Справа № 344/257/16-ц
Провадження № 22-ц/779/1483/2016
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого - Малєєва А.Ю.,

суддів: Васильковського В.М., Меленко О.Є.,

секретаря Петріва Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення 36 000,00 грн за попереднім договором від 26.10.2015 року, стягнення судових витрат в розмірі 487,20 грн

в с т а н о в и л а :

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 травня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення 36 000,00 грн за попереднім договором від 26.10.2015, стягнення судових витрат в розмірі 487,20 грн відмовлено.

ОСОБА_2 - представник ОСОБА_3 оскаржив указане рішення в апеляційному порядку, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права.

Апелянт з посиланням на ч. 2 ст. 205, ЦК України зазначив, що відносини щодо надання послуг були частково врегульовані в усній формі, а частково умови поміщені в попередній договір. Представник позивача вважає, що судом не взято до уваги, що за своєю природою укладений між сторонами договір є змішаним та містить елементи договору купівлі-продажу та договору про надання послуг. З огляду на це, із попереднього договору нікчемним є лише частина, яка стосується відносин щодо укладення договору купівлі-продажу, який має бути нотаріально посвідчений, однак зобов'язання, які виникли на підставі домовленості та попереднього договору є дійсними та відповідно до ст. 526 ЦК України повинні виконуватись належним чином. Апелянт зазначив, що відповідачка порушивши умови договору відповідно до п. 18 втратила право вимагати повернення грошових коштів, які згідно договору повинна була сплатити. Вказане, на думку апелянта, є підставою для стягнення даних коштів. Представник ОСОБА_3 зазначив, що кошти, які мали бути передані ОСОБА_4 ОСОБА_3 на виконання зобов'язань за договором так і не були передані.

Просить скасувати рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 травня 2016 року, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити. Вказав, що при формулюванні позовних вимог допущена неточність - грошей його клієнту не передавали. 36000 грн це плата за надані ріелторські послуги за п. 9 Договору. Попередній договір містив дві частини - усну і письмову. Його довіритель знайшов для відповідачки житло і тепер вона йому винна 36000 грн плати за послугу.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про причини суд не повідомила.

Заслухавши представника позивача, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити з наступних мотивів.

Згідно матеріалів справи, 26.10.2015 ОСОБА_5 (Сторона 1), ОСОБА_4 (Сторона 2) та ОСОБА_3 (Сторона 3) уклали Попередній договір (а.с. 4).

Відповідно до п. 1. предметом Договору є зобов'язання його сторін укласти у майбутньому договір купівлі-продажу нерухомого майна (далі - основний договір), згідно якого Сторона 1 зобов'язується передати нерухоме майно у власність Стороні 2, Сторона 2 зобов'язується прийняти у власність нерухоме майно і сплатити за нього обумовлену грошову суму.

Пунктом 9 Попереднього договору для забезпечення виконання зобов'язань за цим договором Сторона 2 передає Стороні 3 грошові кошти у сумі 72 000 грн. Вказані грошові кошти у момент укладення основного договору зараховуються у вартість нерухомого майна. Вказаний Договір нотаріально не посвідчений.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України договір між сторонами є нікчемним через недодержання нотаріальної форми посвідчення. Судом першої інстанції вірно застосовано приписи ст. 10, 11, 60 ЦПК України щодо змагальності, диспозитивності, доказів і обов`язку доказування.

Колегія суддів погоджується з тим, що між сторонами не виникло зобов`язань через недодержання нотаріальної форми договору, жодних доказів передач якихось коштів між сторонами немає, а тому підстави для задоволення позову відсутні. За матеріалами справи ні зобов`язань, ні задатку, ні авансу, ні плати за послуги не було.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3 - відхилити.

Заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий А.Ю. Малєєв

Судді: В.М. Васильковський

О.Є. Меленко