Справа № 216/6022/16-ц
Провадження 4-с/216/46/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2016 року Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бутенко М.В.,

при секретарі Плохута Д.А.,

без участі сторін та без застосування технічних засобів

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за скаргою ОСОБА_1, в інтересах якої діє її представник ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Центрально-Міського відділу Державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3, -

В с т а н о в и в:

13.12.2016 року скаржник звернулась до суду з указаною скаргою, зазначаючи, що на даний час є чинним арешт її нерухомого майна, що був накладений державним виконавцем Центрально-Міського відділу Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції на підставі постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № АЕ 920054 від 18 січня 2010 року та № АЕ 920769 від 14 лютого 2011 року. Скаржник зазначає, що на сьогоднішній день у відділі ДВС на виконанні не перебувають виконавчі провадження, при здійсненні яких був накладений арешт, оскільки вони були закінчені ще у 2010 році, а матеріали даних проваджень були знищені, у звязку з чим підстав для арешту немає. Просить зобовязати державного виконавця Центрально-Міського відділу Державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 зняти арешт з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1, що був накладений державним виконавцем Центрально-Міського відділу Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції на підставі постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № АЕ 920054 від 18 січня 2010 року та № АЕ 920769 від 14 лютого 2011 року.

Скаржник ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, до судового засідання не зявилась, її представник ОСОБА_2 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності скаржника.

Державний виконавець Паршевлюк А.В., будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, до судового засідання не зявилась, подала до суду заперечення та клопотання про розгляд справи в її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Центрально-Міському відділі Державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на момент розгляду даної скарги відсутні виконавчі провадження, за якими боржником є ОСОБА_1

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, вбачається, що арешт на все нерухоме майно скаржника було накладено Центрально-Міським відділом Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції на підставі постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № АЕ 920054 від 18 січня 2010 року та № АЕ 920769 від 14 лютого 2011 року (а.с. 5-6).

29 листопада 2016 року скаржник звернулась до начальника Центрально-Міського відділу Державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою, в якій просила видати їй копії всіх постанов виконавчих проваджень, на підставі яких було накладено арешт (а.с. 3).

Відповідь на зазначену заяву скаржника було надано 05 грудня 2016 року державним виконавцем Центрально-Міського відділу Державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3. У даній відповіді державний виконавець зазначає, що у період з 2009 по 2011 роки на виконанні у відділі державної виконавчої служби перебували певні виконавчі документи, однак виконавче провадження щодо них завершено, а матеріали виконавчого провадження передано до архіву, після чого знищено. Разом з тим у своєму листі державний виконавець вказує, що копії постанов, на підставі яких було накладено арешт, надати неможливо через їх відсутність (а.с. 4).

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції станом на 2009-2011 роки (на час здійснення зазначених у листі державного виконавця виконавчих проваджень), у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Вимоги зазначеної статті вказують на те, що закінчуючи виконавчі провадження у 2009-2011 роках, державний виконавець мав би зняти арешт, накладений при здійсненні даних виконавчих проваджень. У звязку з не зняттям такого арешту, державним виконавцем порушено права скаржника. Порушення прав скаржника є триваючим, оскільки арешт не знято по сьогоднішній день, а державний виконавець Паршевлюк А.В., яка надала відповідь на заяву скаржника, добровільно арешт не знімає.

У будь-якому випадку на сьогодні арешт майна скаржника не може бути чинним, оскільки у державного виконавця відсутні матеріали виконавчих проваджень, за якими арешт накладався.

Із зазначеного вище листа державного виконавця вбачається, що на момент його видачі на виконанні у Центрально-Міському відділі ДВС перебуває постанова Центрально-Міського районного суду № 116/3431/16-п від 12 липня 2016 року про стягнення судового збору у розмірі 275,60 грн. Представником скаржника було подано до суду постанову державного виконавця, яка вказує на закінчення даного виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

На підставі викладеного, керуючись ст.38 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 383-387 ЦПК України, суд,

У х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1, подану її представником ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Центрально-Міського відділу Державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3, - задовольнити.

Зобовязати державного виконавця Центрально-Міського відділу Державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 зняти арешт з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1, що був накладений державним виконавцем Центрально-Міського відділу Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції на підставі постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № АЕ 920054 від 18 січня 2010 року та № АЕ 920769 від 14 лютого 2011 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М.В. Бутенко