Справа № 159/4750/16-ц
Провадження № 2/159/1669/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Восковської О.А.

за участю секретаря Панечко К.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеконференції в залі судового засідання в приміщенні суду в місті Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у юридичному шлюбі з 10.03.2006 року, але рішенням Ковельського міськрайонного суду від 27.07.2015 року шлюб між ними було розірвано. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач вказує, що відповідач перебуває у місцях позбавлення волі, а їх спільна дитина неповнолітній син ОСОБА_4 проживає разом із нею та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не забезпечує сина матеріально, не сприяє його духовному та фізичному розвитку, матеріальну допомогу на його утримання відмовляється надавати. Як зазначила позивачка у позовній заяві, фізичний та майновий стан відповідача цілком задовільний, непрацездатних та неповнолітніх осіб на його утриманні немає, а отже відповідач зможе надавати грошову допомогу на утримання неповнолітньої дитини без погіршення його матеріального стану. Між позивачкою та відповідачем не досягнуто згоди з приводу утримання та виховання дитини, а тому позивачка звернулась до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, 2006 р.н в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 800 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що згідний сплачувати аліменти, але не в такому розмірі, оскільки він перебуваючи в місцях позбавлення волі не працює і інших доходів не має, а тому погоджується сплачувати аліменти в розмірі 400 гривень.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як убачається з рішення Ковельського міськрайонного суду від 27.07.2015 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Від спільного шлюбу у них народився неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії І-ЕГ №031849 від 09.06.2006 року), що підтверджує той факт, що позивачка є матірю неповнолітнього ОСОБА_3, а відповідач - його батьком.

Як пояснила суду позивач, відповідач ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та не виконує батьківських обов'язків.

Доказів, які б спростовували такі твердження позивача сторона відповідача суду не надала.

Відповідно до довідки №3550 від 02.12.2016 року виданої РЖКП №2, неповнолітній ОСОБА_3, 2006 р.н, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір'ю, позивачкою по справі ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При цьому, згідно ст.182 цього ж Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

У судовому засіданні відповідач пояснив, що в місцях позбавлення волі він не працює та не може сплачувати такі кошти на утримання неповнолітнього сина, - однак, дані обставини не звільняють відповідача ОСОБА_2 від обовязку утримувати дитину до досягнення нею повноліття та від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина та не є підставою для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1А, оскільки відповідачем ОСОБА_2 не представлено суду жодних доказів того, що він будучи у місцях позбавлення волі не може там же працювати за станом здоровя чи з інших обєктивних причин.

Таким чином, суд вважає підставною вимогу позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, однак із врахуванням того, що відповідач в місцях позбавлення волі на даний час не працює і немає стабільного заробітку, також із урахуванням середньостатистичних доходів громадян по Волинській області та Україні, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення, і з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

На підставі вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати у справі згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 212, 213, 214, 215, 218, 367 ЦПК України, на підставі ст.180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 (п»ятсот) гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 16.12.2016 року.

Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення в цей же строк з дня отримання ними копії судового рішення.

ГоловуючаОСОБА_5