Справа № 282/1300/16
Провадження № 2/282/446/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2016 року смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді П.І. Гуцала

при секретарі судових засідань Г.М. Войтович

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, інтереси якого представляє ОСОБА_3 до Липненської сільської ради про визнання права власності на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Кутище Любарського району у віці 85 років померла його мати - ОСОБА_4.

Він являється спадкоємцем майна померлої матері за заповітом серед якого є будинок з господарськими будівлями за АДРЕСА_1.

Зазначене домогосподарство 1962 року забудови по завершенню будівництва було зареєстровано у Липненській сільській раді шляхом відкриття особового рахунку в погосподарській книзі за 1961-1963 роки. Іншої процедури реєстрації новоствореної будівлі на той час не було.

За даними органу місцевого самоврядування, зазначений будинок до самочинно збудованих не відноситься.

На даний час він не має змоги оформити своє право власності на вищевказаний будинок через відсутність правовстановлюючих документів, а видача свідоцтва про право власності покійному законодавством не передбачено.

Саме тому від звернувся до суду з проханням ухвалити рішення про визнання за ним в порядку спадкоємства за заповітом по смерті ОСОБА_4, право власності на вищевказану садибу.

Представник позивача у попереднє судове засідання на розгляд справи не з'явився, але подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник Липненської сільської ради у попереднє судове засідання на розгляд справи не з'явився, в наявній в матеріалах справи довідці проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує та просить справу слухати у його відсутності.

У відповідності до ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону і не порушує прав та інтересів інших осіб, то суд, у відповідності до ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_2, свідоцтво серії НОМЕР_1. Його матір'ю записана ОСОБА_4.

Згідно довідки Липненської сільської ради Любарського району № 1112 від 21 грудня 2016 року ОСОБА_4 проживала у власному будинку в АДРЕСА_1, який по завершенні будівництва у 1962 році було зареєстровано шляхом відкриття особового рахунку у погосподарській книзі за 1961-1963 роки. Будинок до самочинно збудованих не відноситься.

Рішенням сесії Липненської сільської № 30 від 22 грудня 1994 року, ОСОБА_4 безоплатно у приватну власність передано земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства загальною площею 0,30 га.

Згідно заповіту посвідченого 16 лютого 2004 року секретарем Липненської сільської ради, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті все своє майно заповіла своєму синові ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Кутище Любарського району Житомирської області померла ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом серії НОМЕР_2, актовий запис № 8.

Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Любарського районного нотаріального округу № 1294/01-16 від 05.12.2016 року ОСОБА_2, відмовлено у видачі свідоцтві про право на спадщину, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4, у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності.

Відповідно до ст. 346 ЦК України, однією з підстав припинення права власності є смерть власника, а відповідно до ст. 331 ЦК України - право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття.

У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», зазначено, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 належав спадкодавиці, а позивач є її спадкоємцем за заповітом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 10, 60, 130 ч. 4, 174 ч.4, 197, 212-215, 223, 294 ЦПК України, ст. 25, 30, 321, 328, 331, 346, 376, 381, 1233, 1235, 1268 ЦК України, п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за спадкоємцем - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянином України, в порядку спадкування за заповітом по смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Кутище Любарського району Житомирської області право власності на садибу (в тому чисті земельні ділянки загальним розміром 0,30 га.) за АДРЕСА_1.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Любарський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Гуцал П.І.