АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5609/16 Справа № 201/2730/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Кочкова Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючої судді : Кочкової Н.О.,

суддів: Каратаєвої Л.О., Осіяна О.М.,

при секретарі: Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 09 лютого 2016 року отримав постанову про відкриття виконавчого провадження, з якої дізнався про наявність виконавчого напису №6663 від 18.11.2015, вчиненого приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_3, про стягнення на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів в розмірі 37 675 грн.24коп. Вважає, що виконавчий напис нотаріуса вчинено з порушенням Закону України «Про нотаріат», та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Просив визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню (а.с.3-5).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2016 року позов задоволено, визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 18.11.2015р., зареєстрований в реєстрі за №6663 , щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 23.03.2007р. в розмірі 37 675грн.24коп. яка складається з: заборгованості за кредитом 7 983грн.54коп.; заборгованості по відсоткам в розмірі 26 278 грн. 59 коп.; штрафу 1 713 грн. 11коп.; витрат, повязаних з вчиненням виконавчого напису в розмірі 1 700грн. таким, що не підлягає виконанню (а.с. 83).

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду в частині визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 18.11.2015 р., зареєстрований в реєстрі за № 6663 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 23.03.2007 р. у розмірі 37675 грн.24 коп. та складається з заборгованості за кредитом 7 983 грн. 54 коп.; витрат, повязаних з вчиненням виконавчого напису в розмірі 1 700 грн. таким, що не підлягає виконанню, за період вчинення напису з 30.11.2012 року по 31.10.2015 року в межах суми 18176, 73 грн. і витрат, повязаних з вчиненням виконавчого напису в розмірі 1 700 грн. та ухвалити нове рішення у вказаній частині про відмову в задоволенні позовних вимог, стягнути з ОСОБА_2 судові витрати (а.с. 86-90).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що 23.03.2007р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір б/н, шляхом підписання заяви, та видано кредитну картку з лімітом 7000грн. зі сплатою 36% річних; погашення відбувається шляхом сплати щомісячних платежів в розмірі 7% від суми заборгованості або списанням з дебетної карти № 089700 (а.с.34-35).

11.11.2015р. банк надіслав на адресу позивача письмову вимогу про погашення заборгованості станом на 31.10.2015р. в розмірі 36 475грн.24коп. (а.с. № 48-50), а 18.11.2015р. звернувся до приватного нотаріуса ДМНО ОСОБА_3 із заявою про вчинення виконавчого напису (а.с. № 45).

Цього ж дня, 18.11.2015р. приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_3 було вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів в розмірі 37 675грн.24коп. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором б/н від 23.03.2007р. Заборгованість складається з : заборгованості за кредитом 7 983грн.54коп.; заборгованості по відсоткам в розмірі 26 278грн.59коп.; штраф - 1 713грн.11коп. Крім того, з позивача було також стягнуто витрати, повязані з вчиненням виконавчого напису в розмірі 1 700грн. (а.с. № 43). У виконавчому написі приватним нотаріусом зазначено, що стягнення проводиться за 8 років 7 місяців та вісім днів з 23.03.2007р. по 31.10.2015р.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ.

Відповідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно із Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" у редакції, чинній на дату вчинення виконавчого напису, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п.3.1. Порядку); безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172 (п.3.2. Порядку).

ОСОБА_5 Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" у редакції, чинній на дату вчинення виконавчого напису, вбачається, що стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин допускається за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Згідно із абзацом 2 підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" у редакції, чинній на дату вчинення виконавчого напису, повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Як вбачається з документів, наданих банком нотаріусу, виконавчий напис було вчинено на підставі наступних документів: заяви ОСОБА_2 б/н від 23.03.2007р. про надання кредитного ліміту в розмірі 7 000грн., розрахунку заборгованості станом на 31.10.2015р. (останній платіж здійснено боржником 30 січня 2013 року), досудової вимоги від 11 листопада 2015 року з підтвердженням про її надіслання боржнику (а.с.34-40).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що надані банком документи для вчинення виконавчого напису не підтверджують безспірність заборгованості.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із вказаними висновками суду 1 інстанції, оскільки представник апелянта ОСОБА_4 в апеляційній скарзі визнала, що документи, надані банком нотаріусу, фактично не свідчили про безспірність заборгованості, тому позовні вимоги слід задовольнити частково, визнавши виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, за період вчинення напису з 30.11.2012 року по 31.10.2015 року в межах суми 18176, 73 грн..

Однак, із матеріалів справи вбачається, що приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 було вчинено лише один виконавчий напис від 18.11.2015 року щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 23.03.2007 р. у розмірі 37675 грн.24 коп., інших виконавчих написів вчинено не було, а визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню У ЧАСТИНІ діючим законодавством не передбачено.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, підстав для виходу за межі апеляційної скарги не вбачається, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_4 - ВІДХИЛИТИ.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

СУДДІ: