Провадження 2/235/1611/16
Справа 235/3350/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі:

головуючого судді Філь О.Є.

при секретарі Ярмаченко В.В.

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3, представника Красноармійської місцевої прокуратури ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Красноармійської райдержадміністрації, про визначення місця проживання дитини з батьком, -

ВСТАНОВИВ:

23.05.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Красноармійської райдержадміністрації, про визначення місця проживання дитини з батьком, зазначивши на підтвердження своїх позовних вимог, що з 2007 року він проживав спільно з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в будинку її батьків за адресою: хутір Лисичний, Красноармійського району, Донецької області. 27.02.2008 року у них народився син ОСОБА_6. Їхнє спільне життя не склалося, тому він переїхав до міста Авдіївка Донецької області до своєї матері, а син ОСОБА_6 залишився проживати разом з ОСОБА_5

Він постійно приїздив в гості до свого сина, зі згоди ОСОБА_5 забирав сина до себе на два тижні. В серпні 2015 року він дізнався, що ОСОБА_2 забрала документи його сина з Гродівської школи, в зв»язку з начебто переїздом.

06.05.2016 року йому стало відомо, що його колишня співмешканка ОСОБА_5 померла 13 вересня 2015 року. Після цього він мав намір забрати сина до себе, але відповідач по справі ОСОБА_2 мати ОСОБА_5 не віддає добровільно сина, в зв»язку з цим він звернувся до суду та просив визначити місце проживання сина разом з ним за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Весняна, 3.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні.

Представник органу опіки та піклування Красноармійської райдержадміністрації позовні вимоги вважає не обгрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Заслухавши пояснення сторін, заслухавши думку представника Красноармійської місцевої прокуратури ОСОБА_4, яка вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача ОСОБА_1 не підлягають задоволенню за наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у фактичних шлюбних стосунках. 27 лютого 2008 року у них народився син ОСОБА_6 (а.с. 6).

Мати дитини ОСОБА_5 померла 13 вересня 2015 року (а.с. 7).

Відповідач по справі ОСОБА_2 є бабусею ОСОБА_6 та його опікуном, саме з нею проживає дитина з моменту смерті матері.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 останній раз бачив дитину ще взимку 2014 року. Доказів того, що позивач надавав будь-яку матеріальну допомогу на утримання дитини, цікавився її життям, розвитком, здоров»ям, приймав участь у його вихованні, позивач суду не надав.

До суду з зазначеним позовом позивач ОСОБА_1 звернувся лише після того, як в Красноармійському міськрайонному суді Донецької області в квітні 2016 року він дізнався

про смерть ОСОБА_5 під час розгляду цивільної справи за заявою органу опіки та піклування Іванівської сільської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_6 про визнання його безвісно відсутнім. З зазначеною заявою орган опіки та піклування звернувся до суду з метою визначення статусу малолітньої дитини, встановлення опіки над ним та його майном, а саме 1/3 частиною квартири за адресою: Донецька область, Красноармійський район, с. Іванівка, вул. Леніна (Молодіжна)АДРЕСА_1 (а.с. 56)

Малолітня дитина ОСОБА_6 проживає разом зі своєю бабусею ОСОБА_2, яка є його опікуном, чоловіком бабусі ОСОБА_7, та братом по матері ОСОБА_8.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_6, складеного 10.05.2016 року, встановлено, що для малолітнього ОСОБА_6 створені сприйнятливі умови для проживання, навчання та розвитку, стосунки між членами родини зразкові, близько-родинні, матеріально побутові умови життя підопічного більш ніж задовільні, опікун свої обовязки виконує (а.с. 65).

Дитина ОСОБА_6 проживає в будинку за адресою: Донецька область, Красноармійський район, с. Лисичне, який належить на праві власності чоловіку його бабусі ОСОБА_7 (а.с. 58-60). ОСОБА_7 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1992 року (а.с. 53), позитивно характеризуються за місцем проживання (а.с. 61-62), ОСОБА_7 має дохід від орендної плати за земельний пай в розмірі 20000 грн. на рік (а.с. 63), ОСОБА_2 працює поваром у ФГ «Хлібний Дар» Красноармійського району Донецької області та її оклад складає 2500,00 грн. (а.с. 64), ОСОБА_2 має на праві власності автомобіль ВАЗ-211540, державний номер НОМЕР_1 (а.с. 54).

Дитина ОСОБА_6 навчається з 01 вересня 2015 року по теперішній час у 2 класі Іванівської ЗОШ 1-2 ст. Красноармійської районної ради Донецької області, батьківські збори відвідує бабуся ОСОБА_2 (а.с. 73). В період з жовтня 2010 року по березень 2012 року ОСОБА_6 відвідував Іванівський дошкільний навчальний заклад № 8 «Бурундучок» Красноармійської районної ради Донецької області, мати дитини ОСОБА_5 приймала активну участь у вихованні дитини, батько ОСОБА_9 участі у вихованні та розвитку дитини не приймав (а.с. 74). ОСОБА_6 спостерігається сімейним лікарем Гродівської амбулаторії, останній медогляд проходив в жовтні 2015 року, здоровий, батька лікар жодного разу не бачив (а.с. 47).

Позивач ОСОБА_1 крім малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, має сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає разом з ним, та дочку ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає з бабусею (матір»ю його колишньої дружини), крім того з ним проживає дочка його дружини ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_11 з батька в судовому порядку не стягувались, в добровільному порядку він матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Позивач ОСОБА_1 власного житла не має, з 20.05.2015 року значиться зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 5), але за зазначеною адресою не проживає, згідно акту відвідування від 21.12.2015 року та листа начальника служби у справах дітей Краматорської міської ради будинок за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Весняна, 3, знаходиться в незадовільному стані, вікна вибиті, паркан повалений, подвір»я та присадибна ділянка не прибрані та завалені сміттям, за вказаною адресою вже протягом пяти років ніхто не проживає (а.с. 47).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 за адресою: м. Краматорськ, вул. Шкільна, 4-15, зазначена квартира складається з двох кімнат, має загальну площу 43 кв.м., належить на праві власності ОСОБА_13. В цій квартирі проживають: ОСОБА_1, його дружина ОСОБА_14, син ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7, та дочка дружини ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5. З бесіди з ОСОБА_14 встановлено, що вона знає про існування ОСОБА_6, останній раз його бачила взимку 2014 року (а.с. 43). З зазначеного акту вбачається, що окрема кімната або спальне місце, місце для навчання та розвитку малолітнього ОСОБА_6 в квартирі відсутні.

Позивач ОСОБА_15 за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 77), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с. 76-76а), з 17.06.2016 року працює охоронником першого розряду в ПАТ «Старокраматорський машинобудівний завод» (а.с. 41), відомості про його доходи відсутні.

Відповідно до ст. 161 ч. 3 СК України якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них.

Стаття 163 СК передбачає, що батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Але суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 суд бере до уваги задовільні житлово-побутові умови проживання малолітнього ОСОБА_6 разом з відповідачем ОСОБА_2, відсутність нормальних умов для проживання та розвитку дитини за місцем проживання його батька, ставлення батька до виконання своїх батьківських обов»язків, а саме, судом встановлено, що він свої батьківські обовязки по вихованню сина ОСОБА_6 не виконує, матеріально його не забезпечує. Також суд враховує особисту прихильність дитини до діда, бабки та свого брата ОСОБА_8 Тумура, з якими спільно проживає, що підтверджується результатами діагностики та спілкування з дитиною, яка проведена методистом, відповідальним за психологічну службу відділу освіти Красноармійської районної державної адміністрації (а.с. 44-45), відповідно до яких ОСОБА_6 головним для себе в сім»ї вважає брата, більш прив»язаний до діда, роль бабусі менш значима, батька до складу сім»ї не включає, позиція до нього інтерпретується, як опозиційно-відсторонена. Також суд враховує, що за місцем навчання малолітнього ОСОБА_6 вже склалися усталені стосунки з вчителями та однокласниками, тому зміна місця навчання з урахуванням несприятливого емоційного стану дитини, стурбованістю ситуацією, може мати для психічного стану малолітньої дитини негативні наслідки.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сімї є -першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Судом при розгляді справи, враховуючи матеріально-побутові умови життя сторін, ставлення батька до виконання батьківських обов»язків, ставлення бабусі до виконання обовязків опікуна, особисту прихильність дитини до відповідачки ОСОБА_2, вік дитини, якій виповнилось вісім років, стан її здоров»я, встановлено, що проживання дитини разом з бабусею відповідачкою по справі буде відповідати інтересам дитини.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, разом з ним за адресою: м. Краматорськ, вул. Весняна, 3, задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про охорону дитинства», ст. ст. 161, 163 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 11, 60, 88, 208-209, 212-218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з батьком відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: