АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 641/1398/16-ц Головуючий суддя І інстанції Онупко М. Ю.
Провадження № 22-ц/790/5177/16 Суддя доповідач Трішкова І.Ю.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Трішкової І.Ю.,

суддів: - Кругової С.С., Котелевець А.В.,

за участю секретаря - Дмитренко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 квітня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 про стягнення суми,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів проценти за користування коштами за період з 04.06.2015 року по 03.02.2016 року в розмірі еквівалентному 1353 доларів США за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення, три проценти річних за період 04.06.2015 року по 03.02.2016 року в розмірі 160 доларів США за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення, а всього в розмірі 1513 доларів США за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 01.07.2009 року відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 отримали від позивача в позику 8000 доларів США. На підтвердження укладення договору позики та його умов відповідачами була написана та передана позивачу розписка позичальників. Відповідно до тексту наданої в обмін на грошові кошти розписки, відповідачі зобов'язуються, як солідарні боржники, повернути вказану суму за вимогою. На вимогу позивача повернути борг відповідачі повернути позику відмовилися і неповернутою залишилася вся сума боргу в сумі 8000 доларів США, тому позивач був змушений звернутися в суд за захистом своїх порушених прав.

Заочним рішенням Комінтернівським районним судом м. Харкова від 05.02.2013 року по справі № 2020/3386/2012 позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково і стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 борг в розмірі 63 760 та судові витрати у розмірі 637,60 грн. та 120 грн. в рівних частках, з кожного окремо.

Зазначене рішення було змінено рішенням апеляційного суду Харківської області від 23.05.2013 року та стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 на користь позивача суму боргу в розмірі 75 351,94 грн. та судовий збір по 251,17 грн. з кожного, а також витрати з інформаційно-технічного забезпечення. 11.06.2013 року Комінтернівським районним судом м. Харкова видано виконавчі листи про стягнення солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суми боргу в розмірі 75 351,94 грн.

Для примусового виконання вказаних судових рішень та стягнення з відповідачів на свою користь заборгованості, позивач звернувся до Комінтернівського ВДВС ХМУЮ із заявами про відкриття виконавчих проваджень відносно ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 29.08.2014 року державним виконавцем Комінтернівського ВДВС ХМУЮ Попляком В.В. були відкриті виконавчі провадження №44555859, 44556015, 44555940 про стягнення солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 заборгованості в сумі 75 351,94 грн.

Виходячи з того, що зазначена в рішенні суду сума коштів відповідачами на даний час не сплачена на користь позивача та рішення суду є не виконаним, позивач вимушений звернутися до суду з позовом про стягнення процентів за користування коштами позивача за період з 04.06.2015 року по 03.02.2016 року.

Позивач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Представник позивача ОСОБА_9 в судове засідання не з'явився, надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_7 у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

До судового засідання відповідач ОСОБА_4 не з'явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

В наданих до суду запереченнях зазначила, що проти позову заперечує в повному обсязі та пояснила, що розписка від 01.07.2009 року була вилучена у ОСОБА_5 та знаходиться в матеріалах кримінальної справи № 638/3123/13к, що розглядається апеляційним судом Харківської області, в якості речового доказу, а тому не може бути предметом спору в іншому суді та в іншій справі. У відношенні позивача ОСОБА_5 Дзержинським районним судом м. Харкова винесено вирок за ч. 4 ст. 190 КК України з конфіскацією усього майна та позбавленням волі строком на 13,5 років. В забезпечення виконання вироку слідчим Прядко А.А. було накладено арешт на все майно, грошові кошти та цінні папери, тому не зрозуміло, як позивач, який позбавлений права користування та розпорядження майном намагається отримати будь-які доходи (проценти) до закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Також зазначила, що 18.04.2016 року ОСОБА_5 визнано винним в скоєнні злочину за ч.4 ст. 190 КК України, а апеляційним судом Харківської області змінено вирок та ухвалено новий, яким засуджено позивача до 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Вирок по кримінальній справі № 63,8/3123/13-к набрав законної сили з моменту проголошення. Внаслідок зазначених обставин, ОСОБА_5 втратив право отримання коштів, з якими він втратив правовий зв'язок. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 квітня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволені. Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 проценти за користування грошовими коштами за договором позики, три проценти річних за період з 04 червня 2015 року по 03 лютого 2016 року в розмірі 38 495 (тридцять вісім тисяч чотириста дев'яносто п'ять) грн. 98 коп.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_5 в задоволенні його позовних вимог у повному обсязі.

Судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Судом повно та всебічно досліджені надані докази, дана їм належна оцінка, правильно встановлено природу спірних правовідносин та закон, їх регулюючий, та на підставі встановленого ухвалене рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 11, 60, 212, 214, 215 ЦПК України.

Судом встановлено, що заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.02.2013 року було стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суму боргу у розмірі 63 760 грн., судові витрати в розмірі 637,60 грн. та 120 грн. в рівних частках з кожного окремо (а.с. 16-17).

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 23.05.2013 року рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.02.2013 року в частині розміру стягнутої суми було змінено та стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суму боргу в розмірі 75 351,94 грн., а також судовий збір в розмірі 251,17 грн. з кожного та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи по 40 грн. з кожного (а.с. 18).

Відповідно до постанов про відкриття виконавчого провадження ВП №№ 44556015, 44555859, 44555940 від 29.08.2014 року було відкрито виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 на користь позивача суму боргу у розмірі 75 351,94 грн. (а.с. 25,26,27).

Як вбачається з листа державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Попляк В.В. № 17389/14-29 від 22.12.2014 року представнику позивача ОСОБА_9 було повідомлено про те, що на примусовому виконанні перебуває три виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суми боргу. При примусовому виконанні боржником ОСОБА_10 було сплачено суму боргу в розмірі 1709 грн., з яких 50 грн. витрати на проведення виконавчих дій, 150,82 грн. виконавчий збір, та 1508,18 сума стягнутого боргу. Станом на 22.12.2014 року рішення суду не виконано (а.с. 28).

Згідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки відповідачами свої грошові зобов'язання перед позивачем не виконано, то ці зобов'язання є такими, що не припинилися.

Відповідно до ч. 1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності на неможливість виконання ним грошового зобов'язання, на підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин суд, у відповідності до положень ст.ст. 536, 1048 цього Кодексу, дійшов обґрунтованого висновку про солідарне стягнення з трьох відповідачів процентів за користування грошовими коштами за договором позики та трьох процентів річних.

Доводи апеляційної скарги про те, що усе майно позивача підлягає конфіскації на користь держави, у тому числі і грошові кошти, нібито неповернуті йому відповідачами, а тому позовні вимоги про стягнення відсотків за користування грошима не підлягають задоволенню, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не спростовують правильності висновку суду належними та допустимим доказами.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для зміни чи скасування рішення немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати з цивільних справ,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала судової колегії набирає чинності негайно, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: І.Ю. Трішкова

Судді: С.С. Кругова

А.В. Котелевець