Справа №720/1770/16-ц
Провадження: 2/720/885/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року м. Новоселиця

Новоселицький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Княгницька Ю.В.

сторін по справі: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Черленівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, третіх осіб без самостійних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання права власності на спадщину за законом, суд,-

встановив:

Представник позивача звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6, який постійно проживав в АДРЕСА_1.

В позові зазначила, що дане господарство станом на 1990 - 1991 років відносилось до типу колгоспного двору, членами якого були п'ятеро осіб: голова двору - ОСОБА_6, син - ОСОБА_2, невістка - ОСОБА_3, онуки - ОСОБА_7 та ОСОБА_5.

Згідно ст.ст. 112,120-123 ЦК України (в редакції 1963 року) дворогосподарство належало всім зазначеним членам двору на праві спільної сумісної власності у рівних частках (по 1/5 частки).

Так як заповіту ОСОБА_6 під час життя не склав, то спадкоємцями першої черги за законом являється його син ОСОБА_2, який своєчасно прийняв спадщину фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном.

Звернувшись до Новоселицької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, державний нотаріус відмовила позивачу у вчиненні нотаріальних дій, оскільки не надав правовстановлюючих документів на житловий будинок.

Просить суд, визнати за позивачем ОСОБА_2 права власності на 1/5 часку житлового будинку по АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача будучи належним чином повідомлений повторно про день час та місце розгляду справи в судовому засіданні не з'явився, однак подав до суду заяву про визнання позову в повному обсязі з проханням розгляд справи провести у їх відсутності.

Треті особи в судовому засіданні не з'явилися але подали до суду заяву про визнання позову в повному обсязі з проханням справу розглянути у їх відсутність.

Суд вислухавши пояснення сторін, оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Зі статті 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Стаття 380 ЦК України встановлено, що жилий будинок є об'єктом права приватної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до роз'яснення в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Таким чином, спірні правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року.

Наданими позивачем доказами судом встановлено, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 77 років , про що в книзі реєстрації смертей зроблений відповідний актовий запис № 14, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 видане виконкомом Черленівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до довідки № 376 від 01.08.2016 року видана виконавчим комітетом Черленівської сільської ради Новоселицького району, домогосподарство по АДРЕСА_1 відносилося до категорії колгоспного двору та в ньому в період з 01.07.1990 року по 15.04.1991 року були зареєстровані та проживали: голова двору - ОСОБА_6, син - ОСОБА_2, невістка - ОСОБА_3, онуки - ОСОБА_7 та ОСОБА_5.

Згідно ст.ст. 112,120-123 ЦК України (в редакції 1963 року) дворогосподарство належало всім членам двору на праві спільної сумісної власності у рівних частках, а отже по 1/5 частці мав кожен з таких співвласників.

Після смерті голови двору ОСОБА_6 спадщина відкрилась на 1/5 частку домогосподарства по вищевказаній адресі.

Відповідно до ст. 524 ЦК України ( редакція 1963 року) спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Згідно ст.. 529 ЦК Української РСР спадкоємцями першої черги за законом є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Так як заповіту ОСОБА_6 не складав то спадкоємцем першої черги за законом являється його син - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 22.03.1954 року.

Проживаючи в одному господарстві з батьком, позивач фактично прийняв спадщину вступивши в управління та володіння спадковим майном згідно ст. 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, про що свідчить довідка видна виконкомом Черленівської сільської ради Новоселицького району за № 455 від 20.09.2016 року.

З спадкової справи № 937 заведена 27.09.2007 року вбачається, що позивач звернувся до Новоселицької державної нотаріальної контори Чернівецької області із заявою № 1259 про прийняття спадщини після смерті батька, що складається з права на майновий пай та додатковою заявою № 977 від 26.08.2016 року, про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок.

В частині спадкового майна, що складається з права на майновий пай, державний нотаріус видала позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 27 вересня 2007 року.

З постанови нотаріуса Новоселицької державної нотаріальної контори від 26.08.2016 року за № 3038/02-31 вбачається, що позивачу було відмовлено в частині видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок по АДРЕСА_1.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З листа начальника Новоселицького КБТІ за № 14 від 26.08.2016 року вбачається, що станом на 29.12.2012 року за ОСОБА_6 право приватної власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1 не зареєстроване.

Як вбачається з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 17.06.2016, виданого Новоселицьким КБТІ господарство по АДРЕСА_1 складається з: житлового будинку літер А, літня кухня літер Б,Е, сарай літер В,Г,Д,Є, гараж літер Ж, вбиральні літер З, (до 1980 року забудови ) та колодязі № 1-2, вигрібні ями № 3-4, огорожі № 5-9 ( з 2008 року по 2015 року забудови).

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Оскільки спадкодавець ОСОБА_6 помер в 1993 році а об'єкти житлового будинку, що складається із колодязя № 1-2, вигрібні ями № 3-4 та огорожі № 5-9 були побудовані вже після смерті спадкодавця ( з 2008 року по 2015 року забудови), що відповідно підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок то суд вважає, що вказані об'єкти житлового будинку не входять до складу спадщини на момент смерті спадкодавця, оскільки згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі наведено та враховуючи те, що право власності на спірний житловий будинок не визначено, але воно зареєстровано органом місцевого самоврядування, визначена адресна частина, земельна ділянка видана для будівництва та обслуговування житлового будинку, позивач фактично своєчасно прийняв спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном та про що свідчить заява про прийняття спадщини поданої до нотаріальної контори, представник відповідача та треті особи визнають позов, що не суперечить закону і встановленим обставинам по справі тому, суд дійшов висновку про визнання права власності за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/5 частину в житловому будинку літер А, літня кухня літер Б,Е, сарай літер В,Г,Д,Є, гараж літер Ж, вбиральні літер З, розташований по АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6.

Керуючись ст.ст.10,58,59,60,61,208-218 ЦПК України, на підставі ст. 1216, 1218, 1220, ЦК України та ст..112,120-123, 524, 525, 529, 548, 549 ЦК УРСР, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/5 частину в житловий будинок літер А, літня кухня літер Б,Е, сарай літер В,Г,Д,Є, гараж літер Ж, вбиральні літер З, розташований по АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через місцевий Новоселицький районний суд в 10-денний строк з дня проголошення.

Суддя: Вівчар Г.А.