У Х В А Л А

11 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Гуменюка В.І.,Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 січня 2016 року, ухвалу Апеляційного суду Київської області від 17 березня 2016 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк", третя особа - ОСОБА_5, про визнання припиненим зобов'язання за договором іпотеки та зняття обтяжень,

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 17 березня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2016 року у відкритті касаційного провадження в указаній справі відмовлено.

У заяві ОСОБА_4 про перегляд судових рішень порушується питання про скасування заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 січня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Київської області від 17 березня 2016 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2016 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України: неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 3, 17 Закону України "Про іпотеку", статті 28 Закону України "Про заставу".

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на постанови Вищого господарського суду України від 9 грудня 2014 року, 12 січня 2015 року.

Перевіривши доводи заявниці, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися й суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив із того, що згідно із статтями 11, 17 Закону України "Про іпотеку", статтями 257, 258, 261, 653 ЦК України відсутні правові підстави для визнання іпотеки припиненою, оскільки позивачкою було погашено борг за кредитом у розмірі 134 980 доларів США із порушенням умов мирової угоди, остаточний розрахунок проведено 25 квітня 2012 року замість 30 серпня 2010 року, тому згідно із умовами мирової угоди позичальник зобов'язаний погасити штраф за кредитним договором у розмірі 26 996 доларів США, що свідчить про наявність правовідносин за кредитним договором та забезпечувального зобов'язання за договором іпотеки.

Постановою Вищого господарського суду України від 9 грудня 2014 року, що надана заявницею для порівняння, залишено без змін постанову суду апеляційної інстанції про визнання припиненим договору іпотеки та зняття заборони відчуження нерухомого майна позивача, вилучення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У вказаній справі суд касаційної інстанції виходив із того, що судами встановлені обставини відмови у задоволенні звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом відмови у визнанні права власності за іпотекодержателем згідно судових рішень, які є преюдиційними в даній справі, а тому є правомірними висновки суду апеляційної інстанції про зняття заборони відчуження нерухомого майна позивача, накладеної приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колєсник С.А. за реєстраційним №2084/10 від 30.08.2007 року, оскільки таке обтяження є забезпеченням зобов"язання, яке не може бути виконано в примусовому порядку. З огляду на встановлення апеляційним судом при розгляді даної справи обставин пропуску відповідачем строків позовної давності для стягнення основного боргу за Генеральним кредитним договором №14/07/00-КЛ від 30.01.2007 року, суд касаційної інстанції дійшов висновку про прийнятність з дотриманням норм цивільного законодавства висновків суду апеляційної інстанції щодо припинення дії договору іпотеки від 30.08.2007 року, оскільки іпотека належного позивачу на праві приватної власності нерухомого майна, яка є похідною від основного зобов'язання, припиняється у зв'язку з припиненням основного зобов'язання, яке нею забезпечувалося, на підставі статті 17 Закону України "Про іпотеку".

Постановою Вищого господарського суду України від 12 січня 2015 року, що надана заявницею для порівняння, залишено без змін постанову суду апеляційної інстанції про визнання припиненими спірних іпотечних договорів та договіру застави; знято відповідні заборони відчуження нерухомого майна; а також зобов'язано відповідача зняти заборону по відповідному рухомому майну шляхом подання заяви про припинення обтяження і подальше вилучення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна з огляду на положення статей 3, 17 Закону України "Про іпотеку", статтю 28 Закону України "Про заставу" та обставини спливу строку позовної давності щодо зобов'язань за Генеральним кредитним договором №14/07/00-KL від 30.01.2007, виконання яких забезпечені спірними іпотечними договорами та договором застави. Судами встановлені обставини пропуску ПАТ "Банк Форум" позовної давності для звернення з вимогами за кредитним договором та втрата у зв'язку з цим права задовольнити свої майнові вимоги до ТОВ НВП "Білоцерківмаз" за рахунок переданого у заставу (іпотеку) майна має наслідком звільнення останнього від виконання обов'язків за договорами іпотеки і договором застави та втрату ПАТ "Банк Форум" права і можливості здійснювати відносно вказаного майна свої права заставодержателя (іпотекодержателя). Тобто відповідне майно по суті втратило властивості майна, правовий режим якого регулюється спеціальними нормами законодавства про заставу та іпотеку, і не може розглядатися як таке, на яке розповсюджуються умови Договорів іпотеки та Договору застави, а відтак предмет вказаних договорів фактично припинив існування, у зв'язку з цим є підстави вважати, що ці договори припинили свою дію.

Порівняння змісту наданих для прикладу судових рішень зі змістом судового рішення, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк", третя особа - ОСОБА_5, про визнання припиненим зобов'язання за договором іпотеки та зняття обтяжень за заявою ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 січня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Київської області від 17 березня 2016 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
В.І. Гуменюк В.М. Сімоненко