Ухвала

іменем україни

20 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Дем'яносова М.В., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 30 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, у якому просила визначити між сторонами порядок користування та розпорядження земельною ділянкою, розташованою по АДРЕСА_1, площею 0,12 га, за варіантом, встановленим комісією із вирішення земельних спорів при Козівській селищній раді Тернопільської області, виділивши їй у користування земельну ділянку, орієнтовною площею 416,93 кв. м, а відповідачу - орієнтовною площею 430,38 кв. м; земельну ділянку, орієнтовною площею 351,55 кв. м - виділити у спільне сумісне користування для заїзду та обслуговування житлового будинку з господарськими спорудами.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона з відповідачем стали співвласниками житлового будинку з господарськими спорудами в результаті поділу спільної сумісної власності колишнього подружжя. Оскільки сторони не досягли згоди щодо порядку користування земельною ділянкою через напруженість у стосунках, тому це питання підлягає вирішенню в судовому порядку.

Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 30 березня 2016 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною 2 ст. 337 ЦПК України установлено, що не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Задовольняючи вказаний позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку відповідно до вимог ст. ст. 10, 60, 61, 212 ЦПК України, а також, урахувавши обставини справи, правильно виходив із того, що варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку з господарськими спорудами, запропонований комісією з вирішення земельних спорів Козівської селищної ради, відповідає інтересам сторін: враховує складність конфігурації спірної земельної ділянки, місце розташування житлового будинку і господарських споруд, можливість автономного використання належних сторонам частин будинку і земельних ділянок.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд із дотриманням вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України перевірив доводи апеляційної скарги та спростував їх відповідними висновками, в результаті чого постановив законну й обґрунтовану ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 315 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права щодо оцінки наявних у справі доказів, що призвело до порушення норм матеріального права, не є суттєвими, враховуючи положення ч. 2 ст. 337 ЦПК України, на правильність висновків судів не впливають, зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Не може бути скасоване правильне по суті рішення з одних лише формальних підстав.

Отже, судові рішення є законними та обґрунтованими, ухваленими із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для їх скасування відсутні, тому відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України вони підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 30 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

М.В.Дем'яносов

І.К.Парінова