Ухвала

Іменем України

26 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

ГримичМ.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» про поновлення на роботі за касаційною скаргою Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 13 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що з 30 вересня 1999 року працював на посаді директора Волинського державного обласного навчально-курсового комбінату. В серпні 2013 року внаслідок реорганізації був прийнятий на посаду директора філії «Волинського державного обласного навчально-курсового комбінату» УДП «Укрінтеравтосервіс». За час роботи мав заохочення, подяки та нагороди. Будь-яких стягнень не мав. 4 грудня 2015 року та 22 січня 2016 року йому було оголошено дві догани, які були ним оскаржені до суду. 4 березня 2016 року йому було вручено копію наказу № 43-ВК про припинення трудового договору на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків за трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку. Вважає, своє звільнення незаконним, оскільки: жодних дисциплінарних проступків не вчиняв, вини в його діях ніхто не встановлював, догани були застосовані поза строками, встановленими ст. 148 КЗпП України, пояснення у нього в порушення ст. 149 КЗпП України не відбиралися, при застосуванні дисциплінарного стягнення не вирішувалася можливість застосування іншого виду стягнення, не враховано багаторічну бездоганну працю. Крім того, його було звільнено в період тимчасової непрацездатності.

Враховуючи викладене, позивач просив визнати і скасувати наказ філії «Волинського державного обласного навчально-курсового комбінату» УДП «Укрінтеравтосервіс» від 3 березня 2016 року № 43-ВК про його звільнення з посади незаконним, поновити його на роботі, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 5 березня 2016 року по день ухвалення рішення та моральну шкоду в сумі 50 тис. грн., а також судові витрати і витрати на правову допомогу.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 13 вересня 2016 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано незаконним і скасовано наказ філії «Волинського державного обласного навчально-курсового комбінату» Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» від 3 березня 2016 року № 43-ВК про звільнення ОСОБА_2 з посади директора філії з 4 березня 2016 року. Поновлено ОСОБА_2 на посаді директора філії «Волинського державного обласного навчально-курсового комбінату» Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс». Стягнуто з Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» на користь ОСОБА_2 33 413 грн. 60 коп. середнього заробітку за період вимушеного прогулу, 1 тис. грн. моральної шкоди, 551 грн. 20 коп. судових витрат та 2 тис. грн. витрат на правову допомогу.

У касаційній скарзі Українське державне підприємство по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» просить скасувати судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Частково задовольняючи позов, суди на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли обґрунтованого висновку про те, що звільнення ОСОБА_2 проведено з порушенням вимог трудового законодавства.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 01 липня 2016 року, скасовано п. 2 наказу УДП «Укрінтеравтосервіс» від 04 грудня 2015 року № 341 та наказ УДП «Укрінтеравтосервіс» від 22 січня 2016 року № 12, якими ОСОБА_2 було оголошено догани.

Тобто догани, які були підставою звільнення позивача, були скасовані, а, відтак, у відповідача не було підстав для звільнення позивача за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України), висновків судів не спростовують і на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 13 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич