Провадження № 2/201/3338/2016р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 грудня 2016р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

03.11.2016р. ПАТ КБ „ПриватБанк звернувся в Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що 16.04.2008р. між ЗАТ КБ „ПриватБанк (в подальшому назва банка змінена на ПАТ КБ „ПриватБанк ) та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №DNL0GA про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу ОСОБА_1 кредит в іноземній валюті у розмірі 63 528,07 доларів США з кінцевим терміном повернення до 16.04.2028р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,56% річних.

Позивач зі свого боку виконав зобовязання за кредитним договором та надав позичальнику кредит, проте відповідач зі свого боку, умови кредитного договору виконує не належним чином, допустив прострочення виконання зобов'язань, у звязку з чим станом на 06.05.2016р. має прострочену заборгованість, а саме, за тілом кредиту 7186,95 доларів США, по відсоткам 65 019,25 доларів США, з комісії 1902,62 доларів США.

Виходячи з положень ч.1 ст.20 ЦК України, з урахуванням наданого позивачеві права вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором, позивач звернувся до суду за захистом свого права у судовому порядку шляхом стягнення з відповідача заборгованості по нарахованим відсоткам за кредитним договором №DNL0GA від 16.04.2008р. за період з 16.11.2011р. по 06.05.2016р. у розмірі 40 057,48 доларів США.

Своєю заявою від 12.12.2016р. представник позивача ОСОБА_2 (діє на підставі довіреності від 14.04.2014р. а.с. № 28), позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, розглянувши справу за її відсутності, проти винесення по справі заочного рішення не заперечувала (а.с. №33).

Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання, які призначались до розгляду на 25.11.2016р. та 12.12.2016р. повторно не зявився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином, за адресою, наданою ВАДР Управління з питань громадянства, реєстрації та роботи громадянами з тимчасово окупованої території України ГУДМС України в Дніпропетровській області від 12.11.2016р. (а.с. №24), в матеріалах справи наявні докази отримання відповідачем двох судових повісток (а.с. № 25, 26, 31, 32).

За такими обставинами, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін і постановити по справі заочне рішення суду за правилами ч.4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Розгляд справи відбувався за правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позичальник має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Судом встановлено, що 16.04.2008р. між ЗАТ КБ „ПриватБанк (в подальшому назва банка змінена на ПАТ КБ „ПриватБанк) та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №DNL0GA про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу ОСОБА_1 кредит в іноземній валюті у розмірі 63 528,07 доларів США (на споживчі цілі поліпшення житлових умов, внесення страхових внесків) з кінцевим терміном повернення до 16.04.2028р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,56% річних (а.с. № 13-15).

У звязку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 зобовязань за договором, станом 06.05.2016р. відповідач має прострочену заборгованість, а саме, за тілом кредиту 7186,95 доларів США, по відсоткам 65 019,25 доларів США, з комісії 1902,62 доларів США.

Відповідно до детального розрахунку заборгованості (а.с. № 8-11зв.) заборгованість відповідача ОСОБА_1 по нарахованим відсоткам за кредитним договором №DNL0GA від 16.04.2008р. за період з 16.11.2011р. по 06.05.2016р. складає 40 057,48 доларів США.

Відповідно до умов п.2.2.2, п.3.1 кредитного договору, відповідач взяв на себе зобов'язання сплачувати відсотки за користування кредитом відповідно до п.1.1 договору з дати списання коштів з кредитного рахунку до дати погашення кредиту щомісячно в період сплати в розмірі визначеному п.8.1. договору, проте, дані зобов'язання належним чином ОСОБА_1 не виконує.

Згідно до ч.1 ст.20 ЦК України, право на захист здійснює особа на свій розсуд, отже кредитор на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом.

З огляду на те, що відповідачем не надано суду жодного доказу щодо погашення заборгованості по договору повністю або частково, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь ПАТ КБ „ПриватБанк суму заборгованості по нарахованим відсоткам за кредитним договором №DNL0GA від 16.04.2008р. за період з 16.11.2011р. по 06.05.2016р. у розмірі 40 057,48 доларів США.

З огляду на те, що представник позивача просив стягнути кошти за кредитним договором в іноземній валюті, то положення абз. 2 п. 14 Постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», стосовно стягнення заборгованості в гривневому еквіваленті станом на день винесення рішення суду у разі предявлення позову в іноземній валюті, не застосовуються.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог банку в повному обсязі, суд вважає за можливе стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору при подачі позову в розмірі 15 093 грн. 66 коп., що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.№ 2-5).

Разом з цим, відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Згідно розяснень, що містяться в п. 11 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014р. з подальшими змінами, якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачено раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову.

Як вбачається, позовна заява подана позивачем до суду 03.11.2016р., а судовий збір сплачувався декількома квитанціями 10.05.2016р. та 10.10.2016р. З огляду на те, що остання сплата судового збору відбулася 10.10.2016р., та враховуючи, що ціна позову зазначена в іноземній валюті, то суд вважає, що розмір судового збору слід визначати саме станом на 10.10.2016р. ( день останньої доплати судового збору позивачем).

Таким чином, враховуючи, що ціна позову складає 40 057, 48дол.США, що згідно довідки НБУ про курс долара до гривні на 10.10.2016р. становить 1 035 120грн. 73коп. ( 100 дол. - 2584,0885грн.). З огляду на це, розмір судового збору, який банк мав би сплатити становив 15 526грн.81коп.

З огляду на те, що банком при подачі позову сплачений судовий збір у розмірі 15 093грн. 66коп., то з відповідача на користь держави слід достягнути судовий збір у розмірі 433грн. 15коп.(15 526,81грн. -15 093,66грн.)

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 516, 526, 530, 610, 1048, 1054 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 74-76, 88, ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 197, ст.ст. 212, 213, 214, 215, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк заборгованість по нарахованим відсоткам за кредитним договором №DNL0GA від 16.04.2008р. за період з 16.11.2011 по 06.05.2016р. у розмірі 40 057,48 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 15 093 грн. 66 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 433грн. 15коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. ст. 223, 232 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Ткаченко Н.В.