Справа №592/1339/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1141/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

12 липня 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Шевченка В. А.,

суддів - Семеній Л. І. , Бойка В. Б.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4,

на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 травня 2016 року

у справі за скаргою ОСОБА_5 на неправомірні дії Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, заінтересована особа ОСОБА_3,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду із зазначеною вище скаргою, у якій указувалося, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 листопада 2014 року її зобовязано знести самовільно побудований шиферний паркан між садибами № 67 і № 69 по вул. С. Лазо в м. Суми від поворотної точки «Г» плану земельної ділянки ОСОБА_3 по вул. С. Лазо, 69 до сараю гаража, позначеного на плані присадибної ділянки під літ. «В» садиби № 67.

У ході виконання даного рішення постановою державного виконавця ВДВС Сумського міського управління юстиції від 17 грудня 2015 року виконавче провадження № 48210454 було закінчене, однак постановою в.о. начальника Ковпаківського ВДВС Сумського МУЮ від 18 січня 2016 року вказану постанову державного виконавця було скасовано.

Посилаючись на те, що постанова про закінчення виконавчого провадження була скасована безпідставно, заявниця просила визнати дії в.о. начальника Ковпаківського ВДВС Сумського міського управління юстиції та його постанову незаконними і скасувати останню.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 травня 2016 року скаргу задоволено.

Дії в.о. начальника Ковпаківського ВДВС Сумського міського управління юстиції та його постанову від 18 січня 2016 року визнано незаконними зі скасуванням цієї постанови.

В апеляційній скарзі представника ОСОБА_3 ОСОБА_4, ставиться питання про скасування цієї ухвали із постановленням нової про відмову у задоволенні скарги з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_5, суд першої інстації виходив із незаконності оскаржуваної у даній справі постанови, якою безпідставно скасовано постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Утім погодитися з таким висновком не можна з наступних мотивів.

З матеріалів справи вбачається, що набравшим законної сили рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 листопада 2014 pоку зобовязано ОСОБА_5 знести частину самовільно побудованого шиферного паркану між домоволодіннями №№ 67 і 69 по вул. С.Лазо в м. Суми від поворотної точки Г плану земельної ділянки ОСОБА_6 по вул. С.Лазо, 69 в м. Суми і до сараю-гаража, позначеного на плані присадибної ділянки під літ. В домоволодіння № 67 (а. с. 5-6).

На виконання даного рішення 21 липня 2015 року державним виконавцем ВДВС СМУЮ у Сумській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 48210454 та надано ОСОБА_5 строк для його добровільного виконання (а. с. 7).

Оскільки у добровільному порядку рішення суду боржником виконане не було, то 05 та 13 серпня 2015 року державним виконавцем на неї накладено штрафи, а 04 вересня 2015 року - направлені запити до будівельних організацій про необхідність залучення відповідного спеціаліста для проведення демонтажу паркану. 14 грудня 2015 року ФОП ОСОБА_7 повідомив про можливість виконання робіт зі знесення паркану, вартість яких мала складати 800 грн.00 коп., що підтверджується наданими в суді першої інстанції поясненнями державного виконавця Рожкової І.В.

17 грудня 2015 року державним виконавцем ВДВС СМУЮ у Сумській області Ярошенком М.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 48210454 у порядку передбаченому п. 11 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» і направлено подання до правоохоронних органів для притягнення боржника до кримінальної відповідальності за невиконання виконавчого документа (а. с. 8)

Згідно заяви стягувача ОСОБА_3, поданої до Ковпаківського ВДВС Сумського міського управління юстиції 18 січня 2016 року, остання сплатила авансовий внесок в сумі 800 грн. для виконання робіт зі знесення частини самовільно побудованого шиферного паркану між домоволодіннями №№ 67 і 69 по вул. С.Лазо в м. Суми та просила відновити виконавче провадження по виконанню рішення суду (а. с. 25).

Постановою в.о. начальника Ковпаківського відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_8 від 18 січня 2016 року постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції у Сумській області від 17 грудня 2015 року скасовано, а виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого за рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 листопада 2014 pоку в справі № 592/8414/13-ц, відновлено (а. с. 10-11).

Визнаючи дану постанову незаконною й скасовуючи її, суд не урахував, що відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» (далі-Закону) після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

У даному випадку виконавче провадження закінчене на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону у звязку з повернення виконавчого документа до суду, який його видав, згідно з частиною третьою статті 75 цього Закону (а. с. 12-14).

Указана підстава закінчення виконавчого провадження стосується випадків неможливості виконання рішення саме без участі боржника, однак у конкретній же справі, як згадувалося вище, виконання робіт зі знесення паркану є можливим без участі ОСОБА_5, що виключає можливість закінчення виконавчого провадження із зазначених у постанові підстав.

Крім того, на державного виконавця, з огляду на положення ст. ст. 1, 2, 11 Закону покладено обовязок щодо вчинення активних дій з примусового виконання рішень. Частиною 2 ст. 75 Закону йому, зокрема, надано право організовувати виконання рішення відповідно до повноважень наданих законом у разі якщо рішення не виконано та виконання може бути проведено без участі боржника. Також п. 19 ч. 3 ст. 11 Закону закріплює право державного виконавця у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону з метою забезпечення провадження виконавчих дій стягувач може за погодженням з державним виконавцем внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби певну грошову суму для здійснення необхідних витрат або покриття їх частини, якщо інше не передбачено цим Законом.

З наведеного слідує, що при наявності реальної можливості виконання рішення без участі боржника, державний виконавець не вжив усіх необхідних заходів щодо організації такого виконання та зясування позиції стягувача з приводу авансування витрат на проведення виконавчих дій. Тому закінчення виконавчого провадження за таких умов слід визнати передчасним.

З урахуванням викладеного в.о. начальника Ковпаківського відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_8 в порядку контролю за законністю виконавчого провадження, передбаченого ст. 83 Закону, обґрунтованого скасував постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження та на підставі 51 Закону вірно відновив виконавче провадження.

Та обставина, що особисто ОСОБА_3 не оскаржила постанову від 17 грудня 2015 року не може впливати на правильність і законність дій субєкта оскарження.

Таким чином, оскаржувана ухвала на підставі п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нової про відмову у задоволенні скарги.

Стосовно до ст. 388 ЦПК України з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 необхідно стягнути 275 грн. 60 коп. на компенсацію сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, п. 2 ч. 1 ст. 312, ст. 315, 387, 388 ЦПК, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4, задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 травня 2016 року в даній справі скасувати, а в задоволенні скарги ОСОБА_5 на неправомірні дії Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 275 грн. 60 коп. на компенсацію сплаченого нею судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього дня на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -