ЄУН № 337/2299/16-ц
Провадження №2/337/1257/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 липня 2016 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

при секретарі Чалій Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що на підставі договору купівлі продажу він є власником квартири АДРЕСА_1. В зазначеній квартирі зареєстрована відповідачка, яка є членом сімї колишнього власника квартири, але в квартирі вона не проживає з 10.06.2015 року, особисті речі, що належать їй, в квартирі відсутні, оплату за житлово-комунальні послуги не здійснює. Так як до теперішнього часу відповідачка не бажає знятися з реєстрації, він вимушений нести додаткові витрати у звязку з оплатою житлово-комунальних послуг за зареєстровану відповідачку, не може вільно розпорядитися своєї власністю, що порушує його право власності, усунення яких він має права вимагати в судовому порядку.

Просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням.

Позивач в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Проти розгляд справи у заочному порядку не заперечує.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача за наявними у справі доказами.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась за невідомими суду причинами, про місце, день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином в порядку ч.5 ст. 74 ЦПК України.

Суд, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст.224 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідачів.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 07.06.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 за № 1349, позивачу належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 (арк.5-6).

Право власності на вказану квартиру зареєстровано у встановленому законом порядку (арк.7 ).

Згідно довідки УДМС України в Запорізькій області ОСОБА_2 зареєстрована в зазначеній квартирі (арк.11).

Згідно акту обстеження квартири відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована в зазначеній квартирі, але в квартирі не мешкає з 10.06.2015 року та по теперішній час (арк.10).

Встановлене ст.41 Конституції України право кожного володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю (даний принцип відповідно закріплений ст.317 ЦК України) передбачає право власності як абсолютне праве, яке надає власнику повноваження щодо повного, всебічного і комплексного використання трьох елементів права власності як такого. Непорушність права приватної власності означає проголошену Конституцією неможливість несанкціонованого втручання будь-кого у здійснення власником своїх повноважень, а також недопустимість дій всупереч інтересам власника, його волі тощо.

Згідно з ст. 319 власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оцінивши обставини справи та надані докази в їх сукупності, взаємозвязку і достатності, суд вважає доведеним, що відповідачка не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад 1 рік, ніяких перешкод їй в користуванні спірним житлом не чинилось, тривалий час вона ним не користується з власної ініціативи, її майна в квартирі немає, житлово-комунальні послуги не сплачує, однак добровільно з реєстраційного обліку не знялась, чим чинять позивачу перешкоди в користуванні його власністю, оскільки він вільно не може розпорядитися своїм майном, вимушений нести додаткові витрати по сплаті житлово-комунальних послуг.

Суд вважає, що за вказаних обставин відповідачка втратила право користування спірним житловим приміщенням.

На підставі вищевикладеного, позов ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 319, 383, 405 ЦК України, ст. 3, 4, 10, 11, 60, 61, 159, 212-215, 224 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_2.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення, особами, які приймали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення - в той же строк з моменту отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Н.А. Мурашова