Справа № 128/1709/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

20.07.2016 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді Саєнко О.Б., при секретарі - Микитюк І.С., без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці Вінницької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права в порядку спадкування за законом на земельну ділянку (пай) , -

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2016 року позивач звернувся до Вінницького районного суду із позовом, до відповідача, який після його уточнення від 18 07.2016 року , обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько - ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) площею 2.32 га, яка перебуває в колективній власності КСП «Поділля». Зазначає, що у видачі свідоцтва про право власності на спадщину в порядку спадкування за законом, йому було відмовлено державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори, оскільки , сертифікат був виданий на померлого вже після його смерті. Вказує, що вважає себе таким, що прийняв спадщину, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном. Відповідач є його рідним братом та на отримання спадщини після смерті батька не претендує. Просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право на земельну ділянку (пай) .

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 не з'явились, але через канцелярію суду представник надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, в яких позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач також в судове засідання не з'явився та надав заяву про розгляд даної справи у його відсутності, проти задоволення даного позову не заперечує.

Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню виходячи з такого.

З матеріалів справи судом , вбачається, що спадкодавець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.4), спадкодавець є рідним батьком позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 30 жовтня 1988 року, серії НОМЕР_3 (а.с.6).

Після смерті батька позивача, відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) площею 2.32 га , яка перебуває в колективній власності КСП «Поділля», що вбачається, з копії сертифіката на право на земельну частку (пай), виданого на ім*я ОСОБА_3 - 14 серпня 2000 року за НОМЕР_4, серії НОМЕР_5 (а.с.7), та підтверджується випискою із списку громадян - членів КСП «Поділля», виданою 03 березня 2016 року (а.с.11).

Відповідно із записів по господарських книг Оленівської сільської ради (а.с.8-10) та довідки виданою Оленівською сільською радою Вінницького району Вінницької області №110 від 02 березня 2016 року (а.с.15), вбачається що, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, був зареєстрований та постійно проживав разом зі своєю матір*ю ОСОБА_5

З відповіді державного нотаріуса (а.с.12), вбачається, що у Вінницькій районній державній нотаріальній конторі, після смерті ОСОБА_3, спадкова справа не заводилась, а також нотаріус відмовив позивачу видати свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), так як вищевказаний сертифікат, був виданий на померлого вже після його смерті.

Застосовую норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного:

Згідно до роз'яснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вбачається , що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17 розділу Х "Перехідні положення" ЗК).

Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до роз'яснень ,викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року , вбачається, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Судом встановлено, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, тому при вирішенні даного спору суд, повинен керуватися відповідними нормами ЦК УРСР та Земельного кодексу України 1990 року (в редакції 1992 року).

Згідно до положень ч.ч.1-4,9,10 ст. 5 Земельного кодексу України 1990 року ( в редакції 1992 року). Земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб'єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників. У колективну власність можуть бути передані землі колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, землі садівничих товариств - за рішенням загальних зборів цих підприємств, кооперативів, товариств.Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства , сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. За відсутності спадкоємців переважне право на земельну частку мають члени цих підприємств, кооперативів і товариств.

Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК Української РСР , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП « Поділля», згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого на ім*я ОСОБА_3 - 14 серпня 2000 року за НОМЕР_4, серії НОМЕР_5, коли спадкодавець вже помер, хоча при житті, він на законних підставах використовував своє право земельну частку (пай), що підтверджено наведеними вище доказами, в свою чергу з зазначеної причини, позасудовим порядком позивач позбавлена можливості оформити свої права , тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10,11,60,212-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права в порядку спадкування за законом на земельну ділянку (пай) , - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Поділля» с.Оленівка Вінницького району, розміром 2,32 га, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_5, виданого Вінницькою районною державною адміністрацією 11 серпня 2000 року, на ім'я ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд , шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: