Справа № 574/1155/16-ц Провадження №2/574/370/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря Кошелєвої Н.В.

позивача ОСОБА_1

третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Червонослобідської сільської ради Буринського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що 23 січня 2016 року померла його мати ОСОБА_4, у звязку з чим відкрилася спадщина на належне їй майно, яку він прийняв, оскільки проживав із спадкодавцем. До складу спадкового майна ввійшла земельна ділянка загальною площею 2,77 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку за спадкодавцем було посвідчено державним актом серії СМ №066828, в якому було зроблено підчистку у написанні імені власника. При вказаних обставинах він не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, у звязку з чим просив визнати за ним право власності на ці земельні ділянки.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в позовній заяві, доповнивши, що спадщину після смерті матері він прийняв, оскільки проживав з нею, однак нотаріус не може видати йому свідоцтво про право на спадщину, у звязку з вищевказаною підчисткою у правовстановлюючому документі на земельні ділянки.

Представник відповідача в судове засідання не явився, але надав заяву в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнав та просив розглядати справу у його відсутності.

Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1 визнали, не заперечують, щоб за ним визнали право власності на земельні ділянки та пояснили, що вони як чоловік та дочка спадкодавця також є спадкоємцями за законом, але відмовилися від прийняття спадщини.

Вислухавши пояснення позивача та третіх осіб, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 січня 2016 року померла мати позивача ОСОБА_4, у звязку з чим відкрилася спадщина на її майно, що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої та свідоцтвом про народження позивача (а.с.21-22).

До складу спадкового майна ввійшли три земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,77 га, з кадастровими номерами :04:004:0077, :01:005:0316 та :02:002:0016, розташована на території Червонослобідської сільської ради Буринського району Сумської області, що належала ОСОБА_4 відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №066828, виданого на підставі розпорядження голови Буринської районної державної адміністрації від 02.06.2004 року №240 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №140, що підтверджується копією державного акта, витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.5,6-20,29-64).

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадщину після смерті останньої, прийняв її син позивач по справі ОСОБА_1 відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини і являючись спадкоємцем першої черги за законом, не відмовився від її прийняття у строки передбачені законом. Інші спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від прийняття спадщини відмовилися, що вбачається з довідки Червонослобідської сільської ради, копії спадкової справи №176/2016 (а.с.28,79-94).

Однак нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки державний акт серії СМ №066828, який посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку, містить підчистки у написанні імені спадкодавця, що вбачається з письмового розяснення нотаріуса №654/01-16 (а.с.27).

Разом з тим, наявність права власності на земельні ділянки у спадкодавця ОСОБА_4, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №066828 вбачається і з витягів з Державного земельного кадастру, які мають аналогічні кадастрові номери, що зазначені в цьому документі та звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.6-20,29-64)

В силу ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак наявність вищевказаної підчистки у державному акті унеможливила отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно, оскільки в силу п.4.15 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мінюсту України 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. При цьому відповідно до ст. 47 Закону «Про нотаріат» нотаріус не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам законодавства.

Відповідно до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, а ч.1 ст.131 цього Кодексу передбачено, що громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Згідно ч.1 ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Статтею 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 01.01.2016 року) передбачено, документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим законом та іншим нормативно-правовим актам. Не розглядаються документи з підчищеннями, або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими виправленнями, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно тлумачити зміст, а також оформлені з порушенням вимог законодавства.

Згідно ст.27 цього Закону, державна реєстрація права власності проводиться, в тому числі, на підставі свідоцтва про право на спадщину, державного акту на право приватної власності на землю, державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року та рішення суду, що набрали законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

При цьому, в силу ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Право на землю гарантується Конституцією (ч.2 ст. ст.373 ЦК).

Частиною 3 статті 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Таким чином, з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивач прийняв спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість його вимог та необхідності захисту його права.

Керуючись ст. ст.5, 6, 10, 15, 212ЦПК України, ст.ст.81,126, 131 ЗК України, ст.ст.328, 392, 1216-1218, 1225, 1233, 1268-1270,1296,1297 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом, право власності на земельні ділянки: площею 1,8069 га, кадастровий номер :04:004:0077, площею 0,5057 га, кадастровий номер :01:005:0316 та площею 0,4610 га, кадастровий номер :02:002:0016 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Червонослобідської сільської ради, що належали померлій 23 січня 2016 року ОСОБА_4, відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії СМ №066828, виданого 21 липня 2004 року Буринською районною державною адміністрацією Сумської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №140.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час його проголошення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:

Повний текст рішення виготовлено 21.12.2016 року.