Справа № 160/214/16-ц
Провадження № 2/160/89/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кідиби Т.О.,

секретар судового засідання - Сташук В.П.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02 січня 2016 року о 21:10 ОСОБА_3 в с. Юнівка Локачинського району, перебуваючи за кермом автомобіля "ВАЗ 2101", державний номерний знак НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем "ВАЗ 21043", номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, який рухався в напрямку м. Луцька, та здійснив дорожньо-транспортну пригоду, під час якої автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Локачинського районного суду від 11 лютого 2016 року у справі № 160/28/16-п ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Майнова шкода, завдана позивачу внаслідок неправомірних дій відповідача, складає витрати на відновлювальний ремонт автомобіля в сумі 16 234,31 грн. та 1 000 грн. витрат, пов'язаних з проведенням оцінки пошкодженого транспортного засобу.

Крім того, внаслідок протиправних дій відповідача йому було заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в сумі 10 000 грн., адже внаслідок пошкодження транспортного засобу він зазнав чимало переживань та страждань з приводу того, що особи, відповідальні за збитки, не поновлюють його порушене право. Хвилювання та думки про відновлення транспортного засобу тримали його у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в сім'ї та на роботі. Втративши можливість вільно користуватися транспортним засобом, позивач змушений витрачати значний час для пересування громадським транспортом на роботу та для вирішення питань, пов'язаних із відновленням автомобіля, що спричинило ряд незручностей та проблем, негативних наслідків та моральних страждань для нього.

Просить стягнути з відповідача в його користь майнову шкоду в сумі 16 234 грн. 31 коп., завдану внаслідок ДТП, 1 000 грн. витрат, пов'язаних з оцінкою транспортного засобу, 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та судові витрати у справі.

У судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, зменшивши її розмір до 5 000 грн. В решті позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав повністю.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що 02 січня 2016 року о 21:10 ОСОБА_3 в с. Юнівка Локачинського району, керуючи автомобілем "ВАЗ 2101", номерний знак НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем "ВАЗ 21043", номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, який рухався в напрямку м. Луцька, та здійснив дорожньо-транспортну пригоду, під час якої автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с. 11).

Вищезазначені обставини підтверджуються протоколами про адміністративні правопорушення серії АП1 №№ 991961, 991962 від 12 січня 2016 року, складеними відносно відповідача за ст. 124, ч.1 ст. 130 КпАП України (а.с.11,12), довідкою Локачинського РВ УМВС України у Волинській області від 12 січня 2016 року про отримані автомобілем ВАЗ 21043, номерний знак НОМЕР_2, механічні пошкодження (а.с.8), а також постановою Локачинського районного суду від 11 лютого 2016 року, згідно з якою ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у відповідності до ст. 36 КУпАП (а.с.9).

Право керування автомобілем ВАЗ 21043, номерний знак НОМЕР_2, що внаслідок винних дій відповідача отримав механічні пошкодження, належить ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 7).

Згідно із висновком про вартість матеріального збитку до звіту № 2016/2832 про оцінку транспортного засобу ВАЗ 21043, номерний знак НОМЕР_2, вартість відновлювального ремонту даного автомобіля становить 16 234,31 грн. (а.с.40), вартість послуг оцінювача складає 1 000 грн., оплата яких позивачем підтверджується рахунком оцінювача та квитанцією про сплату № ПН1922 від 08 лютого 2016 року (а.с.81, 82).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Пунктом 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України передбачено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.1,2 ст. 1187 ЦК України).

За змістом ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річтого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збиткиу повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Розмір відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру та обсягу душевних страждань, які зазнав позивач в результаті ДТП, вчиненні дій, спрямованих на відновлення своїх порушених прав, відновлення пошкодженого транспортного засобу, втрату можливості користування автомобілем, ступеня вини відповідача, який по даний час збитки позивачу не відшкодував, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно із ч.1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем доведено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02 січня 2016 року, та відбулася з вини відповідача, ОСОБА_1 було завдано майнової та моральної шкоди, розмір якої доведено позивачем та не заперечується ОСОБА_3, визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує нічиїх прав та інтересів, а тому його необхідно прийняти та ухвалити рішення про задоволення позову і стягнути з відповідача на користь позивача 16 234,31 грн. у відшкодування майнової шкоди, 1 000 грн. витрат, понесених ОСОБА_1 на оцінку пошкодженого транспортного засобу, та 5 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у справі в розмірі 551,20 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 61, 88, 174, ч. 3 ст. 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.15, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 16 234 (шістнадцять тисяч двісті тридцять чотири) грн. 31 коп. на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, 1000 (одна тисяча) грн. витрат, пов'язаних з оцінкою транспортного засобу, 5000 (п'ять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди та 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Локачинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Локачинського районного суду Т. О. Кідиба