Провадження № 2-н/638/2398/16
У Х В А Л А

21.12.2016 р. суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Шестак О.І., розглянувши заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання з ОСОБА_1, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за період з 01.10.2011 р. по 30.09.2016 р. з ОСОБА_1

Розглянувши надані матеріали, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в прийнятті заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

Згідно п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» за №14 від 23.12.2011 р., наявність спору про право (п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею в кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише в позовному провадженні (ч. 3 ст. 267 ЦК України.

01.12.2016 р. і 09.12.2016 р. ОСОБА_1 до суду були подані заяви, з яких вбачається, що боржнику випадково стало відомо про звернення КП «ХТМ» до суду з заявою про стягнення з неї заборгованості. Боржник категорично заперечує проти видачі судового наказу, вважаючи, що справа має розглядатись в позовному провадженні, оскільки жодної заборгованості перед заявником вона не має.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що між сторонами наявний спір про право, що позбавляє суд можливості задовольнити вимоги заявника в порядку наказного провадження.

Крім того, відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки.

КП «Харківські теплові мережі» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за період з 01.10.2011 р. по 30.09.2016 р. лише 16.11.2016 р. зі спливом строку позовної давності.

Враховуючи, що боржник може і має право заперечувати проти цього, така вимога може бути вирішена лише в позовному провадженні, суддя вважає, що з заяви та доданих до неї документів також вбачається спір про право в звязку зі спливом строку позовної давності.

Відповідно п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє в прийнятті заяви про видачу судового наказу в разі, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України, відмова в прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник в цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами в позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 100, 101 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити Комунальному підприємству «Харківські теплові мережі» в прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання з ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання ухвали.

Судя: ОСОБА_2