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_5 взяв у борг грошові кошти у ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище - Кірюшкіна), що підтверджується письмовою розпискою від 26 березня 2013 року, яка є доказом укладення договору позики та посвідчує факт отримання грошових коштів.

З огляду на те, що відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконав, грошові кошти не повернув, що є підставою для їх стягнення, апеляційний суд дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення апеляційним судом норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 06 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич

В.С. Висоцька

І.М.Фаловська