Справа № 199/1960/16-ц
УХВАЛА

28.04.2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді: Богун О.О.,

при секретарі: Рибак К.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнського ОСОБА_1 Банку» на бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: ОСОБА_2, державний виконавець Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 В»ячеславовича, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, в обґрунтування якої зазначив, що на виконання до Амур-Нижньодніпровського ВДВС та Ленінського ВДВС ДМУЮ направлялись виконавчі листи № 401/2177/12 від 25.04.2012року, видані Амур- Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору та судові витрати в сумі 237 859, 40 грн.

16.12.2015 року Банком направлено до Відділів державної виконавчої служби поштовою кореспонденцією заяви про відкриття виконавчих проваджень із виконавчими листами.

Станом на 11.02.2016року ПАТ «ВіЕйБі Банк» було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження відносно ОСОБА_2

Згідно витягу з ЄДРВП за ВП № .01.2016року Державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу ДВС ДМУЮ ОСОБА_3 постановою доручено Заводському відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції проведення виконавчих дій за місцем знаходження майна, пов'язаних з описом рухомого майна, а саме транспортного засобу марки "HUMMER", державний знак НОМЕР_1, 2003 року випуску, чорного кольору, та передання на відповідальне зберігання в порядку ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії А0279799, виданий Дніпропетровським ГУ МВС України в Дніпропетровській області.

На виконання даної постанови Заводським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції складено акт опису й арешту майна.

Проте, державним виконавцем не зазначено жодних фактичних обставин призначення третьої особи відповідальним зберігачем, не перевірено наявність в останнього можливостей для збереження транспортного засобу, майданчиків, гаражів, тощо.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» призначено особу, яка відповідає за збереження активів Банку - Керівника Департаменту з виведення неплатоспроможного банку з ринку - ОСОБА_6.

Так, 12.02.2016року Банком на адресу Відділу ВДВС направлено клопотання, відповідно до якого висловлено бажання, аби саме останній був відповідальним зберігачем транспортного засобу, як такий що в змозі забезпечити схоронність та комплектність заставного майна.

Проте, ігнорування вказаної заяви та порушення норм ЗУ «Про виконавче провадження» щодо не надсилання «загальної постанови з затвердженням» від 18.01.2016року перешкоджає як оскарженню такої постанови у спосіб встановлений Законом, так наштовхує на думку про особисту зацікавленість начальника відділу та державного виконавця у вирішення питання про відповідальне зберігання транспортного засобу.

До того ж, станом на 10.03.2016року па адресу банку не надходило жодних листів з документами виконавчого провадження (постанов, акту опису та арешту майна та ін.) невідоме місцезнаходження транспортного засобу, його стан.

Крім того, державним виконавцем не вживаються заходи щодо його реалізації.

З огляду на зазначене, звертається до суду з даною скаргою та просить суд:

- визнати дії державного виконавця щодо не надсилання документів виконавчого провадження сторонам - неправомірними.

- зобов'язати державного виконавця направляти всі документи виконавчого провадження як того вимагають приписи Закону України «Про виконавче провадження».

- зобов'язати державного виконавця надати відповідь на клопотання Банку від щодо призначення представника ПАТ «ВіЕйБі Банку» відповідальним зберігачем.

- зобов'язати державного виконавця призначити відповідальним зберігачем представника ПАТ «ВіЕйбі Банку» керівника напрямку (з управління основними засобами) Департаменту з виведення неплатоспроможного банку з ринку - ОСОБА_6.

- визнати дії державного виконавця щодо не реалізації транспортного засобу - неправомірними.

- зобов'язати державного виконавця вжити вичерпних заходів щодо реалізації описаного транспортного засобу.

У судове засідання заявник не зявився, про час дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили.

Заінтересована особа - ОСОБА_2, в судове засідання не зявилася, належним чином в порядку ч.ч. 5, 6 ст. 74, ч. 5 ст. 76, ч. 1 ст. 77 ЦПК України та завчасно сповіщена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила.

Заінтересована особа - державний виконавець Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Лук»янов А.С., в судове засідання не зявився, належним чином в порядку ч.ч. 5, 6 ст. 74, ч. 5 ст. 76, ч. 1 ст. 77 ЦПК України та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши наявні докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку наступного висновку.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; водночас основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання, правовий статус працівників органів державної виконавчої служби та умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законами України «Про державну виконавчу службу» та «Про виконавче провадження».

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено відповідними положеннями Закону України "Про виконавче провадження", згідно зі статтями 1 та 2 якого виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 1 ст. 6 державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

У судовому засіданні встановлено, що на виконанні в Амур-Нижньодніпровському відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження №49785315 по виконанню виконавчого листа №401/217/12 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБі банк» заборгованості у розмірі 237859,40 грн., відкрите за постановою державного виконавця від 12 січня 2016 року.

Звертаючись до суду з даною скаргою, скаржник вказує на те, що державним виконавцем не надсилалися документи по вказаному виконавчому провадженні сторонам.

З такими твердженнями скаржника суд погодитися не може, оскільки як слідує із матеріалів наданого виконавчого провадження винесені державним виконавцем постанови під час вчинення ним виконавчих дій вчасно, в строки визначені Законом, були навпавлені всім сторонам виконавчого провадження, зокрема: постанова про відрикття виконавчого провадження від 12.01.2016 року супровідним листом від 12.01.2016 року направлена стягувачу ПАТ «ВіЕйБі банк» та боржнику ОСОБА_2. винесена постава про арешт майна та заборони його відчуження, винесена державним виконавцем Кисельовим Б.В. супровідним листом від 12.01.2016 року направлена стягувачу та боржнику та, для виконання, до Територіального сервіного центру 1241 регіонального сервіного центру МВС у Дніпропетрвоській області. 18.01.2016 року в рамках даного виконавчого провадження державник виконавцем також було винесено постанову про доручення проведення виконавчих дій, яка також була направлено для відома сторонам.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, Законом на державного виконавця не покладено обов»язку щодо надсилання копії постанови про арешт майна та заборони його відчуження безпосередньо стягувачу.

З огляду на зазначене підстави для задоволення вимоги щодо визнання дій державного виконавця щодо не надсилання документів виконавчого провадження сторонам неправомірними у суду відсутні. З тих же підстав не підлягає задоволенню і вимога щодо зобов'язання державного виконавця направляти всі документи виконавчого провадження як того вимагають приписи Закону України «Про виконавче провадження».

Як передбачено п. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

У ході виконавчого провадження державний виконавець, відповідно до статті 5 вказаного Закону зобовязаний розглядати заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження та їх клопотання.

Так, стягувачем у виконачому провадженні №49785315 ПАТ «Всеукраїнського ОСОБА_1 Банку» 15.02.2016 року на ім»я начальника виконавчої служби подано клопотання про опис та арешт майна, в якому заявник також просив передати майно автомобіль марки «HUMMER», державний номерний знак НОМЕР_1 на відповідальне зберігання представнику стягувача ОСОБА_6. Вказане клопотання залишилося без відповіді.

Порушене право стягувача підлягає відновленню шляхом зобовязання державного виконавця надати відповідь на клопотання банку щодо призначення представника ПАТ «ВіЕйБі Банку» відповідальним зберігачем.

Відповідно до п. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче проваження» про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця,

необхідності використання та інших обставин.

За ст. 59 Закону України «Про виконавче проваження» майно, на яке накладено арешт, за винятком майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису.

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження, акт опису та арешту майна боржника від 19.01.2016 року складено Заводським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції за дорученням Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 18.01.2016 року. За постановою державного виконавця від 18.01.2016 року відповідальним зберігачем арештованого майна призначено ОСОБА_5.

Звертаючись до суду з даною скаргою, скаржник також просить суд зобов'язати державного виконавця призначити відповідальним зберігачем представника ПАТ «ВіЕйбі Банку» керівника напрямку (з управління основними засобами) Департаменту з виведення неплатоспроможного банку з ринку - ОСОБА_6. Дана вимога задоволенню не підлягає, так як відповідальним зберігачем арештованого майна державним виконавцем призначено ОСОБА_5, та в силу ст. 59 Закону України «Про виконавче проваження», призначення такого здійснюється державним виконавцем за його вибором, виходячи з конкретних обставин.

Згідно зі статтею 5 цього Закону державний виконавець зобов язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на майно боржника (стаття 4 Закону).

Статтею 50 цього ж Закону зазначається, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації.

У статті 61 вищезазначеного Закону зазначається, що реалізація арештованого майна, за винятком майна, вилученого за законом з обігу та зазначеного в частині восьмій статті 55 цього Закону (цінні папери, ювелірні та інші побутові вироби із золота, срібла, платини і металів платинової групи, дорогоцінних каменів і перлів, а також лом і окремі частини таких виробів), здійснюється спеціалізованими організаціями, які залучаються на тендерній (конкурсній) основі, на підставі договорів між Державною виконавчою службою та спеціалізованими організаціями шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах.

Визначення спеціалізованих організацій для реалізації арештованого державними виконавцями майна провадиться відповідно до Положення про умови і порядок проведення тендерів (конкурсів) з визначення спеціалізованих організацій для реалізації арештованого державними виконавцями майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2003 № 136/5 і зареєстрованого в Мінюсті України 11.11.2003 за № 1036/8357 (із змінами і доповненнями).

Відповідно до Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.99 № 74/5 і зареєстрованої в Мінюсті України 15.12.99 за № 865/4158 (із змінами і доповненнями) передача арештованого майна на реалізацію спеціалізованим організаціям здійснюється на конкурсній основі після його вилучення у боржника та проведення його оцінки.

Вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації провадиться у строк, установлений державним виконавцем, але не раніше ніж через 5 днів після накладення арешту (п. 7 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, не підлягають задоволенню вимоги щодо визнання дій державного виконавця щодо не реалізації транспортного засобу неправомірними та зобов'язання державного виконавця вжити вичерпних заходів щодо реалізації описаного транспортного засобу, оскільки, скаржником суду належними та допустимими доказами не доведено не вчинення держаним виконавцем зазначених виконавчих дій.

Так, у відповідності до положень ст.ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущення.

Тому суд, з урахуванням зазначеного приходить до висновку, про часткове задоволення вимог за скаргою.

Судові витрати по справі стягненню не підлягають, оскільки не понесені заявником.

Керуючись ст.ст. 386, 387 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнського ОСОБА_1 Банку» на бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: ОСОБА_2, державний виконавець Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 В»ячеславовича, - задовольнити частково.

Зобов'язати державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 В»ячеславовича надати відповідь на клопотання Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнського ОСОБА_1 Банку» від 19 січня 2016 щодо призначення представника ПАТ «ВіЕйБі Банку» відповідальним зберігачем.

В решті вимоги скарги залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий: