Справа № 643/5338/16-ц
Провадження № 2/643/3879/16
23.06.2016 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Довготько Т.М.
за участю секретаря - Бахметєвої Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вище вказаним позовом до відповідача в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресо: АДРЕСА_1, та зобов'язати СГІРФО Московського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Даний житловий будинок він придбав за договором купівлі-продажу №2/1409 від 16.06.1984року. У 1995році, після одруження доньки ОСОБА_3 він зареєстрував у вказаному будинку зятя ОСОБА_2 У шлюбі між його донькою та відповідачем народилась онука - ОСОБА_4. 19.09.2012року відповідач покинув родину, місце знаходження його невідомо. 14.08.2014року рішенням Московського районного суду м.Харкова шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано. Відповідач значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1, але більш ніж рік у спірному приміщенні не проживає, не користується ним, не проявляє інтересу до нього, за комунальні послуги не сплачує, витрат по утриманню будинку не несе. Реєстрація відповідача порушує його права як власника житла в користуванні, володінні та розпорядженні власністю.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся відповідно до положень ст. 76 ЦПК України.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 -226 ЦПК України.
Заслухавши позивача, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 2/3 частини будинку АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу №2/1409 від 16.06.1984року, зареєстрованим в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 28.06.1984року, реєстровий номер 1023, копія якого є в матеріалах справи (а.с.6-8).
Відповідно до довідки №38 від 21.03.2016року, виданої Головою вуличного комітету №5 Московського району м.Харкова у будинку АДРЕСА_1 зареєстрований та мешкає ОСОБА_1 (власник), ОСОБА_5 (дружина), ОСОБА_3 (донька), ОСОБА_4 (онука), ОСОБА_2 (зять). ОСОБА_2 за даною адресою не мешкає з вересня 2012року /а.с.9/.
Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, в спірний будинок, зі згоди власника, поселився в якості члена сім'ї ОСОБА_2 відповідач по справі і був зареєстрований в будинку.
Таким чином, власник будинку розпорядився своїм майном і надав відповідачу право користування належним йому будинком як члену сім'ї, а тому на відповідача поширюються вимоги ст. 405 ЖК України.
Відповідно до акту про не проживання від 04.05.2016року, складеного та підписаного комісією у складі мешканців: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 у присутності ОСОБА_1, ОСОБА_3, які є мешканцями сусідніх будинковолодінь по АДРЕСА_1 та завіреного головою вуличного комітету №5 Московського району м.Харкова ОСОБА_10, вбачається, що ОСОБА_2 не проживає у будинку АДРЕСА_1 з вересня 2012року, його особисті речі відсутні /а.с.10/.
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, кожний окремо, підтвердили той факт, що ОСОБА_2 не проживає у будинку АДРЕСА_1 з вересня 2012року.
З огляду на дані, повідомлені свідками, достовірність яких суд не ставить під сумнів, вбачається, що відповідач дійсно з вересня 2012 року не проживає у спірному житловому будинку, участі в утриманні будинку він не приймає, будь-яких спроб для вселення в будинок він не здійснював, до компетентних органів або до суду з вимогами про захист порушеного права та вселення не зверталася.
Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживає понад рік, не сплачує витрати за користування житловим приміщенням, комунальні послуги, домовленостей щодо збереження права на користування житлом між сторонами немає, що дає суду на підставі ст. 405 ЦК України визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Водночас, не підлягають задоволенню вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», таке, що набрало законної сили судове рішення про позбавлення особи права користування житловим приміщенням само по собі є підставою для зняття її з реєстрації місця проживання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, 61, 169, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області через районний суд.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Т.М.Довготько