У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_5, до ОСОБА_6 про стягнення боргу за розписками, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 лютого 2016 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 27 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_7 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_6 взяла у нього в борг за розпискою від 11 червня 2012 року 60 тис. грн. та за розпискою від 26 квітня 2013 року 5 тис. грн, а всього 65 тис. грн, та зобов'язалася повернути йому кошти відповідно до 8 жовтня 2012 року та до 1 травня 2013 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер, ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 лютого 2016 року залучено до участі у справі його правонаступника - ОСОБА_4, від імені якої діє законний представник - її батько ОСОБА_5

Під час розгляду справи представник позивача збільшив розмір позовних вимог на 900 доларів США і просив суд стягнути з відповідача на користь позивача борг в розмірі 88 328 грн (65 тис. грн + 900 доларів США, що за курсом Національного Банку України станом на 8 лютого 2016 року становить 25 грн 92 коп. за один долар США та складає 23 328 грн), посилаючись на те, що після смерті ОСОБА_7 в його особистих речах ОСОБА_5 сином померлого - знайдено розписку від 3 листопада 2007 року, про те, що ОСОБА_6 отримала від ОСОБА_7 900 доларів США, які зобов'язалася повернути до 4 грудня 2007 року. За таких обставин, просив задовольнити позов.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 лютого 2016 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_6, на користь ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, борг за договорами позики від 3 листопада 2007 року, 11 червня 2012 року та 26 квітня 2013 року у розмірі 88 328 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 27 квітня 2016 року рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 лютого 2016 року змінено та ухвалено нове рішення, яким скасовано рішення в частині стягнення з ОСОБА_6 900 доларів США, що еквівалентно 23 328 грн. Відмовлено у задоволенні позову в цій частині. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Судами установлено, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 укладени договори позики, що підтверджується наявними у справі розписками від 11 червня 2012 року на суму 60 тис. грн та розпискою від 26 квітня 2013 року на суму 5 тис. грн, а всього 65 тис. грн. ОСОБА_7 звернувся до суду за захистом своїх прав та повернення коштів в сумі 65 тис. грн, а про повернення коштів у розмірі 900 доларів США позивач не звертався. Таким чином, до спадкоємців перейшло право на відшкодування коштів у розмірі 65 тис. грн.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням положень ст. ст. 608, 1046, 1218, 1219 ЦК України, дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 лютого 2016 року в незміненій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду Черкаської області від 27 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

В.І.Журавель

С.П.Штелик