МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2016 р. Справа № 370/1860/16-ц

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Косенко А.В., при секретарі Гребінській Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Макарів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, (далі - позивач) звернулась до суду із вказаним позовом, в якому посилалась на те, що з 14.09.2001 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Аліменти просить стягувати в розмірі 50% від усіх доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно письмової заяви позивач просила розглядати справу у її відсутність, вказавши про підтримання позовних вимог, просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, вказавши про визнання позову.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

14.09.2001 року Відділом РАГС Макарівського райуправління юстиції Київської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис №57.

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії 1-БК №245684 видане відділом реєстрації актів громадянського стану Макарівського районного управління юстиції Київської області), який проживає на даний час разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Позивач вказала, що на даний час перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, проте разом не проживають, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання їх спільної дитини.

Також позивач вказала, що їх спільний син ОСОБА_4 має проблеми зі здоровям, захворювання якого потребує постійних медичних обстежень та прийому ліків, що підтверджується виписками з історії хвороби №302, довідкою №45 від10.06.2015 р., виданих клінікою Національної академії медичних наук України ДУ «Національний науковий центр радіаційної медицини». Хоча позивач офіційно працевлаштована, проте її доходів на самостійне понесення витрат на утримання дитини не вистачає.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст.182 Сімейного кодексу України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Згідно з ч. 2 цієї статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 (сімдесяти) відсотків.

Згідно статті 128 Кодексу законів про працю України, при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - пятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 (сімдесяти) відсотків.

Також роз'яснення щодо допустимого розміру аліментів, які можуть утримуватись із заробітної плати, надані в Постанові пленуму Верховного суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Так, зокрема, у пункті 17 вищезазначеної Постанови зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV ( 606-14 ) "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

За правилами ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

На підставі викладеного, враховуючи стан здоровя дитини та приймаючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судові витрати у вигляді судового збору відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави в сумі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 183, 184, 191 СК України, ст.ст. 15, 60, 79, 88, 174, 212-215, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментиу розмірі 50% від усіх його доходів щомісячно, починаючи з 16.08.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2в дохід держави (отримувач коштів Макарівський районний суд, код отримувача за , банк отримувача ГУ ДКСУ в Київській області, МФО 821018, р/р 0385) судовий збір в сумі 551,20 грн.

Рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий А.В. Косенко