Справа № 372/977/16-ц Головуючий у І інстанції Мора О. М.
Провадження № 22-ц/780/5861/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 18 23.11.2016
УХВАЛА

Іменем України

15 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого:ОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 16 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Сведбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», ОСОБА_6, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Євровал», Державна реєстраційна служба України про визнання недійсним в частині договору факторингу, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року ТОВ «ФК «Вектор Плюс» звернулося до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 16 вересня 2016 року зупинено провадження до вирішення іншої справи.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, скаржник ОСОБА_5 звернулась із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Зупиняючи провадження, суд першої інстанції виходив з неможливості розгляду цієї справи, до вирішення іншої справи.

З такими висновками колегія суддів не погоджується, оскільки вони суперечать вимогам процесуального законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ФК «Вектор Плюс» звертаючись до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі вказувало, що розгляд даної справи є неможливим, адже рішення у адміністративному спорі буде стосуватися даного цивільного спору, оскільки визнання недійним рішення державного реєстратора, згідно якого ТОВ «ФК «Вектор Плюс» набуло право власності на спірну нерухомість передує укладенню договору купівлі продажу цієї нерухомості з ТОВ «Євровал», а, також, подальшому відчудженню іншим субєктам.

Проте, судова колегія не погоджується із вказаним твердженням заявника, оскільки розгляд адміністративного позову не є перешкодою для розгляду даного спору між сторонами по суті, так як предметом і підставами даного позову є зовсім інший правочин та обставини.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 203 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 4 ч. 1 ст. 201 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Таким чином, зупинення провадження з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України допускається лише тоді, коли розглядати справу далі неможливо. Ця підстава зупинення застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Ця неможливість полягає в тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі і рішення суду у цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.

Аналогічні розяснення містяться у п. 33 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", де зазначено, що визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обовязковому зупиненню, суд повинен враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність зупинення провадження у даній справі з одних лише мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку адміністративного судочинства.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції вищевказані обставини справи та положення ст. 201 ЦПК України не врахував, не визначився з характером заявлених вимог та обставин, на які посилався скаржник при вирішення спірного питання.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду з підстав, передбачених ст. 311 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п. 4 ч. 1 ст. 311, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 16 вересня 2016 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Р.В.Березовенко

Судді: В.І.Олійник

ОСОБА_3