Справа № 603/750/16-ц
Провадження №2/603/345/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2016 р. Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г.

за участі секретаря Сандалюка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Монастириська справу за позовом ОСОБА_1 (Іллівни) до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на майно, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 09.08.2008 року помер її батько ОСОБА_5 Ілько Ількович. Після його смерті відкрилася спадщина на: житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: вул. Центральна, 32, с. Дубенка Монастириського району Тернопільської області; земельну ділянку площею 0,2465 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0540, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №645188; земельну ділянку площею 0,4182 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0878, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №645188; земельну ділянку площею 0,5980 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0202, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №645188.

Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем, проте нотаріальною конторою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинковолодіння та втратою державного акта на земельні ділянки, що підлягають спадкуванню. З приводу втрати державного акта позивачем подано оголошення в районну редакцію газети «Вісті Придністровя».

Просить визнати за нею право власності на майно, що залишилось після смерті батька ОСОБА_6, який помер 09.08.2008 року.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_7 у судове засідання не з»явилися, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у їхній відсутності, позов підтримали.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечили в судове засідання явку представника, однак подали суду заяву, в якій просять розглядати справу за відсутності їхнього представника, проти позову не заперечили.

Залучений до участі у справі у порядку ст. 33 ЦПК України співвідповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з»явилася, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у її відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечила.

Залучений до участі у справі у порядку ст. 33 ЦПК України співвідповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з»явився, про розгляд справи у його відсутності подав заяву, зазначивши при цьому, що проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Залучений до участі у справі у порядку ст. 33 ЦПК України співвідповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з»явився, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечив.

Судом встановлено такі обставини.

Відповідно до довідки комунального підприємства «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» №401 від 28.11.2016 року, за адресою: с. Дубенка, вул. Центральна, 32 Монастириського району Тернопільської області розміщено: одноповерховий житловий будинок загальною площею 134,0 кв.м, житловою 59,9 кв.м під літерою «А-АІ», сарай «Б», стодола «В», сарай «Г», огорожа №1, ворота, хв. №2.

На даний житловий будинок 01.12.2016 року комунальним підприємством «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт (ксерокопія технічного паспорта додана до матеріалів справи).

Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 22.10.1990 року, житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: вул. Центральна, 32, с. Дубенка Монастириського району Тернопільської області належить до колгоспного двору, що складається з п»яти членів, головою якого був ОСОБА_6

Дане будинковолодіння з належними до нього будівлями та спорудами 22.10.1990 року зареєстровано в Бережанському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором, що складається з п»яти членів, головою якого зазначено ОСОБА_6 та записано в реєстрову книгу №2, стор. №66, за реєстром №166.

Земельні ділянки, призначені для будівництва то обслуговування житлового будинку і для ведення особистого селянського господарства зареєстровані за ОСОБА_6, що вбачається зі змісту довідки №675, виданої 02.12.2016 року виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області.

Із даних виписки з по господарської книги №389 за 1986 1990 роки вбачається, що у спірному будинковолодінні проживали та були зареєстровані голова двору ОСОБА_6, дружина ОСОБА_3, дочка ОСОБА_8, син ОСОБА_4, дочка ОСОБА_9, син ОСОБА_5

Станом на 15.04.1991 року у даному житловому будинку проживали: голова двору ОСОБА_6, дружина ОСОБА_3, син ОСОБА_4, дочка ОСОБА_9 син ОСОБА_5, що підтверджується випискою з будинкової книги №1, особовий рахунок №68.

Відповідно до розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК Української РСР ( 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними.

Згідно з п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовилися від належних їм часток у майні колгоспного двору та від прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_6, в користь позивача ОСОБА_1, що підтверджується їхніми заявами від 29.11.2016 року.

Крім того, як вбачається з даних витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованих 03.10.2016 року Відділом Держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області, спадкодавцю ОСОБА_6 на праві приватної власності згідно державного акта серії Р1 №645188 належали: земельна ділянка площею 0,2465 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0540, земельна ділянка площею 0,4182 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0878, земельна ділянка площею 0,5980 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0202.

Державний акт на право власності на землю серії Р1 №645188 на час розгляду справи втрачений, про що в Монастириській районній редакції газети «Вісті Придністровя» (тираж 1501) розміщено оголошення.

ОСОБА_6 помер 09.08.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №071053 від 11.08.2008 року.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на: житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: вул. Центральна, 32, с. Дубенка Монастириського району Тернопільської області; земельну ділянку площею 0,2465 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0540, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №645188; земельну ділянку площею 0,4182 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0878, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №645188; земельну ділянку площею 0,5980 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0202, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №645188.

Відповідно до ст.ст.1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги, відмови від прийняття спадщини не заявляла, прийнявши спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою №674, виданою виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області 02.12.2016 року.

У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинковолодіння та втратою державного акта на земельні ділянки, що підлягають спадкуванню, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за законом (лист приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу ОСОБА_10 №455/02-14 від 05.12.2016 року).

Зі змісту інформаційного листа приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу ОСОБА_10 №641/02-12 від 26.12.2016 року вбачається, що після смерті ОСОБА_6, померлого 09.08.2008 року, спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Відповідно до п.г ч.1 ст.81 та ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини.

Як вбачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання про підставність позову, позивач є спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_11 права власності на вищевказане майно.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 328, 1217, 1218, 1222, 1223, 1225, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 120, 121, 123 ЦК УРСР, ст.ст. 81, 131 ЗК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (Іллівни) до ОСОБА_2 сільськоїї ради Монастириського району Тернопільської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (Іллівною) право власності на спадкове майно, а саме на:

- житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по вул. Центральна, 32 у с. Дубенка Монастириського району Тернопільської області, до якого входить: одноповерховий житловий будинок загальною площею 134,0 кв. м, житловою 59,9 кв. м, під літерою «А-АІ», сарай «Б», стодола «В», сарай «Г», огорожа №1, ворота, хв. №2;

- земельну ділянку площею 0,2465 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0540, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №645188;

- земельну ділянку площею 0,4182 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0878, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №645188;

- земельну ділянку площею 0,5980 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0202, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №645188.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області.Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_12

Копія з оригіналом вірна.

Суддя Монастириського районного

суду Тернопільської області ОСОБА_12