Провадження №6/521/525/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року місто Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Плавич І.В., розглянувши матеріали подання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Через канцелярію суду в порядку ст. 11-1 ЦПК України надійшли матеріали подання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Матеріали свідчать, що на примусовому виконанні відділу державної виконавчої служби знаходиться виконавчий лист, виданий Малиновським районним судом міста Одеси 02 червня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу.

Від державного виконавця на адресу суду надійшло подання, в якому заявник просить суд тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Як встановлює ст. 377-1 ч.ч.1,2 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Згідно подання державного виконавця та представлених суду для вивчення матеріалів, в боржника ОСОБА_1 наявна заборгованість в загальному розмірі 4016471,75 гривень, рішення суду не виконується.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли зокрема, він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобовязань. Тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством. У разі запровадження такого обмеження орган, що його запровадив, в одноденний строк повідомляє про це громадянина України, стосовно якого запроваджено обмеження, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Однак при зверненні до суду з відповідним поданням, державним виконавцем не представлено доказів, що б обґрунтовували такі вимоги та підтверджували всебічне здійснення службою заходів, спрямованих на виконання судового рішення. В матеріалах подання відсутні відомості, що свідчили б про перевірку майнового стану боржника, його ухилення від сплати боргу, намагання уникнути від виконання грошового зобовязання тощо.

Відтак суд вбачає, що відповідні вимоги державного виконавця є передчасними та приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даного подання.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: