Справа № 450/1730/15 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/783/6451/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Копняк С.М., Мельничук О.Я.,

за участі секретаря: Куцика І.Б.,

з участю: представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, представника Пустомитівського РВ ДВС ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 липня 2016 року у справі за поданням заступника начальника Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 липня 2016 року подання задоволено.

Встановлено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до погашення ним заборгованості за виконавчим листом № 2-1176/2011 від 17 лютого 2012 року, виданим Пустомитівським районним судом Львівської області; постановою №ПС2 683323 від 15.10.2015 року, виданої УПС МВС у м. Львові; постановою № 1246/20909/16 від 15.04.2016 року, виданою Львівською митницею ДФС; виконавчим листом № 450/1730/15-ц від 16.03.2016 року, виданим Пустомитівським районним судом Львівської області.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те, що жодних повідомлень від Пустомитівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області щодо стягнення заборгованості відповідно до виконавчих проваджень № 51553948 та № 51623385 або необхідності з'явитися у Пустомитівський РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області з приводу зазначених виконавчих проваджень апелянт не отримував.

Невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків. А той факт, що державним виконавцем вчинялися певні виконавчі дії по виконанню виконавчого листа не свідчить про те, що боржник ухиляється від виконання своїх боргових зобов'язань.

Просить ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 липня 2016 року скасувати та в задоволенні подання відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, пояснення представника Пустомитівського РВ ДВС ОСОБА_4С на її заперечення, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон) передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках якщо діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодження сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Таким чином, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань.

Як убачається із матеріалів справи, у Пустомитівському РВ ДВС на виконанні перебуває виконавче провадження № 51553948 з примусового виконання:

виконавчого листа № 2-1176/2011 від 17.02.2012 року виданого Пустомитівським районним судом Львівської області, щодо стягнення з ОСОБА_2 в користь ВАТ Державний ощадний Банк України 460 474,21 грн заборгованості (а.с. 52);

постанови № ПС2 683323 від 15.10.2015 року виданої ВДАІ, щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь держави штрафу в розмірі 510,00грн. (а.с. 49);

постанови №1246/20909/16 від 15.04.2016 року виданої Львівською митницею ДФС , щодо стягнення 8500,00 грн. штрафу із ОСОБА_2 (а.с. 51);

виконавче провадження №51623385 з примусового виконання виконавчого листа № 450/1730/15-ц від 16.03.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 26 048,55 грн. в користь ПАТ КБ Приватбанк"(а.с. 50).

21 липня 2016 року заступник начальника Пустомитівського РВ ДВС ОСОБА_4 звернувся в суд з поданням, в якому просив тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 у зв'язку виконання ним своїх боргових зобовязань, у якому посилався на те, що в останнього наявні невиконані зобов'язання, покладені на нього рішеннями суду та постанов. Проте конкретних доказів ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх зобов'язань не надав.

Задовольняючи подання головного державного виконавця Рослюка Т.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України, суд першої інстанції виходив лише із наявності у нього невиконаного зобов'язання, покладеного судовими рішеннями та постановами, однак це не є достатньою підставою для такого обмеження.

Частиною 6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» визначені обов'язки боржника, а саме: утримуватися від дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно належні боржникові від інших осіб.

Частиною 2 ст. 377-1 ЦПК України встановлено, що суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Тобто, стаття 377-1 ЦПК України імперативно вказує на те, що розгляд вище згаданого подання відбувається за участю державного виконавця і не містить положень про те, що неявка в судове засідання державного виконавця не є перешкодою для вирішення питання про обмеження виїзду боржника за межі України.

Як вбачається з вище наведеного, саме державний виконавець зобовязаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

В той же час, як убачається з матеріалів справи, державний виконавець в суд першої інстанції для розгляду подання взагалі не викликався і матеріали виконавчого провадження судом не оглядалися. Відтак, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець не надав суду доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішеннями суду та постановами, та що ним вчинено всі дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", спрямовані на погашення боргу.

В матеріалах виконавчого провадження, які оглядалися в суді апеляційної інстанції відсутні будь-які дані про те, що ОСОБА_2 викликався до виконавчої служби і ухилявся від сплати боргу. Хоча саме державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження про необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що прийнята з порушенням вимог процесуального закону ухвала суду першої інстанції, згідно із положеннями ст.312 ЦПК України залишатись в законній силі не може й підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали з цього питання.

Керуючись ст.303, п.4 ч.2 ст.307, п. 3 ч. 1 ст. 312, п. 2 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 липня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні подання заступника начальника Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Копняк С.М.

ОСОБА_5