26 вересня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., ІзмайловоїТ.Л., Кадєтової О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Хмельницького обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, тертя особа: Приватне підприємство «Банкір», про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 13 травня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до Хмельницького обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, тертя особа: Приватне підприємство «Банкір» (далі - ПП «Банкір»), про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади.
На обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточнень, зазначала, що ПП «Банкір» зареєстроване як страхувальник у Фонді соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Згідно заяви-розрахунку
№ 15 від 15 жовтня 2014 року відповідачу подано розрахунок по виплаті їй, як застрахованій особі, працівнику підприємства коштів у сумі 84 000 грн.
11 листопада 2014 року на рахунок ПП «Банкір» перераховано 11 981 грн
22 коп. Звіт по коштах загальнообов'язкового соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням за 2014 рік на суму 45 486 грн 35 коп. заповнений від імені
ПП «Банкір», підписаний невідомою особою і не скріплений печаткою.
Вказувала, що в подальшому постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 березня 2015 року визнано протиправними дії Хмельницької міської виконавчої дирекції Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що полягають у неприйнятті звіту по коштах загальнообов'язкового соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, поданого ПП «Банкір» за 2014 рік від 12 січня 2015 року в частині витрат, що перевищує 45 486 грн 35 коп.; дії в не запропонуванні ПП «Банкір» самостійно виправити виявлені відповідальною особою органу помилки; дії, що полягають в не повідомленні ПП «Банкір» причин неприйняття звіту по коштах соціального страхування за 2014 рік в частині витрат, що перевищує 45 486 грн 35 коп.
Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від
02 липня 2015 року визнано протиправними дії Хмельницької міської виконавчої дирекції Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності щодо відмови здійснити фінансування ПП «Банкір» для надання матеріального забезпечення застрахованій особі ОСОБА_4 за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в розмірі 72 019 грн 20 коп., зобов'язано відповідача здійснити фінансування ПП «Банкір» для надання майнового забезпечення застрахованій особі ОСОБА_4 у розмірі 72 019 грн 20 коп., зобов'язано здійснити таке фінансування і стягнуто на користь приватного підприємства майнове забезпечення (допомога по вагітності та пологах) застрахованій особі ОСОБА_4 у розмірі 72 019 грн 20 коп.
Зазначала, що вказані кошти були виплачені їй лише 09 листопада
2015 року, у зв'язку з чим завдано шкоду. А тому ОСОБА_4 просила стягнути з відповідача на її користь на підставі положень ст. 625 ЦК України інфляційні нарахування в розмірі 31 558 грн 82 коп та 3 % річних в розмірі
2 231 грн 54 коп, курсову різницю гривні до дол. США в розмірі 54 162 грн 28 коп., а всього 87 952 грн 64 коп.
Рішенням Хмельницького міськарйонного суду Хмельницької області від 17 березня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 13 травня

2016 року рішення Хмельницького міськарйонного суду Хмельницької області від 17 березня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що відповідач не має грошового зобов'язання перед позивачем, тому відсутні підстави для стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних за невиконання грошового зобов'язання.

Судами встановлено, що 12 січня 2015 року ПП «Банкір» подано до Хмельницької міської виконавчої дирекції Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звіт по коштах загальнообов'язкового соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням (Ф4-ФФС з ТВП) за 2014 рік на суму витрат у розмірі 117 505 грн 55 коп.

Поданий звіт був відкоригований відповідальним працівником Хмельницької міської виконавчої дирекції та листом № 01-27-16 від 12 січня 2015 року повідомлено ПП «Банкір», що звіт Ф4-ФФС з ТВП за 2014 рік прийнято з витратами в сумі 45 486 грн 35 коп., які профінансовані у

2014 році.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від

18 березня 2015 року визнано протиправними дії Хмельницької міської виконавчої дирекції Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що полягають у неприйнятті звіту по коштах загальнообов'язкового соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, поданого ПП «Банкір» за 2014 рік від 12 січня 2015 року в частині витрат, що перевищує 45 486 грн 35 коп.; дії в не запропонуванні ПП «Банкір» самостійно виправити виявлені відповідальною особою органу помилки; дії, що полягають в не повідомленні ПП «Банкір» причин неприйняття звіту по коштах соціального страхування за 2014 рік в частині витрат, що перевищує 45 486 грн 35 коп.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від

02 липня 2015 року визнано протиправними дії Хмельницької міської виконавчої дирекції Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності щодо відмови здійснити фінансування ПП «Банкір» для надання матеріального забезпечення застрахованій особі ОСОБА_4 за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в розмірі 72 019 грн 20 коп., зобов'язано відповідача здійснити фінансування ПП «Банкір» для надання майнового забезпечення застрахованій особі ОСОБА_4 у розмірі 72 019 грн 20 коп., зобов'язано здійснити таке фінансування і стягнуто на користь приватного підприємства майнове забезпечення (допомога по вагітності та пологах) застрахованій особіБабій О.П. у розмірі 72 019 грн 20 коп.

Відповідно до відомостей, наданих ПП «Банкір», ОСОБА_4 отримана допомога по вагітності та пологах 10 листопада 2014 року у розмірі

11 741 грн 60 коп. та 09 листопада 2015 року у розмірі 70 578 грн 81 коп.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі «Загальні положення про зобов'язання» книги 5 цього Кодексу і визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання та поширює свою дію на всі види зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні правовідносини з виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань.

Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При розгляді справ про передбачену статтею 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов'язання слід з'ясувати: чи існує зобов'язання між сторонами, чи це зобов'язання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобов'язання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті.

Передбачена статтею 625 ЦК України норма не застосовується до трудових правовідносин (заборгованості із заробітної плати, відшкодування шкоди працівникові внаслідок трудового каліцтва), сімейних та інших правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року справа № 6-2759цс15, яка відповідно до положень частини першої статті 3607 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів України.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки встановив, що відповідач не має грошового зобов'язання перед позивачем, а тому відсутні підстави для стягнення інфляційних нарахувань і 3% річних за невиконання грошового зобов'язання. При цьому, суд апеляційної інстанції вірно зазначив, про безпідставність заявлених позовних вимог в частині стягнення суми курсової різниці гривні до долара США, оскільки в розумінні положень ст. 22 ЦК України курсова різниця гривні до іноземної валюти не є збитками.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до не згоди з висновками судів попередніх інстанцій.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 13 травня 2016 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 13 травня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Хмельницького обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, тертя особа: Приватне підприємство «Банкір», про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова