УхвалА

іменем україни

26 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» про стягнення коштів у зв'язку зі смертю годувальника за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 26 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду Луганської області від 28 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 26 лютого 2012 року з вини ОСОБА_5, який керував автомобілем «ВАЗ-21104», номерний знак НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої загинув її чоловік - ОСОБА_6 Вироком Кремінського районного суду Луганської області від 8 квітня 2013 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та засуджено до п'яти років позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України на три роки.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування»).

Позивачка указувала про те, що вона та її малолітній син - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходилися на утриманні ОСОБА_6, який помер унаслідок неправомірних дій ОСОБА_5

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 на підставі ст. 1200 ЦК України просила суд стягнути з ОСОБА_5 на свою користь 1/3 частину мінімальної заробітної плати у розмірі 382 грн 33 коп. щомісячно на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2; стягнути з ОСОБА_5 на її утримання у зв'язку із доглядом за дитиною-інвалідом 1/3 частину мінімальної заробітної плати у розмірі 382 грн 33 коп.; стягнути з ОСОБА_5 додаткові витрати на оздоровлення дитини ОСОБА_7, щорічно, по 3 тис. грн; стягнути з ОСОБА_5 компенсацію моральної шкоди у розмірі 60 тис. грн.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 26 лютого 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5, починаючи з 28 лютого 2012 року на користь ОСОБА_4, відшкодування на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини мінімальної заробітної плати щомісячно, що складає 382 грн 33 коп. до повноліття дитини.

Стягнуто з ОСОБА_5, починаючи з 28 лютого 2012 року на користь ОСОБА_4, відшкодування у зв'язку з доглядом за дитиною інвалідом дитинства ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини мінімальної заробітної плати щомісячно, що складає 382 грн 33 коп. до досягнення дитиною чотирнадцяти років, а саме до 11 січня 2021 року.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 у рахунок відшкодування моральної шкоди 57 450 грн.

У частині стягнення з ОСОБА_5 3 тис. грн щорічно на санаторно-курортне лікування відмовлено. У задоволенні позову ОСОБА_4 до ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Останнім рішенням апеляційного суду Луганської області від 28 квітня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення позовних вимог про відшкодування майнової шкоди, завданої смертю годувальника, скасовано. Позов ОСОБА_4 у цій частині задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 у відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника - ОСОБА_6, 250 грн 21 коп. одноразово на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1; по 459 грн 33 коп. щомісячно, починаючи з 28 квітня 2016 року до 11 січня 2021 року на утримання ОСОБА_4 У задоволенні позову ОСОБА_4 до ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» відмовлено. В іншій частині рішення районного суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду першої інстанції у не скасованій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_4, виконавши вимоги ч. 4 ст. 338 ЦПК України про те, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи, та на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), суди дійшли правильного висновку про те, що на підставі ст. 1194 ЦК України у страховика виник обов'язок щодо відшкодування завданої шкоди позивачці, даний обов'язок страховиком було виконано у межах ліміту відповідальності страховика. Крім того, апеляційним судом вірно визначено межі відповідальності винної особи, ОСОБА_5, та наведено розрахунок розміру відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_4 смертю чоловіка відповідно до вимог ч. 2 ст. 1195, ч. 2 ст. 1200, ч. 1 ст. 1202 ЦК України, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, яке здійснюється щомісячними платежами.

Колегія суддів погоджується з висновком судів щодо доведеності суми відшкодування моральної шкоди, що відповідає моральним стражданням, які заподіяні позивачці унаслідок смерті ОСОБА_6 При цьому суди врахували вимоги розумності та справедливості.

Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують, на законність ухваленого судового рішення не впливають.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 342 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення суду першої інстанції у не скасованій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Кремінського районного суду Луганської області від 26 лютого 2015 року у нескасованій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду Луганської області від 28 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д.Д. Луспеник

Б.І. Гулько

С.Ф.Хопта