УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗавгородньоїІ.М., Коротуна В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про розстрочку виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 квітня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_5, на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 16 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про розстрочку виконання рішення суду, у якій просила визнати розмір заборгованості з урахуванням виплаченої суми заборгованості - 306 878 грн 82 коп., та розстрочити виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 квітня 2014 року на 31 місяць, визначивши щомісячну суму оплати у розмірі 10 000 грн, а останній платіж - у розмірі 6 878 грн 82 коп.

На обґрунтування заяви ОСОБА_5 посилалася на те, що ОСОБА_4 не має можливості одним платежем погасити наявну заборгованість, оскільки має мінливий дохід, утримує хвору матір і несе витрати по утриманню житла та сплаті комунальних послуг, а її рідний племінник потребує операції і всі члени родини беруть участь у зборі грошей на операцію та його лікування.

Вважаючи, що вказані обставини є винятковими, а також зазначаючи, що ОСОБА_4 щомісячно сплачується заборгованість у сумі близько 8 000 - 12 000 грн., представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просила задовольнити заяву про розстрочку виконання рішення суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 квітня 2016 року заяву задоволено.

Розстрочено виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 квітня 2014 року за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості на 31 календарний місяць, визначивши щомісячну суму оплати ОСОБА_4 в рахунок погашення заборгованості перед публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», яка складає на день постановлення цієї ухвали 306 878 грн 82 коп. - у розмірі 10 000 грн., з визначенням останнього платежу у розмірі 6 878 грн 82 коп.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16 серпня 2016 року апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволено, ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 15 квітня 2016 року скасовано та відмовлено у задоволенні заяви.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з вимогами ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення суду за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву, виходив з того, що викладені у заяві доводи підтверджуються матеріалами справи, та свідчать про наявність виняткового випадку і правових підстав для розстрочки виконання судового рішення, з урахуванням фактично сплаченого заявником розміру заборгованості.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні заяви, виходив з того, що ОСОБА_4 не наведено у заяві виняткових випадків, які б свідчили про наявність підстав для розстрочки виконання рішення суду, а ті обставини, на які вона посилається, не є такими, оскільки її племінник ОСОБА_6 проживає за іншою адресою і має батьків, а тому не є членом її сім'ї, а у матеріалах справи відсутні докази про надання саме нею матеріальної допомоги на його лікування; крім того судом вмотивовано враховано, що мати ОСОБА_4 також не проживає з нею і отримує пенсію за віком, як багатодітна матір.

Зважаючи на вищевикладене колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується із висновком апеляційного суду про відсутність правових підстав для розстрочення виконання рішення суду.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанції були дотримані норми процесуального права.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, відхилити.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 16 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М. Завгородня

В.М.Коротун