Справа № 605/286/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"11" липня 2016 р. Підгаєцький районний суд Тернопільської області в складі головуючої судді Ігнатової Г.В. при секретарі Чебан Т.В., за участю позивача ОСОБА_1 відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новосілківської сільської ради, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно по закону,-

ВСТАНОВИВ

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати в порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку, розташованої на території Новосілківської сільської ради, згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0200009, яка залишилася після смерті її тітки ОСОБА_5, що померла 15.02.1998 року, оскільки в нотаріальному порядку вона не може отримати свідоцтва про прийняття спадщини у звязку з втратою оригінала правовстановлюючого документа на спадкове майно..

При судовому розгляді справи позивач свої вимоги підтримала. Прохала позов задоволити. Пояснила, що після смерті тітки вона прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, поховав тітку, в неї знаходяться свідоцтво про її смерть, документи на спадкове майно, а саме копія сертифікат на право на земельну частку /пай/,продовжує користуватись спадковим будинком, який залишився псля смерті ОСОБА_5 з огляду на що фактично прийняла спадщину.

ВідповідачіОСОБА_4 та ОСОБА_3П.у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, в яких просять розглядати справу у їх відсутність, позов визнають в повному обсязі.

Відповідач сільський голова Новосілківської сільської ради позов визнала.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача законні та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом, згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_5 померла 15 лютого 1998 року (а.с.8).

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної частки паю, розміром 2,54 умовних кадастрових гектарах, розташованого на території Новосілківської сільської ради Підгаєцького району із земель колективної власності селянської спілки «Новосілківська», яка належала померлій на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ТР №0200009 від 10 жовтня 1996 року (а.с.11).

24 травня 2016 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до Підгаєцької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини та видачі свідоцтва проправо на спадщину після смерті тітки ОСОБА_5. В цей же день отримала відмову в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на право на земельну частку ( пай) . ( а.с.16)

У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні норми ЦК Української РСР.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Як встановлено судом, спадщина після смерті ОСОБА_5 відкрилася 15.02.1998 року, тобто до 1 січня 2004 року, а тому необхідно застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року.

Згідно до положень ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

В силу ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном

Згідно п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України N 18/5, 14.06.1994, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним,

Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена.

Згідно листа Підгаєцької державної нотаріальної контори від 23 червня 2016 року №601-01-16 спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилася .

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно показів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, на день смерті ОСОБА_5 , проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з якою проживала та доглядала на той час її племінниця - ОСОБА_1.

Отже, ОСОБА_1 є такою, що в силу ст. 549 ЦК УРСР прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5.

Оскільки спадщина, яка відкрилася та була прийнята спадкоємицею до набрання чинності ЦК України 1 січня 2004 року, тому правила ст.. 1226. 1258, 1261та 1268 ЦК України на які покликається позивач в змісті своєї позовної заяви до спадщини ОСОБА_5 застосовуватися не можуть та є безпідставними..

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті

Факт належності спадкового майна спадкодавцю ніким не заперечується та підтверджується рішенням Підгаєцької районної державної адміністрації від 15.07.1996 року №188 на підставі якого ОСОБА_5 отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0200009, який є втарченим. Вказане підтверджено виписками наданими відділом Держгеокадастру у Підгаєцькому районі від 12.05.2016 року. Поміщенням оглошення в газету «Земля Підгаєцька» № 18 від 20.05.2016 р.

Отже, спадкодавцю ОСОБА_5 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності с/спілці «Новосілківська» розміром 2,54 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі . Відповідно до п.17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

За приписами п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно з п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) видача нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачена. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Відтак, оскільки ОСОБА_5 було видано сертифікат на земельну частку (пай), то і позивач в порядку спадкування за законом, як спадкоємець яка прийняла спадкове майно. Шляхом вступу в управління та володіння цим майном,в порядку ст.. 549 ЦК України в редакції 1963 р, після смерті тітки вправі порушувати питання про успадкування цієї земельної частки (паю) з послідуючим проведенням землевпорядних робіт, необхідних для виділення земельної частки (паю) у натурі у вигляді земельної ділянки та отриманням свідоцтва про право власності на землю.

Встановлені судом обставини було визнано сторонами спору, а відтак у відповідності до правил ст.61 ЦПК України, суд звільняється від їх доказування.

Відповідно до статті 553 ЦК УРСР спадкоємець за законом або за заповітом в праві був відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважалося, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом було правом спадкоємця й залежало виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

Жодних дій, які б свідчили про прийняття відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 спадщини за законом, вони не вчинили, що відповідно до ч. 2 ст. 553 ЦК УРСР, є відмовою від спадщини .

Крім того, суд бере до уваги і позицію відповідачів, які позовні вимоги визнали у повному обсязі, що згідно положень ч.4 ст.174 ЦК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що таке визнання за позивачем права на земельну частку (пай) не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

Оскільки спадщина прийнята позивачем, у відповідності зі ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року), шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном, правовідносини виникли до вступу в дію ЦК України (в редакції 2004 року), суд вважає, що позивач дійсно прийняла спадщину, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, слід визнати за позивачем право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власностіселянської спілки « Новосілківська» с. Новосілки Підгаєцького району розміром 2,54 га в умовних кадастрових гектарах, що належала останній на підставі сертифікату в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5

На підставі викладеного, керуючись ст. 549 ЦК України/ в редакції 1963 р./ , прикінцевими та перехідними положеннями ЦК України/ в редакції 2004 р./ , ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 213-215, 224, , 215,218 ЦПК України суд -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) розміром 2,54 умовних кадастрових гектарів за рахунок земель селянської спілки «Новосілківська» на території Новосілківської сільської ради, право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ТР №0200009 виданого Підгаєцькою райдержадміністрацією 10.10,1996 р. , після смерті ОСОБА_5, яка померла 15.02.1998 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Підгаєцький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: підпис ОСОБА_8