МАЛИНОВСЬК ИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ___________
Справа № 521/9397/16-ц
Пр. №4с/521/54/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.

при секретарі Зубковій Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі скаргу ОСОБА_1 Міхаелі, заінтересована особа: старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 про скасування постанови державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату,

встановив:

У травні 2016р. ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2(далі ВПВР ГТУЮ в Одеській області), посилаючись на те, що 18 серпня 2015 року виконавчий лист №2-1519/7720/11 від 18 серпня 2015 року було направлено на примусове виконання до ВПВР ГТУЮ в Одеській області, де 09 серпня 2015 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 12 грудня 2013року про стягнення у солідарному порядку із нього та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 599498,75 доларів США, що еквівалентно 4791793,61грн.

Заявник зазначав, що 19 квітня 2016 року старшим державним виконавцем ВПВР ГТУЮ в Одеській області Коренюк О.В. винесено постанову про стягнення 20% щомісячно з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику, починаючи з дня отримання постанови до повного погашення боргу, виконавчого збору та витрат. Стверджував, що винесена постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки виконавчим документом передбачено розмір стягнення, що значно перевищує максимальний розмір стягнення, встановлений ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження». Посилаючись на порушення ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», заявник просив суд скасувати постанову старшого державного виконавця ВПВР ГТУЮ в Одеській області Коренюк О.В. ВП№48663355 від 19 квітня 2016року.

Представник ОСОБА_1, діючий на підставі довіреності від 15.06.2016р., в судовому засіданні підтримав вимоги скарги та просив суд її задовольнити у повному обсязі (а.с.20).

Заінтересована особа: старший державний виконавець ВПВР ГТУЮ в Одеській області Коренюк О.В., діюча на підставі довіреності від 23 лютого 2016 року у судовому засіданні вимоги скарги не визнала, просила у їх задоволенні відмовити, надала до суду письмові заперечення проти скарги та раніше до суду була надана копія виконавчого провадження (а.с.28-56,60-63).

В обґрунтування заперечень було зазначено, що на підставі ст.ст. 5, 11, 18, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусовому виконанню виконавчого листа №2-1519/7720/11 від 18 серпня 2015 року та вказано про необхідність боржнику самостійно виконати рішення суду у строк до семи днів з моменту винесення постанови. Вказана постанова була направлена на адресу боржника. Після закінчення строку на самостійне виконання рішення суду, яке не було виконане боржником, державним виконавцем було надано запити до правореєструючих установ для перевірки майнового стану боржника та місця його реєстрації.

Згідно отриманих відповідей було встановлено, що у боржника відсутні відкриті рахунки в банках та інших фінансових установах. Як пенсіонер, боржник на обліку у Пенсійному фонді України не перебуває. Рухоме та нерухоме майно за боржником не зареєстровано. Боржник працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Світ-лайф», яке розташовано за адресою: м. Овідіополь, вул. Суворова, 10. Зазначала, що оскільки належного боржнику майна, на яке можливо звернути стягнення не виявлено, та у звязку із надходженням 15 квітня 2016 року заяви стягувача про звернення стягнення на заробітну плату боржника, тому на підставі ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про стягнення з заявника за місцем його роботи 20% щомісячно з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику, починаючи з дня отримання постанови до повного погашення боргу, виконавчого збору та витрат. Посилаючись на вказані обставини, старший державний виконавець ВПВР ГТУЮ в Одеській області Коренюк О.В.просила суд відмовити в задоволенні скарги у повному обсязі (а.с. 60-62).

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст. 385 ЦПК скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця може бути подана до суду у 10-денний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.19 Закону України « Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документі, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

З матеріалів виконавчого провадження №48663355, копія якого міститься в матеріалах справи, вбачається, що за заявою ПАТ «УкрСиббанк» на примусовому виконанні в ВПВР ГТУЮ в Одеській області знаходиться виконавчий лист №2/1519/7720/11 від 18 серпня 2015р., виданий Малиновським районним судом м. Одеси (а.с. 30,31).

Постановою старшого державного виконавця ВПВР ГТУЮ в Одеській області від 09 вересня 2015року було відкрито виконавче провадження, на підставі виконавчого листа №2/1519/7720/11 від 18 серпня 2015р. з примусового виконання рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 12 грудня 2013 року про стягнення із ОСОБА_3, ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» 599498,75 доларів США, що еквівалентно 4791793,61грн. (а.с.32,33).

Як вбачається зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження, боржнику відповідно до вимог ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» було надано 7 денний строк для самостійного виконання рішення суду.

Відповідно до ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти на інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату ( заробіток), дохід, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувану певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 27 січня 2016 року в рамках виконавчого провадження за ОСОБА_1 нерухоме майно не зареєстровано (а.с.48-49).

Відповідно до відповіді Управління Державтоінспекції ГУМВС України в Одеській області від 08.10.2015 року, за ОСОБА_1 транспортні засоби не зареєстровані (а.с.43).

За ОСОБА_1 зареєстроване обтяження, а саме арешт всього рухомого та нерухомого майна на підставі постанови ВПВР ГТУЮ в Одеській області від 09 вересня 2015року (а.с. 42, 48, 44).

Відповідно до відповідей на запити державного виконавця у боржника відсутні відкриті рахунки в банках та інших фінансових установах, він як пенсіонер на обліку у ПФУ не перебуває (а.с.45,46,47,50).

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 працює в ТОВ «Світ-лайф», яке розташовано за адресою: м. Овідіополь, вул. Суворова, 10 (а.с.51).

З моменту винесення рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 12 грудня 2013 року ОСОБА_1 добровільно жодних дій, спрямованих на виконання даного рішення суду не вчинив.

Встановлено, що 29 березня 2016 року державним виконавцем було повідомлено стягувача про те, що боржник отримує дохід, та запропоновано ПАТ «УкрСиббанк» надати позицію з приводу можливості звернення стягнення на дохід боржника ОСОБА_1 (а.с.52).

15 квітня 2016 року на адресу ВПВР ГТУЮ в Одеській області надійшла заява ПАТ «УкрСиббанк» про звернення стягнення на заробітну плату боржника (а.с.53).

Відповідно до положень ст.68 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати.

Враховуючи те, що у боржника відсутні кошти на рахунках в банках та інших фінансових установах, відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення для задоволення вимог стягувача, державним виконавцем прийнято рішення про звернення стягнення на заробітну плату боржника, в порядку визначеному ст.68 Закону України «Про виконавче провадження».

Встановлено, що 19 квітня 2016 року старшим державним виконавцем ВПВР ГТУЮ в Одеській області Коренюк О.В. на підставі ст.ст. 32, 68, 69,70 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про стягнення 20% щомісячно з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржником ОСОБА_1, починаючи з дня отримання постанови до повного погашення боргу, виконавчого збору та витрат (а.с.54).

Таким чином, вказана постанова була винесена державним виконавцем після зясування, що рахунки у банківських установах за боржником не зареєстровані, відомості щодо отримання останнім пенсії відсутні, нерухоме та рухоме майно, у боржника ОСОБА_1 відсутнє, інше майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє.

Отже, посилання заявника, що постанова старшого державного виконавця Малиновського ВПВР ГТУЮ в Одеській області від 19 квітня 2016 року щодо звернення стягнення на заробітну плату є незаконною, не ґрунтуються на вимогах Закону України «Про виконавче провадження», та спростовуються матеріалами справи.

Що стосується твердження представника заявника про те, що державний виконавець зобовязаний був звернути стягнення на заробітну плату максимально у розмірі 4134,00 грн., що встановлено ст. 68 ЗУ «Про виконавче провадження», то суд вважає, що дані твердження не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства.

Примусове виконання судових рішень здійснюється державним виконавцем не тільки на підставі Закону України «Про виконавче провадження», але й на підставі «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом №512/5 Міністерства Юстиції України 02.04.2012 року (далі- Інструкції).

Згідно п. 7.1 Інструкції звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, порядок здійснення відрахувань здійснюються відповідно до статей 68-70 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 7.2 Інструкції, при виконанні в примусовому порядку виконавчих документів про стягнення сум коштів, що перевищують три мінімальні розміри заробітної плати, державний виконавець у першу чергу перевіряє наявність коштів на рахунках боржника шляхом направлення відповідних запитів, а також перевіряє майновий стан боржника.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не були порушені, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Аналізуючи матеріали справи, фактичні обставини та відповідні їм правовідносини у їх сукупності та взаємозвязку, суд прийшов до висновку, що постанова старшого державного виконавця ВПВР ГТУЮ в Одеській області Коренюк О.В. від 19 квітня 2016 року щодо звернення стягнення на заробітну плату, є законною та обґрунтованою.

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 Міхаелі, заінтересована особа: старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 про скасування постанови державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату- залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: О.М.Сегеда