Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Лозко Ю.П.
Справа № 428/5940/16-ц
Провадження № 22ц/782/873/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» грудня 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого Лозко Ю.П.,

суддів: Карташова А.Ю., Назарової М.В.

за участю секретаря Козубської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 житлово-комунального господарства та будівництва Луганської обласної Державної адміністрації на заочне рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12 вересня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 житлово-комунального господарства та будівництва Луганської обласної Державної адміністрації, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України в Луганській області, про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА :

У травні 2016 року позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним вище позовом, в обґрунтування позовних вимог вказала, що 21.10.2013 р. між довіреною особою ОСОБА_4 якій діяв від її імені та відповідачем ОСОБА_2 житлово-комунального господарства та будівництва Луганської обласної Державної адміністрації в особі директора ОСОБА_5 був укладений та нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири, яка розташована за адресою: м. Луганськ, кв. Жукова, будинок 15/ 24.

На виконання умов вказаного договору, 21.10.2013 року довірена особа ОСОБА_3 ОСОБА_4 передав, а покупець прийняв вказану вище квартиру, про що був складений акт приймання-передачі. Відповідно до умов договору відповідач мав сплатити вартість квартири в сумі 398 000 грн. протягом 10 банківських днів. Проте, станом на 01.05.2016 р. відповідач свої зобов'язання в частині сплати коштів за придбану ним квартиру не виконав. Тому, позивач ОСОБА_3 просила суд, стягнути з відповідача на її користь основну суму боргу за невиконанні зобов'язання по договору купівлі продажу квартири в сумі 398000 грн., інфляційні витрати в сумі 355414 грн., 3% річних в сумі 29833,64 грн. та вирішити питання про судові витрати.

Заочним рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12 вересня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 житлово-комунального господарства та будівництва Луганської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_3:

- основну суму боргу за невиконанні зобов'язання по договору купівлі-продажу квартири - у розмірі 398000, 00 грн.;

- суму інфляційних витрат 355414, 00 грн.;

- 3% річних за невиконання зобов'язання 29833,64 грн., а всього 783247, 64 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 житлово-комунального господарства та будівництва Луганської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 6 890,00 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_2 житлово-комунального господарства та будівництва Луганської обласної державної адміністрації звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати заочне рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12 вересня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення та доводи осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ч.1 ч.3 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судова колегія вважає, що у даному випадку вказані вимоги закону судом першої інстанції виконано.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виникли договірні правовідносини, які не були виконані відповідачем належним чином у строки передбачені договором від 21.10.2013 року, у звязку з чим, були порушенні умови цього договору, а саме не сплачено кошти за придбане нерухоме майно, яке було одержано відповідно до акту приймання передачі від 21.10.2013 року, чим порушено право позивача на своєчасне отримання коштів, що дає підстави для застосування вимог ст. ст. 526, 625 ЦК України.

Таких висновків, суд дійшов правильно виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк згідно умов договору та закону. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається .

Відповідно до ст. ст. 655 ЦК України за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 21.10.2013 року між ОСОБА_6, від імені якої діяв ОСОБА_4 на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 16.10.2013 року та ОСОБА_2 ЖКГБ ЛОДА був укладений договір купівлі - продажу квартири, розташованої за адресою: м. Луганськ, кв. ЖуковаАДРЕСА_1, яка належала на праві власності продавцю.

Відповідно до п.4.1 договору розрахунки проводяться шляхом безготівкової оплати покупцем на рахунки представника продавця ОСОБА_4 протягом десяти банківських днів.

В п. 4.3 договору зазначено, що підставою для оплати є цей договір після його підписання сторонами, нотаріального посвідчення та підписання акту прийому-передачі квартири.

Актом приймання-передачі квартири №24, розташованої в будинку №15 на кв. Жукова м. Луганська, складеного представником продавця ОСОБА_3 ОСОБА_4 та представником продавця ОСОБА_2 житлово-комунального господарства та будівництва Луганської обласної державної адміністрації, засвідчено, що зазначена квартира передана покупцю на умовах і у строки визначені договором купівлі-продажу.

Отже, позивачем зобовязання за вказаним договором були виконані належним чином.

Відповідач взяті на себе зобовязання за вказаним договором у строки передбачені п.4.1 не виконав, розрахунок не провів.

Як вбачається з довідки ОСОБА_2 житлово-комунального господарства та будівництва Луганської обласної Державної адміністрації від 20.11.2014року, 22.10.2013року ОСОБА_2 належним чином оформлені документи та платіжні доручення передані для оплати до органів державного казначейства, але у зв'язку з відсутністю фінансування бюджетної програми «Забезпечення житлом інвалідів війни», на виконання якої укладено договір, оплату не здійснено. Станом на 01.01.2014року вказана заборгованість зареєстрована у Головному управлінні Державної казначейської служби України в Луганській області, як кредиторська заборгованість перед ОСОБА_4, і у разі відновлення фінансування вищевказаної програми буде погашена.

У відповідності до п.п.6.2.1 п.6.2 договору продавець має право вимагати сплати встановленої суми за квартиру відповідно до умов цього Договору.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Станом на 01.05.2016 року умови вказаного договору відповідачем щодо проведення розрахунку не виконано.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, оскільки з договору купівлі-продажу квартири від 21.10.2013 року для сторін виникли певні зобовязання, для продавця передати квартиру, а для покупця оплатити її вартість. Відповідач станом на 01.05.2016 року не виконав умови цього договору, чим порушив взяті на себе зобовязання, що є підставою для стягнення з останнього основної суми боргу за невиконання зобов'язання у розмірі 398000, 00 гривень та відповідно проведеного судом розрахунку суми інфляційних витрат у розмірі 355414, 00 гривень та 3% річних за невиконання зобов'язання у сумі 29833,64 гривень, а всього 783247, 64 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги про те, що оскільки основна сума боргу за договором купівлі продажу, вже зареєстрована як кредиторська заборгованість перед представником позивача ОСОБА_4 у Головному управлінні Державної казначейської служби України в Луганській області, тому на підставі ухваленого судом оскаржуваного рішення виникло право вимоги про стягнення грошових коштів за одним і тим же зобовязанням, як у позивача так і у її представника ОСОБА_4 , колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки заборгованість відповідача за договором купівлі продажу квартири від 21.10.2013 року виникла перед позивачем ОСОБА_3, а не перед особою який діяв від її імені ОСОБА_4

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач ОСОБА_3 та особа, яка діяла від її імені за вказаним договором ОСОБА_4 не надали установі відповідача даних щодо місця їх фактичного знаходження, про адресу реєстрації, або про постановлення їх на облік як внутрішньо переміщених осіб, тому відповідач не мав змоги самостійно отримати таку інформацію, крім того позивач самостійно не зверталася до установи відповідача про проведення розрахунків шляхом безготівкової оплати на її рахунок, судова колегія до уваги не приймає, оскільки у п.4.1. сторонами визначено порядок та строки здійснення оплати за придбану квартиру із зазначенням номерів рахунків, карток одержувача та банк отримувача.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскільки позивач ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були зареєстровані у населених пунктах Луганської області, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснювали і не здійснюють свої повноваження, а відповідач є державною установою та має рахунки виключно в органах Державної казначейської служби України тому виконання зобовязання за вказаним договором від 21.10.2013 року в частині проведення розрахунків шляхом безготівкової оплати на рахунок представника продавця ОСОБА_4 стало неможливим (не з вини відповідача)з моменту набрання чинності Постанови КМУ №595від 07.11.2014 року, а саме з 11.11.2014 року також інфляційні втрати та 3% річних за вказаним вище зобовязанням у сумі 398 000 гривень, не підлягають стягненню за період з 12.11.2014 року по 01.05.2016 року, тобто з дня набрання чинності Постанови КМУ №595, колегія суддів вважає також необґрунтованими, до уваги їх не приймає оскільки, установа відповідача переміщена на підконтрольну Україні територію. Свої повноваження здійснює за адресою: просп. Центральний, 59 у м. Сєвєродонецьку Луганської області, отже повинно виконувати свої зобовязання за договором купівлі продажу від 21.10.2013 року, а з урахуванням того, що зобовязання з 01.11.2013 року по теперішній час не виконано, тому є підстави для застосування положень ст. 625 ЦК України.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює та прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 житлово-комунального господарства та будівництва Луганської обласної Державної адміністрації - відхилити.

Заочне рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12 вересня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 житлово-комунального господарства та будівництва Луганської обласної Державної адміністрації, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України в Луганській області, про стягнення коштів залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак її може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді: