Справа № 477/2060/16-ц
Провадження № 2-н/477/105/16
У Х В А Л А

28 грудня 2016 р. м. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Саукова А.А., вивчивши матеріали заяви Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» в особі філії «Південна» про видачу судового наказу про стягнення боргу з ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

31 жовтня 2016 року заявник звернувся до суду із відповідною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електроенергію за адресою: с. Котляреве вул. Кірова, 31 Вітовського району Миколаївської області, в сумі 1075, 83 грн. та судовий збір в сумі 689 грн.

Згідно відомостей з САДР УДМС України в Миколаївській області та Котляревської сільської ради Вітовського району Миколаївської облаті про місце реєстрації боржника, що отримані судом 28 і 16 грудня 2016 року, відповідно, вбачається, що ОСОБА_1 не зареєстрована і не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованим місцем її проживання є с.Н.Дмитрівка Новобузського району Миколаївської області.

Згідно із п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Вивчивши матеріали заяви, суд приходить до висновку про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

Пунктом 1 Постанови пленуму ВССУ України від 23.12.2011 року №14 Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження зазначено, що наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу у разі, якщо із заяви вбачається спір про право.

Згідно п.9 Постанови пленуму ВССУ України від 23.12.2011 року №14 Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження, наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК України), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права, або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України (далі - ЦК).

В заяві про видачу судового наказу зазначено, що ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії за адресою: с. Котляреве вул. Кірова, 31 Вітовського району Миколаївської області. Разом з тим заявником наданий договір між філією ВАТ ЕК «Миколаївобленерго та іншою особою-Когяй А.Ф. щодо надання послуг з постачання електричної енергії. Отже доказів про договорні зобовязання між філією ВАТ ЕК «Миколаївобленерго та ОСОБА_1 відсутні.

Таким чином, вбачається спір про право, що відповідно до п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу .

Керуючись ст.ст.100, 208 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

Відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Роз'яснити заявнику, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, проте заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.А.Саукова