АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5803/16 Справа № 201/1938/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Ткаченко Н. В. Доповідач - Єлізаренко І.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Єлізаренко І.А.

суддів - Гайдук В.І., Калиновського А.Б.,

за участі секретаря - Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», третя особа Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилалася на те, що 19 листопада 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис №6725 про стягнення з неї на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів в розмірі 29 713 грн.67 коп. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором б/н від 31 жовтня 2007 року. Заборгованість складається із: заборгованості за кредитом - 6 789 грн. 13 коп.; заборгованості по відсоткам в розмірі 17 884 грн. 37 коп..; пені та комісії у розмірі 3 625 грн. 23 коп. та штрафу - 1 414 грн. 94 коп., а також стягнуто витрати, пов'язані з вчиненням виконавчого напису в розмірі 1 700 грн. Вважає, що зазначений виконавчий напис №6725 від 19 листопада 2015 року було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 6725 від 19 листопада 2015 року вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення грошових коштів у сумі 31 413 грн. 67 коп. з ОСОБА_3, які є боргом за кредитним договором, укладеним між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Приватбанк», що є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк».

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 6725 від 19 листопада 2015 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення грошових коштів в сумі 31 413 грн. 67коп. з ОСОБА_3, які є її боргом за кредитним договором, укладеним між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк», що є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк». В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2016 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи 31 жовтня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримала грошові кошти у розмірі 7 000 грн. зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами (а.с. 17).

10 листопада 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надіслав на адресу позивача ОСОБА_3 письмову вимогу про погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором б/н від 31 жовтня 2007 року у розмірі 30 213 грн. 67 коп., однак вказана вимога позивачем виконана не була (а.с. 22).

19 листопада 2015 року, за заявою ПАТ КБ «ПриватБанк», приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис №6725 про стягнення із ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» в рахунок погашення кредитної заборгованості за кредитним договором б/н від 31 жовтня 2007 року грошові кошти у розмірі 29 713 грн. 67 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом - 6 789 грн. 13 коп.; заборгованості по відсоткам в розмірі 17 884 грн. 37 коп.; пені та комісії у розмірі 3 625 грн. 23 коп.; штрафу - 1 414 грн. 94 коп. та витрати, пов'язані з вчиненням виконавчого напису в розмірі 1 700 грн. (а.с. 126).

Постановою Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 11 січня 2016 було відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. №6725, виданого 19 листопада 2015 року (а.с.5).

Як вбачається з наданих нотаріусом документів, виконавчий напис було вчинено на підставі наступних документів: заяви б/н від 31 жовтня 2007 року про надання кредитного ліміту в розмірі 7 000 грн., розрахунку заборгованості станом на 31 жовтня 2015 року, наданого банком та досудової вимоги (а.с. 22).

Звернувшись до суд із вищевказаними позовними вимогами, ОСОБА_3 посилалася на те, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису № 6725 від 19 листопада 2015 року не переконався належним чином у безспірному розмірі суми, що підлягає стягненню за написом з позивача на користь банку, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат» (а.с.3, 4).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 частково суд першої інстанції в резолютивній частині рішення вказав: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 6725 від 19 листопада 2015 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення грошових коштів в сумі 31 413 грн. 67коп. з ОСОБА_3., які є її боргом за кредитним договором, укладеним між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк», що є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк» та в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити, тобто висновки суду щодо вирішення позовних вимог позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню суперечать один одному, а тому погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них у порушення норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 18 ЦК України, ст. 87 Закону України «Про нотаріат»).

Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

В п.2.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Отже, суд має встановити, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень.

Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року.

З матеріалів справи вбачається 31 жовтня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримала грошові кошти у вигляді кредитного ліміту у сумі 7 000 грн., зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами (а.с. 17).

19 листопада 2015 року, за заявою ПАТ КБ «ПриватБанк», приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис №6725 про стягнення із ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» в рахунок погашення кредитної заборгованості за кредитним договором б/н від 31 жовтня 2007 року грошові кошти у розмірі 29 713 грн. 67 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом - 6 789 грн. 13 коп.; заборгованості по відсоткам в розмірі 17 884 грн. 37 коп.; пені та комісії у розмірі 3 625 грн. 23 коп., штрафу - 1 414 грн. 94 коп., та витрати, пов'язані з вчиненням виконавчого напису в розмірі 1 700 грн. (а.с. 126).

З матеріалів справи вбачається 10 листопада 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» направили ОСОБА_3 письмову вимогу про погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором б/н від 31 жовтня 2007 року у розмірі 30 213 грн. 67 коп. (а.с.22).

Однак, в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження того, що позивач ОСОБА_3 отримала від банку досудову вимогу від 10 листопада 2015 року про усунення порушення стосовно основного зобов'язання із зазначенням у ній стислого змісту порушених зобов'язань, вимоги про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги, тим самим була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред'явленої до стягнення.

Нотаріусом не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, хоча формально таке повідомлення було, що унеможливило подання позивачем нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди.

Також з матеріалів справи вбачається, що при вчиненні напису нотаріус не отримував від банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Розрахунок боргу, підготовлений працівниками банку щодо наявності грошового зобов'язання позивача по тілу кредиту, відсотках є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог Банку до позивача.

Отже, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором позивач ОСОБА_3 отримувала, у зв'язку з чим вона була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред'явленої до стягнення, тому у нотаріуса не було підстав для вчинення виконавчого напису та стягнення суми заборгованості задля задоволення вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк».

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», третя особа Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», третя особа Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 6725 від 19 листопада 2015 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором, укладеним між ОСОБА_3 та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», б/н від 31 жовтня 2007 року в розмірі 31 413 грн. 67 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 551 грн. 21коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді