Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/1123/16-ц
Провадження № 2/475/444/16
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

29.12.20129.12.2016смт. Доманівка

Суддя Доманівського районного суду Миколаївської області Вадовська А.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до директора ПСП Коштівське ОСОБА_2 про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до директора ПСП Коштівське ОСОБА_2 про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушеннями вимог ст.119 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява, серед іншого, повинна містити ім'я (найменування) відповідача, зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом (ч.4 ст.119 ЦПК України)

Відповідно до ст.109 ЦПК України позови подаються до фізичних або юридичних осіб.

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 відповідачем зазначила посадову особу директора ПСП Коштівське ОСОБА_2, що не відповідає положенням ст.109, ч.4 ст.119 ЦПК України. Директор підприємства може бути представником відповідача, а не самим відповідачем.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

У тексті позовної заяви позивач ОСОБА_1 посилається на те, що укладені між її матір'ю ОСОБА_3 та ПСП Коштівське договори оренди до теперішнього часу не зареєстровані у встановленому законом порядку.

Тобто договори оренди між ОСОБА_3 та ПСП Коштівське в силу положень ст.ст.125, 126 ЗК України, ст.6 Закону України Про оренду землі, ч.2 ст.3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є недійсними.

Відповідно до положень ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Виходячи з вищезазначених положень, позивач ОСОБА_1, звернувшись до суду з позовом про визнання недійсними договорів оренди, які в силу закону є недійсними, оскільки не пройшли державну реєстрацію, фактично звернулася з позовом, в якому відсутній предмет спору, а тому відсутні підстави для розгляду справи в судовому порядку.

Недійсність у силу закону договорів оренди свідчить про відсутність у позивача ОСОБА_1 перешкод для реєстрації свого права власності на успадковані земельні ділянки, тобто з цього приводу їй необхідно звернутися до Державного реєстратора, а не з позовом до суду.

Після реєстрації свого права власності на земельні ділянки у разі їх використання третіми особами без законних на те підстав позивач може у визначеному законом порядку звертатися до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Зважаючи на вищевикладене, позивач має повною мірою викласти обставини з урахуванням зазначеного вище на підтвердження наявності спору.

Відповідно до положень ст.121 ЦПК України позовна заява подана без додержання вимог ст.119 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для виправлення зазначених недоліків.

Керуючись ст.119, 121 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до директора ПСП Коштівське ОСОБА_2 про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними залишити без руху.

Повідомити позивачеві про необхідність усунення зазначених недоліків у строк не пізніше 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити позивачеві, що інакше заява буде вважатись неподаною та їй повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Копію ухвали направити позивачеві.

Суддя : ОСОБА_4