Справа № 177/1470/16-ц
Провадження № 2-о/177/61/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 липня 2016 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Приміч Г. І.

народних засідателів Борисової Л.І., Осавалюк Г.П.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

прокурора - Іванченка П.П.

представника психіатричного закладу К З «Гейківська психоневрологічна лікарня» ДОР, що подав заяву ОСОБА_1, яка є і лікарем - психіатром

особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги - ОСОБА_2

законного представника особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги - ОСОБА_3

представника особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги - адвоката ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в місті ОСОБА_5 цивільну справу за заявою представника Комунального закладу «Гейківська психоневрологічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради про госпіталізацію ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до психіатричного закладу, -

В С Т А Н О В И В:

Представник КЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня» ДОР звернувся до суду з заявою про госпіталізацію ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до психіатричного закладу. В обґрунтування заяви вказував, що у ОСОБА_2 діагностовано гостре порушення психічного стану, а саме остання страждає шизофренією, параноїдна форма, афективно-параноїдний синдром та у звязку з тяжким психічним станом неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, являє небезпеку для себе та оточуючих, та потребує стаціонарного лікування. Зазначав, що ОСОБА_2 рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21.10.1986 року визнана недієздатною та до КЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня» ДОР звернувся опікун хворої ОСОБА_2 ОСОБА_3 з заявою про госпіталізацію останньої вказуючи на погіршення її психічного стану.

Тому представник заявника просить суд ухвалити рішення про госпіталізацію ОСОБА_2 у психіатричний заклад КЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня» ДОР для надання психіатричної допомоги.

У судовому засіданні представник КЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня» ДОР - лікар-психіатр заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просили суд їх задовольнити.

Особа, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала щодо її госпіталізації до психіатричного закладу, але не могла суттєво висловити свою думку.

Законний представник ОСОБА_2 ОСОБА_3. просила заяву представника Комунального закладу «Гейківська психоневрологічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради про госпіталізацію ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до психіатричного закладу задовольнити, вказувала, що останнім часом психічний стан ОСОБА_2 значно погіршився та остання потребує лікування в стаціонарі, що вона виявляє небезпеку для себе та оточуючих, веде себе агресивно, намагається застосувати фізичне насильство..

Прокурор також не заперечував проти задоволення вище вказаної заяви.

Представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_4 покладався на розсуд суду.

Суд, вислухавши прокурора, особу, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу, представника психіатричного закладу - лікаря-психіатра, законного представника, представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_4 , дослідивши письмові матеріали справи, знаходить заявлені вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21.10.1986 року ОСОБА_2 визнана недієздатною та рішенням виконкому Дзержинської районної ради від 16.08.2000 року № 101/1 опікуном призначено ОСОБА_3 (а.с.4).

Як вбачається з висновку комісії лікарів психіатрів КЗ «Гейківська ПЛ» ДОР від 06.07.2016 року ОСОБА_2 страждає тяжким психічним захворюванням шизофренією, параноїдна форма, афективно-параноїдний синдром та у звязку з погіршенням психічного стану, що виразилось в неадекватній поведінці, в тому, що вона розмовляла сама з собою, висловлювала маячні ідеї у відношенні рідних та оточуючих, та у звязку з тим, що остання обумовлює небезпеку для себе та оточуючих, неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність потребує стаціонарного лікування.

Відповідно до положень ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона:

вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють

собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або

неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві

потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до положень ст. 13 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

Однак, вказане положення рішенням Конституційного Суду N 2-рп/2016 від 01.06.2016 року, яке є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними). Та визначено такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що "стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, разом із статтями 2, 3 та 4, посідає провідне місце серед основоположних прав, що гарантують фізичну безпеку особи, і тому її важливість є надзвичайною. Її основною метою є запобігання свавільного чи невиправданого позбавлення свободи" (пункт 30 рішення у справі "МакКей проти Сполученого Королівства" від 3 жовтня 2006 року).

У пункті 1 статті 5 Конвенції закріплено підстави для правомірного позбавлення особи свободи відповідно до процедури, встановленої законом, до яких належить і законне затримання психічнохворої особи, а в пункті 4 цієї статті передбачено перевірку законності такого затримання у судовому порядку.

Європейський суд з прав людини визначив вимоги, яких необхідно дотримуватися під час законного затримання психічнохворих осіб відповідно до підпункту (е) пункту 1 статті 5 Конвенції, а саме: "за винятком випадків крайньої необхідності, людина не має позбавлятися свободи до тих пір, поки не буде переконливо доведено, що вона дійсно є "психічнохворою". Сама сутність того, в чому слід переконати компетентні державні органи - наявність психічного розладу, - вимагає обєктивної медичної експертизи; психічний розлад має бути такого характеру або ступеня, які виправдовували б обовязкове позбавлення свободи; обґрунтованість позбавлення свободи залежить від стійкості такого розладу" (пункт 39 рішення у справі "Вінтерверп проти Нідерландів" від 24 жовтня 1979 року).

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 23.05.2016 року о 12.50 год. була госпіталізована до КЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня» ДОР за заявою опікуна ОСОБА_3 (а.с.1).

Враховуючи перелічені докази, те, що ОСОБА_2 виявляє собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби, на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, суд вважає можливим вимоги представника Комунального закладу «Гейківська психоневрологічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради про госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, обґрунтованими та відповідно до ч. 5 ст. 280 ЦПК України вважає за необхідне госпіталізувати її до вказаного психіатричного закладу терміном до 3-х місяців.

Керуючись рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) від 01.06.2016 №2-рп/2016; ст.ст. 48, 10, 11, 18, 57 60, 208, 209, 212 215, 218,280, 283-290 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника Комунального закладу «Гейківська психоневрологічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради про госпіталізацію ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до психіатричного закладу - задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_2, 01.04.1949року народження, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 до Комунального закладу «Гейківська психоневрологічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради для надання психіатричної допомоги терміном до 3 (трьох) місяців.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Суддя:

Народні засідателі Борисова Л.І.

ОСОБА_6