Справа № 307/3463/16-ц
Провадження № 2/307/1816/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 грудня 2016 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Ніточко В.В., при секретарі Фера В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тересв'янської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, третя особа: Тячівська державна нотаріальна контора про визнання права власності за набувальною давністю,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Тересв'янської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, третя особа: Тячівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності за набувальною давністю.

В обґрунтування позовних вимог (уточнених) зазначила, що в липні 2004 року її покійний чоловік ОСОБА_1 купив у ОСОБА_2 нерухоме майно, а саме: складське приміщення, площею 68,2 кв.м., вагова (навіс), огорожа, довжиною 131,3 метри, залізнична колія, довжиною 46 метрів погонних, а також була куплена, однак не зазначена в договорі купівлі-продажу, у зв'язку з відсутністю на неї правовстановлюючих документів, нежитлова будівля, площею 29,3 кв.м. Дані капітальні будівлі та споруди знаходяться в смт. Тересва, вул. Терешкової, 1 "б". В жовтні 2004 року її чоловік ОСОБА_1 продав частину вищезазначеного нерухомого майна малому приватному підприємству "Новатор", а саме: складське приміщення, площею 68,2 кв.м., вагова (навіс). До переліку майна, що залишилося після продажу, входить огорожа, довжиною 131,3 метри, залізнична колія, довжиною 46 метрів погонних та нежитлова будівля, площею 29,3 кв.м.. Оскільки, нежитлова будівля, площею 29,3 кв.м., не зазначена в договорі купівлі продажу, що був укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а вона відкрито та безперервно нею володіє більше 10 років, тому просить визнати її власником нежитлової будівлі, площею 29,3 кв.м., яка розташована за адресою: смт. Тересва, вул. Терешкової, 1 "б", Тячівського району Закарпатської області, за набувальною давністю.

В судове засідання позивач не з'явилася, однак подала суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник Тересв'янської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти заявлених вимог не заперечує.

Представник Тячівської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти заявлених вимог не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Із свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ФМ № 275553 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 19 жовтня 1995 року зареєстрували шлюб (а.с.11).

Згідно нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу від 19 липня 2004 року, ОСОБА_2 продав ОСОБА_1 складське приміщення, що знаходиться в смт. Тересва по вул. Терешкової, 1 "б", в тому числі: вагова (навіс), огорожа, довжиною 131,3 погонних метри, залізнична колія, довжиною 46 метрів, що розташовані на земельній ділянці, площею 0,4814 га, згідно рішення Тересв'янської селищної ради № 177 від 29 грудня 2003 року (а.с.13).

Із свідоцтва про смерть серії І-ФМ 162924 вбачається, що ОСОБА_1 помер 27 вересня 2013 року (а.с.12).

Згідно договору оренди, укладеного між Тересв'янською сільською радою та ОСОБА_1, зареєстрованого 11 липня 2005 року за № 063 в Тячівському відділі ЗРФ ДП "Центр ДКЗ", ОСОБА_1 надано в оренду, строком на 49 років, земельну ділянку, площею 0,2294 га, по вул. Терешкової, 1 "Б", в смт. Тересва (а.с. 20-23).

Із технічного паспорту вбачається, що інвентаризаційна вартість нежитлового приміщення, площею 29,3 кв.м., по вул. Терешковій в смт. Тересва, складає 148 426 грн. (а.с.9).

Згідно довідки Тересв'янської селищної ради № 4469 від 28 грудня 2016 року, нежитлова будівля, площею 29,3 кв.м., яка розташована за адресою: смт. Тересва, вул. Терешкової, 1 "б", Тячівського району Закарпатської області, із липня 2004 року перебувала у постійному користуванні ОСОБА_1, а з 27 вересня 2013 року, тобто з часу його смерті, перебуває в постійному користуванні його дружини ОСОБА_1 (а.с.27).

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України.

Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 3 ЦК України, зокрема, передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.335 ЦК України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність. Безхазяйні рухомі речі можуть набуватися у власність за набувальною давністю, крім випадків, встановлених статтями 336, 338, 341 і 343 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Таким чином, право власності на нежитлову будівлю, площею 29,3 кв.м., яка розташована за адресою: смт. Тересва, вул. Терешкової, 1 "б", Тячівського району Закарпатської області ні за ким не зареєстроване, а відтак наявні підстави вважати дане майно безхазяйним згідно норм ст.335 ЦК України.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Згідно ч.3 ст.397 ЦК України, фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Набувальна давність є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ - не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, згідно ч.3 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. А у відповідності до п.9 ч.1 ст.27 вищезазначеного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що ОСОБА_1, а в подальшому його спадкоємець ОСОБА_1, в 2004 році правомірно, добросовісно заволоділа чужим майном та добросовісно протягом більше десяти років продовжує відкрито, безперервно ним володіти, а тому необхідно захистити майнові права позивача шляхом задоволення позову.

На підставі наведеного та ст. ст. 16, 328, 335, 344, 397 ЦК України, і керуючись ст.ст. 10, 60, 197, 212, 215 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на нежитлову будівлю, площею 29,3 кв.м., яка розташована за адресою: смт. Тересва, вул. Терешкової, 1 "б", Тячівського району Закарпатської області, за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Ніточко