Справа №225/5868/16-ц
Провадження №2/225/1963/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2016 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Нємиш Н.В., за участю секретаря Андрієвої Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Торецьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулось до суду з указаним позовом до відповідача ОСОБА_1, посилаючись на те, що відповідно до умов укладеного 24.02.2014 року кредитного договору № R521.1/1-2014В між публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та відповідачем, останній отримав кредит у розмірі 364560,00 грн. зі строком повернення коштів до 22.02.2021 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,01% річних.

На забезпечення виконання зобовязань з приводу повернення кредитних коштів (п.3.8 Кредитного договору) відповідачем було надано в приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки Toyota, модель- RAV4, тип легковий універсал, 2013 р.в., колір - білий, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) JTMDFREV20D043286, що зареєстрований в Центр ДАІ 1402 м.Донецька 20.02.2014 року.

Починаючи з 23.01.2015 року відповідач припинив виконувати кредитні зобовязання відповідно до умов кредитного договору, у звязку з чим утворилась заборгованість.

22 червня 2015 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАТ «ВТБ Банк» були укладені договори про відступлення прав вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами № 220615нв, згідно якого позивач набув права нового кредитора до відповідача за вказаним кредитним договором, та 8 липня 22 червня 2015 року між ними було укладено договір відступлення прав вимоги за договорами застави № 220615 зн.

У зв'язку із порушенням відповідачем умов кредитного договору, станом на 27.09.2016 року у останнього виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 491 427,77 грн., з яких заборгованість за кредитом 317 373,72 грн., індекс інфляції - 158 064,05 грн., 3% річних - 15990,00 грн.

Позивач просить у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави автомобіль марки Toyota, який належить на праві власності відповідачу, зобовязати відповідача передати позивачу предмет застави, з комплектом ключів, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та стягнути витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позов, та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився.

Відповідно положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія» підлягає задоволенню.

Даний висновок суду ґрунтується на наступному.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини. на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст.590 ЦК України визначено,що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до норм ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

За змістом ст.1 Закону України «Про заставу», ст.572 ЦК України, застава є способом забезпечення зобов'язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст.20 Закону України «Про заставу», ст. 589 ЦК України, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, а також у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Таким чином, виходячи з аналізу зазначених норм права, звернення стягнення на предмет застави є можливим у разі невиконання боржником зобов'язання.

Судом встановлено, що відповідно до умов укладеного 24.02.2014 року кредитного договору № R521.1/1-2014В між публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та відповідачем, останній отримав кредит у розмірі 364560,00 грн. зі строком повернення коштів до 22.02.2021 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,01% річних.

На забезпечення виконання зобовязань з приводу повернення кредитних коштів (п.3.8 Кредитного договору) відповідачем було надано в приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки Toyota, модель- RAV4, тип легковий універсал, 2013 р.в., колір - білий, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) JTMDFREV20D043286, що зареєстрований в Центр ДАІ 1402 м.Донецька 20.02.2014 року.

Починаючи з 23.01.2015 року відповідач припинив виконувати кредитні зобовязання відповідно до умов кредитного договору, у звязку з чим утворилась заборгованість.

22 червня 2015 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАТ «ВТБ Банк» були укладені договори про відступлення прав вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами № 220615нв, згідно якого позивач набув права нового кредитора до відповідача за вказаним кредитним договором, та 8 липня 22 червня 2015 року між ними було укладено договір відступлення прав вимоги за договорами застави № 220615 зн.

У зв'язку із порушенням відповідачем умов кредитного договору, станом на 27.09.2016 року у останнього виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 491 427,77 грн., з яких заборгованість за кредитом 317 373,72 грн., індекс інфляції - 158 064,05 грн., 3% річних - 15990,00 грн.

Так, договором відступлення прав вимоги за договорами застави №220615зн від 22 червня 2015 року укладеного між публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» передбачено , що первісним кредитором відступлено новому кредитору права вимоги за кредитними договорами, первісний кредитор передає, а новий кредитор одержує належні первісному кредитору права заставодержателя в зобовязаннях за договорами застави, укладеними між первісним кредитором (заставодержателем) та заставодавцями, що укладені в якості забезпечення виконання боржниками своїх зобовязань перед первісним кредитором за кредитними договорами. Перелік кредитних договорів, договорів застави, заставодавців та боржників наведено у додатку 1 до даного договору . Право вимоги, що відступається за цим договором є право звернення стягнення, у випадку невиконання чи неналежного виконання боржниками умов кредитних договорів, на рухоме майно, яке належить заставодавцям на праві власності, що є предметом застави за договорами застави. Перелік такого майна наведено в додатку 1 до даного договору (п.п.1.3 ).

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 59 ЦПК України, допустимими доказами на підтвердження переходу права вимоги від первісного кредитора до нового кредитора є договір про відступлення права вимоги та додаток 1 (реєстр позичальників).

Доказів, які б спростовували, що відступлення права вимоги за договором факторингу не відбулося та даних щодо інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна- автомобіля матеріали справи не містять.

При цьому неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора (ст. ст. 516, 613 ЦК України). Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов'язання у повному обсязі не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов'язань взагалі.

Згідно ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду.

Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач - обтяжувач обрав спосіб звернення стягнення на підставі рішення суду, а не шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса чи інший позасудовий порядок.

За таких обставин обов'язок зареєструвати початок процедури звернення стягнення у даному випадку виникає у обтяжувача лише після набрання чинності рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відсутність такої реєстрації до ухвалення судом рішення про звернення стягнення не є підставою для відмови у позові про звернення стягнення.

Згідно із ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених ст. 26 зазначеного вище закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави, як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем.

Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За таких обставин у суду немає підстав вважати вказані договори неналежними доказами на підтвердження права ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» вимоги і, зокрема права звернення стягнення на предмет застави, а саме автомобіль, який належить на праві власності відповідачу.

Виходячи з наведеного, суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» при подачі позовної заяви сплачений судовий збір в розмірі 7 371 грн. 42 коп., який відповідно до вказаних вимог закону підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.11,509,512-514, 517, 525-527,530, 572, 589-590, 599, 1046-1050,1054 ЦК України, ст.ст.3, 4, 8, 10, 59, 60, 79, 88, 169,209, 213, 224, 226 ЦПК України, ст.ст. 1, 20 Закону України «Про заставу», ст.ст. 24-26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацією обтяжень», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у розмірі 491 427, 77 грн. за кредитним договором № R521.1/1-2014В від 24 лютого 2014 року звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки Toyota, модель- RAV4, тип легковий універсал, 2013 р.в., колір - білий, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) JTMDFREV20D043286, що зареєстрований в Центр ДАІ 1402 м.Донецька 20.02.2014 року, та належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ 716346, шляхом надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на укладення договору купівлі-продажу Предмету застави з вчиненням подальших дій, повязаних з переоформленням даного транспортного засобу в Регіональному сервісному центрі МВС в м. Києві (адреса: 01021, м.Київ, вул. Інститутська, буд.29-а), наділивши ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» правом зняття з обліку та поставлення на облік транспортного засобу, правом отримувати дублікати правовстановлюючих документів зокрема Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Зобовязати ОСОБА_1 передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» предмет застави - автомобіль марки Toyota, модель- RAV4, тип легковий універсал, 2013 р.в., колір - білий, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) JTMDFREV20D043286з комплектом ключів, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» судовий збір в сумі 7 371 грн. 42 коп.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Донецької області через Дзержинський міський суду Донецької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя: