АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2016року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.,

суддів: Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі: Меженко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 03.02.2016 у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова», ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А

У липні 2015 року позивач звернулась до суду із позовом в якому, з урахуванням уточнень, просила суд стягнути з ПрАТ «СК «Нова» на її користь не доплачену суму страхового відшкодування в розмірі 14074,09 грн., пеню - 4966,41 грн. за період з 26.03.2015 по 10.11.2015, матеріальну шкоду у сумі 1000,00 грн. та судові витрати - 600,00 грн. Стягнути із ОСОБА_2 на її користь різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 35790,84 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 03.02.2016 позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова», ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Нова» на користь ОСОБА_1 - 24668,28 грн. страхового відшкодування та судовий збір у розмірі 297,60 грн., а всього 24965, 88 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 25070,00 грн. витрат та 302,40 грн. судового збору, а всього 25372, 40 грн.

Справа № 755/14455/15-ц
№ апеляційного провадження 22-ц/ 796/5862/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Астахова О.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
В іншій частині - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представником ПрАТ «СК «Нова» подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про його незаконність і необґрунтованість у зв'язку із порушенням норм матеріального та процесуального права як таке, що ухвалено за неповного дослідження обставин справи. Представник відповідача зазначає, що судом першої інстанції порушено вимоги ч. 1 ст. 11 ЦПК України, оскільки позивач просив стягнути з ПрАТ «СК «Нова» не доплачену суму страхового відшкодування в розмірі 14074 грн. 09 коп., а судом першої інстанції безпідставно та незаконно було стягнуто з ПрАТ «СК «Нова» страхове відшкодування в розмірі 24668 грн. 28 коп. Також вказує, що в матеріалах справи знаходиться дві оцінки пошкодженого автомобіля, проведення яких було замовлено сторонами до початку судового розгляду, але суд першої інстанції, не зрозуміло з яких причин, надав перевагу одному доказу над іншим, а саме звіту оцінювача, який було надано позивачем та в якому вартість деталей значно завищено. Отже, судом першої інстанції не було надано належної уваги доводам, викладеним у запереченнях на позовну заяву, які були надані відповідачем, у зв'язку з чим судом першої інстанції при розгляді вказаної справи порушено вимоги ст. 212 ЦПК України, однобічно і упереджено розглянуто матеріали справи, не надано належної оцінки доказам наданими відповідачем та порушено принципи об'єктивності, всебічності і повноти розгляду справи. Виходячи з викладеного, представник відповідача в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог до ПрАТ «СК «Нова» в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача заперечувала проти доводів апеляційної скарги, разом з тим визнала обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо виходу суду першої інстанції за межі позову, в зв'язку з чим вважала, що рішення суду підлягає скасуванню, а заявлені ними позовні вимоги задоволенню в повному обсязі, шляхом зміни і суми, що була стягнута з винної особи.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялись, причини неявки суду не повідомляли. Тому, в порядку ст..ст. 303-1, 305 ЦПК України колегія суддів вважала за доцільне розглянути справу за відсутності вказаних осіб.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із фактично понесених позивачем витрат на відновлювальний ремонт автомобіля належного позивачу, які складають 75070,00 грн. та ліміту встановленого полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у розмірі 50000,00 грн.. Оскільки відповідачем ПрАТ «СК «Нова» здійснено позивачу виплату страхового відшкодування у розмірі 25331,72 грн., то недоплачена сума страхового відшкодування складає 24668,28 грн. (50000,00 - 25 331,72 = 24668,28 грн.). Інша сума стягнута з відповідача ОСОБА_2, як з винної особи в порядку ч. 2 ст. 1187 ЦК України.

Також, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача ПрАТ «СК «Нова» на користь позивача суми пені, оскільки має місце спір про розмір страхового відшкодування і вини ПрАТ «СК «Нова», з огляду на наявність двох різних звітів суб'єктів оціночної діяльності, немає.

Проте, погодитись з такими висновками суду першої інстанції в повному обсязі колегія суддів апеляційного суду не вважає за можливе.

В порядку ч.ч.1,3 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, як є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 20.10.2014, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зі змісту вказаної постанови суду вбачається, що ОСОБА_2 30.09.2014 о 12:30 керуючи автомобілем «Тойота Ауріс» д.н.з НОМЕР_2, в м. Києві по вул. Богатирська, 6/1, при зміні напрямку руху, не переконалася, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів (а.с.10).

Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0546439 від 26.09.2014, цивільно-правова відповідальність автомобіля, яким керувала ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована в ПАТ «СК «Нова», термін дії з 27.09.2014 по 26.09.2015. Ліміт : відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50000,00 грн., франшиза складає 500.00 грн. (а.с.157).

Власником пошкодженого автомобіля «Міцубісі» д.н.з. НОМЕР_1, є позивач ОСОБА_1

За даними рахунку на оплату № 509 від 01.07.2015 виданого ФОП ОСОБА_6 вартість ремонту автомобіля «Міцубісі» д.н.з. НОМЕР_1 становить 75070,00 грн., з яких: вартість робіт за актом надання послуг № 40 від 01.07.2015 складає 14800,00 грн., вартість замінених деталей 60270,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 40 від 01.07.2015.

Факт оплати позивачем рахунку № 509 від 01.07.2015 виданого ФОП ОСОБА_7 за ремонт автомобіля «Міцубісі» д.н.з. НОМЕР_1 у сумі 75070,00 грн. підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 45 від 02.07.2015 (а.с.57).

Як вбачається з платіжних доручень № 22788 від 13.03.2015, № 22889 від 19.03.2015 та № 25250 від 29.07.2015 ПАТ «СК «Нова» було здійснено виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 у загальному розмірі 25331,72 грн. (10132,69 грн. + 10 132,69 грн. + 5 066,34 грн.) (а.с.133-135).

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з ушкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого dпорядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення ушкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Отже положення вказаної норми чинного законодавства передбачають обов'язок страховика виплатити витрати пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Так, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо визначення суми відновлювального ремонту, яка відповідає фактичними витратами, понесеними позивачем. При цьому слід зазначити про безпідставність доводів апеляційної скарги про те, що суд надав перевагу звіту оцінювача, який було надано позивачем, оскільки суд виходив із документально підтверджених фактичних витрат на відновлювальний ремонт позивача. Проте, судом не був врахований коефіцієнт фізичного зносу, що є обов'язковим, виходячи з наведеної норми Закону.

Як у Звіті № 1811 від 19.11.2014, виконаного на замовлення позивача, так і у звіті № 94/12 від 11.11.2014, виконаного на замовлення ПрАТ «СК «Нова» коефіцієнт фізичного зносу визначений на рівні 0,52 (а.с.11-41;109-132). Виходячи з формули наведеної експертами вартість відновлювального ремонту автомобіля позивач з урахуванням зносу становить 36033,60 грн. А сама формула є наступною: Сврз = Ср+См+Сс*(1-Ез), де Сврз - вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача з урахуванням зносу; Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт; См - вартість матеріалів; Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, Ез - коефіціет зносу. За актом надання послуг № 40 від 01.07.2015 вартість ремонтно-відновлювальних робіт становить 14800 грн., а вартість матеріалів, в тому числі і нових складників, становить 60270 грн. Тому, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача з урахуванням зносу становить 14800+60270*(1-0,52)= 36033,6 грн.

Оскільки ПрАТ «СК «Нова» позивачу було виплачено страхове відшкодування у розмірі 25331,71 грн., що не відповідає розміру відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням його зносу, то стягненню з даного відповідача на користь позивача підлягає різниця між вказаними сумами, що становить 10701,89 грн.

Наведене не враховано судом першої інстанції, а саме ним допущено неповне з'ясування обставин справи та порушення норми матеріального права. Також заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо порушення ст.11 ЦПК України, так як позивач просив стягнути з ПрАТ «СК «Нова» не доплачену суму страхового відшкодування в розмірі 14074,09 грн. (а.с.158-160), а судом першої інстанції було стягнуто з ПрАТ «СК «Нова» страхове відшкодування в розмірі 24668,28 грн.

В порядку ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що різницю між фактично понесеними позивачем витратами на відновлювальний ремонт транспортного засобу «Мітсубші» д.н.з. НОМЕР_1 та страховим відшкодуванням, що підлягає стягненню з ПрАТ «СК «Нова», належить стягнути з винної у настанні дорожньо-транспортної пригоди особи - ОСОБА_2, проте невірно визначив її розмір. Так, оскільки сума відновлювального ремонту становить 75070,00 грн., а сума страхової виплати становить 36033,60 грн., то відповідач ОСОБА_2 мала б відшкодувати різницю між вказаними сумами, що дорівнює 39036,40 грн.. Однак позовні вимоги до цього позивача були заявлені на суму 35790,84 грн., а тому виходячи із принципу диспозитивності, апеляційній суд вважає, що стягненню з цього відповідача на користь позивача підлягає саме заявлена останнім сума - 35790,84 грн.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог сторонами не оскаржується, а отже перегляду апеляційним судом не підлягає.

Положення ст. 88 ЦПК України передбачають розподіл судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, відповідно, з кожного відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума понесених судових витрат у розмірі 1% від суми задоволених позовних вимог пред'явлених до даного відповідача.

В порядку ст. 305 ЦПК України підставами для зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції може бути змінено в частині визначення розміру відшкодування, що підлягає стягненню з кожного з відповідачів, оскільки в переважній більшості висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства. Відповідно, в решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» - задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 03.02.2016 - змінити.

Стягнути з ПрАТ «СК «Нова» (; місцезнаходження: м. Київ, вул. М.Раскової,11) на користь ОСОБА_1 - 10701,89 грн. страхового відшкодування та судовий збір у розмірі 107,01 грн., а всього 10808 (десять тисяч вісімсот вісім) гривень 90 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, місце проживання: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 35790,89 грн. витрат та 350,90 грн. судового збору, а всього 36141 (тридцять шість тисяч сто сорок одну) гривню 79 копійок.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: