Справа № 313/1799/15-ц
Провадження № 2/313/66/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2016 року смт. Веселе

Веселівський районній суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Калабухової О.А.

при секретарі - Бадюла В.А

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Веселівського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Веселівської селищної ради. ОСОБА_5, ОСОБА_2 про призначення додаткового строку для прийняття спадщини, суд,

В С Т А Н О В И В

До Веселівського районного суду звернулась ОСОБА_6 з позовом до Веселівської селищної ради, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В позовній заяві вказує наступне.

26.02.2015 року померла її рідна бабуся ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина за заповітом. Заповідач, ОСОБА_8, 18.01.20112 року склала заповіт про те, що в наслідок її смерті, все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті, заповідала в рівних частинах своїм дітям: сину ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочці ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та дочці ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4. Після смерті рідної бабусі позивачки ОСОБА_8, залишилася земельна ділянка площею 10, 25 га, розташована на території Веселівської селищної ради Запорізької області. ОСОБА_6, дівоче прізвище ОСОБА_10, є рідною дочкою ОСОБА_9. Рідні сестри ОСОБА_9: ОСОБА_2 та ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_8 подали до Веселівської державної нотаріальної контори у Запорізькій області заяви про прийняття спадщини, зазначивши що спадкоємців окрім них нікого немає. Але їм нотаріусом у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом відмовлено. За їх заявами відкрита спадкова справа після померлої 26.02.2015 року ОСОБА_8, в якій знаходяться всі документи, які стверджуюсь час та місце відкриття спадщини, майнові права на нерухоме майно, родинні стосунки із спадкодавцем, інші дані про спадкоємців. При зверненні до Веселівської Державної Нотаріальної контори у Запорізькій області за місцем відкриття спадщини, з заявою про прийняття спадщини, нотаріусом позивачу було в цьому відмовлено у звязку з тим, що останньою пропущений встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини та було запропоновано їй звернутися до суду з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивачка, будучи спадкоємцем за законом, вчасно не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, які є поважними. Так, 16.12.2014 року помер її рідний батько ОСОБА_9. Через два місяці після смерті батька, 26.02.2015 року, помирає її бабуся ОСОБА_8. Ці події, негативно вплинули на її психічний стан та тривалий час спричиняли останній душевні страждання. 17.07.2015 року її матір ОСОБА_11 захворіла на тяжку хворобу. Дії ОСОБА_6 в першу чергу були спрямовані на те, щоб відновити здоровя своєї матусі та не допустити розвитку її хвороби. Під впливом великого горя, вона не могла думати про якісь матеріальні цінності чи про спадщину. Всі її кошти були витрачені на поховання батька та на лікування матері. Опинившись в душе скрутному матеріальному становищі, остання змушена була перебувати тривалий час за межами України на заробітках.

Крім того, вона є людиною юридично необізнана з порядком прийняття спадщини і оформлення прав на спадкове майно, а скільки опинившись в дуже скрутному матеріальному становищі, у неї не було коштів звернутися до юриста.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримує в повному обсязі. Пояснює, що позивач не звернулась своєчасно в звязку зі збігом сімейних обставин помер батько, потім бабуся, захворіла мати. Всі кошти буди витрачені на поховання батька та лікування матері, тому вона була змушена перебувати на заробітках за кордоном.

Представник відповідача ОСОБА_3 вважає що позов не підлягає задоволенню та просить у позові відмовити, сторона позивача надала докази несвоєчасного звернення з заявою про прийняття спадщини, проте не надала поважних доказів пропуску строку для звернення отримання спадщини. ОСОБА_6 виїхала за межі України в жовтні, тобто після сплину строку подачі заяви. Вона проживала у Веселівському районі, працювала. Не звернулась своєчасно до нотаріальної контори без поважних причин. ОСОБА_6 мала право звернутись до нотаріуса для прийняття спадщини проте цього права не використала. Поважні причини відсутні, тому просить у позові відмовити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_6 та ОСОБА_12 є дочками її рідного брата ОСОБА_9. Рідна мати відповідачки ОСОБА_8 померла 26.02.2015 року. За час життя 18.01.2012 року, остання склала заповіт відповідно до якого, внаслідок її смерті (ОСОБА_8М) все належне їй майно, з чого б воно не складалось, та де б воно не знаходилось і взагалі, все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати ій на момент смерті, заповідала в рівних частинах своїм дітям: Сину ОСОБА_9, дочці ОСОБА_5 та дочці ОСОБА_13. Після смерті останньої відкрилась спадщина на все належне їй майно, з чого б воно не складалось, та де б воно не знаходилось і взагалі, все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати ії на момент смерті. Про вказаний вище заповіт позивачка знала ще при житті ОСОБА_8 і останній було відомо, що все належне їй майно, з чого б воно не складалось, ті де б воно не знаходилось і взагалі, все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті буде розділено між її батьком та ОСОБА_2, ОСОБА_5. Данні обставини підтверджуються тим, що у її померлої матері є житловий будинок. При житті ОСОБА_8 за заповітом віддала будинок ОСОБА_9, де проживав він до моменту своєї смерті разом із сімєю , при цьому ОСОБА_9 кожного року отримував зерно, інколи грошові кошти відповідно до укладеного договору оренди земельної ділянки, яка є предметом спору даної цивільної справи, тому ОСОБА_2 Т,М, вважає, що позивачка надала суду неправдиві свідчення, оскільки останній було відомо той факт, що після смерті ОСОБА_9, невістка ОСОБА_14, мати ОСОБА_12 відразу ж почала переоформляти житловий будинок, який заповідала ОСОБА_9 ОСОБА_8 на своє імя. Що стосується скрутного становища позивачки, яке зявилося після поховання її батька та хвороби матері, ОСОБА_2 вважає також сфальсифікованою. По-перше, після смерті ОСОБА_9, ОСОБА_11 мати ОСОБА_12 почала переоформлювати житловий будинок на своє імя, купували зернові культури, на даний час, при вирішенні даного питання, тобто при необхідності, знайшли кошти для того щоб інтереси позивачки представляв представник, зробили довіреність. По-друге, як відомо ОСОБА_2. ОСОБА_6 дуже довгий час проживає у Росії та має начебто російське громадянство, крім того до України вона приїжджає дуже рідко. Крім того на поховання ОСОБА_8 вона не приїжджала та не телефонувала рідним. По-третє, якщо взяти навіть той факт, що коли її мати ОСОБА_11 переоформлювала будинок, після померлого ОСОБА_9, коли вони знаходились у нотаріуса, останній повідомляв їм про належну їхню частку земельної ділянки, після померлої ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не телефонували ні ОСОБА_15, ні ОСОБА_5 та не цікавились даним заповітом. Враховуючи вище викладене ОСОБА_2 зазначила у судовому засіданні, що данні факти, які викладено у позовній заяві є неправдивими і багато чого знехтуване. Крім того, остання пояснила, що при житті її мати та брата, ОСОБА_6, ОСОБА_12 та її мати ОСОБА_11 не спілкувалися з рідними, що і після їх смерті. Крім того останні постійно нехтували родинними відносинами. ОСОБА_2 просить суд враховуючи вище викладене, вивчивши матеріали справи відмовити у задоволенні позву, тому що викладене у ньому є ганебним по відношенню до її померлої мати, брата там і до неї та її рідної сестри.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_6 її рідна племінниця з незрозумілих причин вони від нас відвернулись і не підтримували з нами відносин, вона доглядала за мамою 15 років. Вони не приходили до нас, не підтримували родинних відносин. У заяві багато неправдивих відомостей, ОСОБА_11 переоформила будинок на себе до пів року після смерті чоловіка. Змалку онуки не ходили до бабусі з невідомих причин. Заповіт ОСОБА_8 переробила, звернувшись до нотаріальної контори ми не приховували того, що у брата є діти. У 2006 році у матері був приступ, вона місяць перебувала в лікарні. Ні брат, ні його жінка, ні діти до матері не приходили. Прошу не надавати ОСОБА_6 додатковий строк для звернення до нотаріуса, так як вона знала про заповіт і мала можливість своєчасно звернутися до суду. Крім того вважаю, що вона повинна зявитись до суду особисто.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що через 6 місяців після смерті чоловіка вона переоформила будинок на себе, потім звернулася до нотаріальної контори, потім захворіла та певний час не зверталась. Пізніше їй стало відомо, що успадкувати землю мають намір ОСОБА_5 та ОСОБА_2 При зверненні до нотаріуса вони приховали той факт, що у брата є діти, дві дочки ОСОБА_16 та ОСОБА_17, зараз проживають у Москві. ОСОБА_18 працювала в УЗС головним економістом. На похороні ОСОБА_8 була присутня лише ОСОБА_18, ОСОБА_12 не відпустили з роботи. Про її смерть їм було добре відомо.

Свідок ОСОБА_19 у судовому засідання пояснила, що коли ОСОБА_10 О,М. та ОСОБА_11 приїхали із заробітків, то мешкали у житловому будинку ОСОБА_8. Потім ОСОБА_11, мати ОСОБА_12 проживала у житловому будинку ОСОБА_8 Після смерті останньої ОСОБА_11 швидко звернулась до нотаріуса та почала переоформлювати будинок на себе. На момент життя ОСОБА_8 ні ОСОБА_12О, ні ОСОБА_11 не відвідували, станом здоровя не цікавились, не пропонували ОСОБА_5 свою допомогу, яка забрала до себе жити ОСОБА_8 та доглядала за нею. Крім того на похованні померлої ОСОБА_8 ні ОСОБА_19, ні її матері ОСОБА_11 не було, адже тривалий час ОСОБА_19 перебуває за межами України Росії. ОСОБА_20 зазначає, що позивачка та ОСОБА_11 було відомо про земельну ділянку, яку заповідала ОСОБА_8 після смерті своїм дітям та взагалі про складений нею заповіт при житті, адже вони отримували зерно із цієї ж земельної ділянку. Свідку відомо, що ОСОБА_6 забрала ОСОБА_12 до Росії м. Москва, де остання проживає вже довгий проміжок часу ті має російське громадянство. Також свідок вважає, що у позовній заяві вказано про хворобу ОСОБА_11 не правдива інформація, тому як в цей час ОСОБА_11 перебувала за межами України у м. Москва. ОСОБА_20 вважає, що якби вона була так тяжко хворою, то закордон би не поїхала. Також свідок відзначає у судовому засіданні, що ОСОБА_11 після смерті ОСОБА_11 О,М. відразу ж звернулась до державного нотаріуса та почала переоформляти документи на будинок, який ОСОБА_8 передала у спадок її чоловіку, так як ОСОБА_11 вважала, що за життя за ОСОБА_8 доглядала ОСОБА_5 та ОСОБА_2, а отже вони за законом також мають право на вказаній вище житловий будинок. ОСОБА_20 у судовому засіданні також пояснює, що вказані обставини, які написані у позовній заяві є неправдивими та ОСОБА_12 було відомо про земельну ділянку. На той час ОСОБА_12 та ОСОБА_11 вказана земельна ділянка не була необхідна, адже те що їх бентежило це переоформлення будинку, щоб сестри не претендували на нерухоме майно, а коли до нотаріуса пішла ОСОБА_2 та ОСОБА_5, ОСОБА_12О, її рідна сестра та мати почали згадувати про земельну ділянку, та писати різні нісенітниці.

Згідно спадкової справи ОСОБА_9 який помер 16 грудня 2014 року його майно успадкувала ОСОБА_11, це майно складалося з будинку смт. Веселе вул.. Білорецького 106 Веселівський район Запорізької області. В числі спадкоємців зазначені: ОСОБА_12 та ОСОБА_6, іншого майна не зазначено.

Вислухавши сторони, заслухавши показання свідків, вивчивши матеріали справи, суд відмічає наступне.

Згідно свідоцтва про народження серії І-КГ № 378765 від 03 квітня 1978 року, ОСОБА_21 народилась 14 січня 1978 року у м. Каховка Херсонської області. Батьками останньої вказані: батько ОСОБА_9, мати ОСОБА_11. 04 жовтня 1997 року ОСОБА_22, ІНФОРМАЦІЯ_5, уклав шлюб з ОСОБА_21, ІНФОРМАЦІЯ_6, після укладення шлюбу подружжя взяло спільне прізвище ОСОБА_22, дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 040277 від 04 жовтня 1997 року. Згідно копії паспорту від 29 серпня 2014 року, виданого Веселівським РС УДМС України в Запорізькій області, (номер серії суд не має можливості прочитати, оскільки її не видно) ОСОБА_6 народилась 14 січня 1978, є уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_7.

Відповідно до спадкової справи № 130/2015 до майна померлої 26 лютого 2015 року ОСОБА_8, яка почата 04 серпня 2015 року, остання згідно заповіту від 18.01.2012 року перебуваючи при здоровому розумі та ясній памяті, розуміючи значення своїх дій та діючи добровільно, на випадок своєї смерті зробила заповідне розпорядження, а саме: належну їй земельну ділянку, площею 10,25га., що розташована на території Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області, яка належить останній на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЗП № 043976, виданого Веселівською районною адміністрацією Запорізької області 06.08.2002 року, заповіла гр. ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_10. У матеріалах спадкової справи також є заяви гр. ОСОБА_5 від 04 серпня 2015 року та гр. ОСОБА_2 від 04.08.2015 року.

Згідно ст.. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Батько позивача, ОСОБА_9, 19 грудня 2014 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 310267 від 18 грудня 2014 року.

У ст.. 1266 ЦК України зазначено, що онуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їх матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

У ч. 1 ст. 1268 ЦК України, вказано, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В ч. 3 ст. 1268 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В ч. 4 ст. 1268 ЦК України зазначено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Стаття 1269 ЦК України вказує, що Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

В ст. 1270 ЦК України зазначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Статтею 1272 ЦК України перелічені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, а саме: якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 січня 2016 року зазначено, що ОСОБА_10, державний нотаріус Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області, який діяв в порядку заміщення державного нотаріуса Веселівської державної нотаріальної контори, розглянувши документи, подані ОСОБА_6 та ОСОБА_12, для прийняття спадщини після померлої 26 лютого 2015 року їх бабуся - гр. ОСОБА_8, вважає, що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена, тому як гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_12. надіслали заяви до Веселівської державної нотаріальної контори Запорізької області (вх.. №№ 8/02-31 та 9/02-31 від 12.01.2016 року) з проханням прийняти заяви для прийняття спадщини після померлої 26 лютого 2015 року їх бабусі - гр. ОСОБА_8. Гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_12 на час відкриття спадщини з померлою 26 лютого 2015 року їх бабусею - гр. ОСОБА_8,не були зареєстровані з нею за однією адресою.

Враховуючи вище викладене, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, тому як позивач не довів суду, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки що свідок у судовому засіданні, а саме ОСОБА_20, яка є рідною сестрою померлої гр. ОСОБА_8, підтвердила той факт, що ОСОБА_6, її рідна сестра ОСОБА_12 та їх мати ОСОБА_11 було відомо про заповіт померлої, адже останні проживали у її будинку, який швидко переоформила ОСОБА_11 після смерті свого чоловіка на своє імя, отримували зерно за дану земельну ділянку, за час життя гр. ОСОБА_8 ОСОБА_12, її рідна сестра ОСОБА_12 та їх мати ОСОБА_11 не відвідували, не телефонували до неї., що ї пояснювала у судовому засіданні відповідач ОСОБА_2. Крім того як пояснили відповідач та свідок у судовому засіданні ОСОБА_12 як і її рідна сестра ОСОБА_6 вже довгий проміжок часу проживають на території Російської федерації та мають громадянство російське. Дані факти у судовому засіданні підтвердила ж сама матір ОСОБА_6, а саме той факт, що їй та її дочкам було відомо про заповіт померлої ОСОБА_8. Крім того позивачем не надано підтверджень того, що нею дійсно були витрачені грошові кошти на поховання свого батька, ліки для лікування матері, відсутня лікарська довідка, що на підставі душевних страждань, остання отримала захворювання. Також позивачем в резулятивній частині позовної заяви не вказано, яку саму спадщину вона бажає прийняти, чи за законом чи за заповітом?!

Керуючись абз. 6 п. 24 ППВСУ від 30.05.2008 № 7, ст.ст. 1268-1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги ОСОБА_6 до Веселівської селищної ради, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після померлої 26.02.2015 року в смт. Веселе Веселівського району Запорізької області ОСОБА_8 залишити без задоволення в повному обсязі.

Судові витрати залишити за позивачем.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Веселівський суд Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_23

31.05.2016