Справа № 524/5124/16-ц
Провадження №2/524/1888/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді - Нестеренка С.Г.

при секретарі - Бельченко Н.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення частини оплаченої вартості житлово-комунальних послуг,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року до суду звернувся ОСОБА_1 з вказаним позовом, у якому зазначав, що йому належить на праві власності квартира АДРЕСА_1. У цій квартирі зареєстровані відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Відповідачі упродовж з 2015 року по 2016 рік, не брали участі в утриманні квартири. Також, відповідачі не сплачують кошти за житлово-комунальні послуги (опалення, водопостачання, водовідведення, газ, електроенергію), телефон та кабельне телебачення, вартість яких за цей період склала 10169 грн., відповідачами сплачено усього 2783 грн., тобто позивачем надмірно сплачено 850 грн. за період з липня по грудень 2015 року.

Просив стягнути: - з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 частину оплаченої вартості житлово-комунальних послуг у розмірі 850 грн.; - судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не прибули, просили розглянути справу за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували, про що надали письмові заяви.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст.382 ЦК України квартира є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Згідно ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобіганню такому порушенню.

У ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не установлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 156 ЖК Української РСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори

між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 червня 1989 року по 10 червня 2009 року, який було розірвано. Від даного шлюбу мають повнолітніх дітей - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно свідоцтва № 122 на право власності на квартиру № 100 у житлового будинку № 4 у кварталі 297 у м. Кременчуці належить на праві особистої власності позивачеві ОСОБА_1, виданого 07 лютого 1996 року Управлінням житлово-комунального господарства, зареєстрованого в реєстрову книгу за № 5 за реєстром № 51.

Як вбачається з довідки про склад сімї та реєстрацію в квартирі № 100 у будинку № 4 у кварталі 297 у м. Кременчуці зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Особовий рахунок відкритий на імя позивача ОСОБА_1

З липня по грудень 2015 року позивачем ОСОБА_1 сплачено за житлово-комунальні послуги, телефон, кабельне телебачення у сумі 2061 грн., а відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в сумі 2783 грн. Загальна сума сплачених коштів за житлово-комунальні послуги складає 4844 грн., яка підлягає діленню на чотирьох осіб, тобто кожен з мешканців квартири № 100 у житлового будинку № 4 у кварталі 297 у м. Кременчуці повинен був сплатити кошти в сумі 1211 грн. за період з липня по грудень 2015 року. Звідси постає, що позивачем надлишково сплачено кошти в сумі 850 грн., які підлягають стягненню з відповідачів у дольовому порядку.

Відповідачі не подали до суду належних і допустимих доказів на спростування позову.

За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню, оскільки позивач не визначив порядок стягнення судових витрат.

Необхідно стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 частину оплаченої вартості житлово-комунальних послуг у розмірі 283,33 грн. з кожного та кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 183,73 грн. з кожного.

При цьому, суд враховує, що такі розміри обчислені позивачем вірно та в межах строків позовної давності, враховуючи, що позов подано до суду 08 липня 2016 року.

Керуючись ст.ст. 16, 322, 525, 526 ЦК України, ст. 156 ЖК України, ст.ст. 14, 57 59, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України,

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 частину оплаченої вартості житлово-комунальних послуг у розмірі 283,33 грн. з кожного та кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 183,73 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука упродовж десяти днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Повне рішення виготовлено 30 грудня 2016 року.

Суддя: