Справа № 201/4129/16-ц (2/201/1588/2016)
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18 липня 2016 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Черновського Г.В.,

при секретарі Пісчанській Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська19 листопада 2015 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики (а. с. 4-5).

Позивач у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 01 жовтня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики грошових коштів, за умовами якого позивач надав, а відповідач отримав грошові кошти у сумі 9 812 250,00 грн., що є еквівалентом 667 500,00 доларів США, які зобовязався повернути до 01 квітня 2014 року. На день звернення до суду відповідач зазначені грошові кошти не повернув позивачу, у звязку з чим останній був змушений звернутись до суду з даним позовом, в якому, просив стягнути з відповідача на свою користь суму основного боргу у розмірі 25 794 760,16 грн., що еквівалентно 992 106,16 доларів США, з яких 667 500,00 доларів США сума боргу, еквівалентна 17 355 000,00 грн. та суму несплачених відсотків у розмірі 324 606,16 доларів США, що еквівалентно 8 434 760,16 грн.; також просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 6890,00 грн. (а. с. 4-5).

Представники інтересів позивача надали заяви про розгляд даної цивільної справи без їхньої участі, в заяві вказали, що позовні вимоги підтримують, наполягають на їх задоволенні (а. с. 29, 31).

Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за адресою його місця реєстрації, про причини неявки суду не повідомив, у звязку з чим суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, приходить до висновку щодо можливості задоволення даних позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 жовтня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики № ЯК/01/10-2013/10, за умовами якого позивач надав, а відповідач отримав грошові кошти у сумі 9 812 250,00 грн., що є еквівалентом 667 500,00 доларів США, які зобовязався повернути до 01 квітня 2014 року (а. с. 7-8).

Факт передачі грошових коштів підтверджується розпискою про отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_1 зазначених грошових коштів (а. с. 9).

Також судом встановлено, що станом на день звернення до суду та ухвалення даного судового рішення грошові кошти відповідачем не були повернуті позивачу.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 6.2 договору позики № ЯК/01/10-2013/10 від 01 жовтня 2013 року визначено, що при простроченні повернення позики (його частини) позичальник додатково до штрафу, передбаченого п. 6.1 договору, сплачує позикодавцю відсотки у розмірі 25% річних, виходячи із неповернутої суми за весь період прострочення. При цьому позичальник зобовязаний повернути суми позики, збільшену з розрахунку індексу інфляції та підвищення доларового курсу за весь період прострочення.

Частиною 1 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Оцінюючи дослідженні у судовому засіданні докази у їх сукупності щодо вимог позивача до відповідача стосовно стягнення суми боргу за договором позики № ЯК/01/10-2013/10 від 01 жовтня 2013 року, з урахуванням п. 6.2 договору, приймаючи до уваги, що в ході судового розгляду даного спору був встановлений фат невиконання відповідачем зобовязань щодо повернення суми позики позивачу, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог, у звязку з чим вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суму основного боргу у розмірі 17 355 000,00 грн., що еквівалентно 667 500,00 доларів США та суму відсотків у відповідності до п. 6.2 договору у розмірі 8 434 760,16 грн., що еквівалентно 324 606,16 доларам США (з розрахунку, що період прострочення становить 01 квітня 2014 року 11 березня 2016 року, тобто 710 днів, сума боргу 667 500,00 грн.)

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України та враховуючи результат вирішення справи, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок повернення витрат по сплаті судового збору за подачу позовної заяви до суду 6 890,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215, 223-226 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму основного боргу у розмірі 25 794 760,16 грн., що еквівалентно 992 106,16 доларам США, з яких 667 500,00 доларів США сума боргу, еквівалентна 17 355 000,00 грн., та сума несплачених відсотків у розмірі 324 606,16 доларів США, що еквівалентно 8 434760,16 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок повернення втрат по платі судового збору 6 890 (шість тисяч вісімсот девяносто) грн. 00 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, а саме: рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Головуючий суддя: Г.В. Черновськой