УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2016 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Сенаторов В.М., вивчивши скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Харкова звернулася ОСОБА_1 із вказаною скаргою, в якій просить втрутитися до рішення справи та притягнути винних до відповідальності.

Вивчивши скаргу, вважаю необхідним залишити її без руху з наступних підстав.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: стаття 122 ЦПК - про відкриття провадження у справі....;

За загальним правилом скарга на дії державного виконавця має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, які передбачені положеннями ЦПК України.

Згідно ч. 7 ст. 42 ЗУ "Про виконавче провадження" скарга у виконавчому провадженні подається у письмовій формі та має містити:

2) повне найменування (ім'я) стягувача та боржника, їх місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім'я) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником;

3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина);

4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та норму закону, яку порушено;

5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі;

3) зміст позовних вимог;

4) ціну позову щодо вимог майнового характеру;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування;

7) перелік документів, що додаються до заяви.

За ч. 1 ст. 120 ЦПКУ заявник повинен додати до заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 необхідно уточнити свої вимоги та спосіб відновлення її порушеного права.

Згідно наданої скарги вбачається, що скаржником: 1) не зазначено боржника у виконавчому провадженні із повною інформацією про його місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 2) не надано жодних доказів на підтвердження викладеного у скарзі, а саме - бездіяльності державного виконавця ( в тому числі відсутні докази звернення скаржника до Київського відділу ДВС із заявами, що вказані у скарзі); 3) не зазначено реквізити виконавчого документа; 4) відсутнє посилання на норму закону, яку порушено державним виконавцем; 5) не надано копіїї скарг та доданих документів до неї відповідно до кількості сторін.

За таких обставин, суд вважає необхідним залишити скаргу без руху та запропонувати заявнику усунути вказані недоліки в 5-тиденний строк.

Керуючись ст.ст. 119, 121, 383, 385 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 - залишити без руху.

Повідомити скаржнику про необхідність виправити зазначені недоліки скарги в строк п'ять діб з дня отримання копії даної ухвали. Роз'яснити, що інакше скарга буде вважатися неподана та повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -