Справа № 573/1281/16-ц
У Х В А Л А

"05" липня 2016 р. Суддя Білопільського районного суду Сумської області Кліщ О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1, - про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

04.07.2016 року позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до відповідачів: ОСОБА_2 та фермерського господарства «Пінчук», третьої особи-Улянівської державної нотаріальної контори,- про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, про поділ майна подружжя, про визнання права власності на майно.

Одночасно з позовною заявою позивачка подала заяву про забезпечення позову, в котрій вказала, що вона з 21.08.2007 по 20.12.2011 року почала проживати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без реєстрації шлюбу за адресою: Сумська область, Білопільський район, с.Тучне, вул. 40 років Перемоги, 18, в належному позивачці будинку, вести спільне господарство та мати спільний сімейний бюджет.

20.12.2011 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_3, отримавши після шлюбу прізвище ОСОБА_3( дошлюбне прізвище-Шкрудь Т.І.).

Рішенням Білопільського районного суду Сумської облаті від 13.05.2015 року у справі № 573/605/15-ц, яке набрало законної сили, шлюб між позивачкою та ОСОБА_3 було розірвано, однак після розірвання шлюбу вони продовжували проживати разом за адресою : Сумська область, Білопільський район, с.Тучне, вул.40 років Перемоги, 18 в належному їй будинку, вести спільне господарство та мати спільний сімейний бюджет.

07.03.2016 року ОСОБА_3 помер.

Спільних дітей із померлим ОСОБА_3 у позивачки не має.

Позиваючись до суду з позовом про поділ майна, яке залишилося після смерті чоловіка, позивачка просить суд визнати за нею, як дружиною померлого, право власності на 1/3 частину спадкового майна фермерського господарства «Пінчук», юридична адреса якого: 41854, Сумська область, Білопільський район, селище міського типу Жовтневе, вул. Архітектурна, будинок № 7, яке перебувало на балансі останнього станом на 31.03.2016 року, та яке із 04.03.2016 року очолює донька померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_4.

Вказуючи в заяві про забезпечення позову про те, що відповідачем-2 може бути здійснено відчуження майна, яке перебуває на балансі даного фермерського господарства, внаслідок чого позивачка не зможе отримати майно, на яке претендує, в натурі або, до набрання чинності рішенням у цій справі, після відчуження такого майна будуть витрачені кошти, одержані від реалізації такого майна, - позивачка просить суд в порядку забезпечення позову накласти арешт на все нерухоме та рухоме майно фермерського господарства «Пінчук» ( ідентифікаційний код 21128247, юридична адреса: 41854, Сумська область, Білопільський район, селище міського типу Жовтневе, вул. Архітектурна, будинок № 7), у тому числі на транспортні засоби, трактори, причепи, комбайни, тощо, яке відноситься до основних засобів в розумінні п.п.14.1.138 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, крім коштів на рахунках, відкритих у банківських установах, засобів захисту рослин, паливно-мастильних матеріалів та сільгосппродукції нового, 2016 року, урожаю.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши зміст заяви про забезпечення позову, приходить до висновку про відмову у забезпеченні позову з наступних підстав.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Підстави для забезпечення позову передбачено ст.151 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускаєтьс на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно п.4 вищезазначеної постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів, наприклад, обмеження можливості господарюючого субєкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотніх наслідків.

Відповідно до п.п.2,3 ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову має бути зазначено: вид забезпечення позову, який належить застосувати з обгрунтуванням його необхідності та інші відомості, які необхідні для забезпечення позову. Тобто навести належні аргументи щодо застосування саме цього заходу та повно викласти в заяві про забезпечення позову всі необхідні відомості, від яких залежить можливість задоволення цієї заяви судом, а відтак і вжиття заходів забезпечення позову.

Так, позивачка не вказала у заяві про забезпчення позову перелік майна, на яке вона просить накласти арешт, обмежившись лише узагальненими назвами транспортних засобів, без вказівки їх марки, реєстраційних номерів, року випуску, також не зазначила первинні дані щодо походження спірного рухомого майна, на частину якого вона претендує, адже в тексті позовної заяви позивачка вказала, що всі технічні засоби 1991- 2008 років випуску, тобто придбані ОСОБА_3 як до реєстрації шлюбу з позивачкою, так і після розірвання шлюбу з позивачкою, ( 17.08.2015 року. 29.01.2016 року, 22.02.2016 року), тобто не надала доказів того, чи придбавалося спірне майно за час шлюбу і чи є воно спірним майном подружжя і чи придбавалося за спільні кошти подружжя.

В доданій до позовної заяви ухвалі Білопільського районного суду Сумської області від 01 квітня 2016 року, ( про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи: Улянівська державна нотаріальна контора Білопільського району Сумської області, ОСОБА_2,- про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу), у судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник- захисник ОСОБА_5 заяву про встановлення факту проживання однією сімєю без шлюбу з ОСОБА_3 підтримали у повному обсязі, суду зазначили, що ніякого спору зі спадкоємцями покійного ОСОБА_3 немає, оскільки є заповіт, згідно якого ОСОБА_3 все своє майно заповів своєму синові від першого шлюбу ОСОБА_2 Встановлення даного юридичного факту потрібно для отримання допомоги на поховання та, можливо, для захисту у майбутньому майнових прав ОСОБА_1 щодо майна, яке було придбано нею та покійним ОСОБА_3 у шлюбі.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_6 просив заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду, оскільки з матеріалів справи вбачається спір про право, зокрема, на автомобілі, які згідно документів належать ОСОБА_3, але на даний час автомобілі знаходяться у ОСОБА_1

Вищезазначена ухвала набрала законної сили, не була оскаржена ОСОБА_1

Тобто не спростований факт знаходження у ОСОБА_1 автомобілів, належних за документами ОСОБА_3

Згідно доданого до заяви про забезпечення позову витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ФГ «Пінчук» не вбачається, що ФГ «Пінчук» було засноване в період шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заява про забезпечення позову від 04.07.2016 року задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.151-153, 208-210 ЦПК України,- суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд протягом пяти днів з дня проголошення.

Суддя