УХВАЛА

07.07.2016 року Провадження №2/425/559/16

Справа №425/2086/16-ц

місто Рубіжне Луганської області

Суддя Рубіжанського міського суду Луганської області Мирошникова О.Ш., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

07 липня 2016 року до Рубіжанського міського суду Луганської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю, визнання частково недійним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на ? частку нерухомого майна та витребування майна з чужого незаконного володіння. В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить після відкриття провадження у справі забезпечити позов шляхом накладення арешту на ? частку квартири АДРЕСА_1 та заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії спрямовані на відчуження зазначеної квартири.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суддя, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, дійшла висновку, що зазначена заява не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

Отже, в зв'язку з тим, що провадження у справі не відкрито, суддя вирішує це питання одноособово.

Суддею встановлено, що 07.07.2016 року до Рубіжанського міського суду Луганської області ОСОБА_1 було подано позовну заяву до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю, визнання частково недійним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на ? частку нерухомого майна та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Автоматизованою системою документообігу суду зазначена позовна заява була розподілена для розгляду судді Мирошниковій О.Ш., провадження у даній справі станом на 07.07.2016 року не є відкритим.

Суддею в порядку ч. 3 ст. 122 ЦПК України було направлено звернення до відповідного органу реєстрації місця перебування (проживання) відповідачів, які є фізичними особами, щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої особи.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України - з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності), якщо невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Після подання до канцелярії суду позовної заяви, 07.07.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, яка була зареєстрована канцелярією за вхідним № 6277.

В цій заяві ОСОБА_1 вказує, що «з огляду на частину 3 статті 122 ЦПК України, передбачає відкриття провадження у справі до одержання судом відповіді від відповідного органу реєстрації про місце проживання відповідачів».

Суддя не погоджується з зазначеним доводом ОСОБА_1 та відхиляє його, оскільки запит про місце проживання відповідачів здійснюється судом не тільки з метою вирішення питання підсудності розгляду справи, а й з метою визначення місця проживання (перебування) відповідача, за яким суд здійснює направлення кореспонденції такому відповідачу в наступному.

Цей запит про місце проживання направляється за умови зазначення в позовній заяві відповідачем фізичної особи, будь-яких виключень з урахуванням предмету спору ЦПК України не містить, також кодекс не містить приписів щодо обовязкового відкриття провадження у справі про визнання права власності на нерухоме майно до одержання судом відповіді про місце проживання відповідача.

Також, суддя не приймає зазначене у заяві ОСОБА_1 прохання забезпечити її позов після відкриття провадження у справі, оскільки за ч. 1 ст. 153 ЦПК України та з урахуванням розяснень у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року, заява про забезпечення позову розглядається судом у день її надходження без повідомлення осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи, що заява про забезпечення позову подана ОСОБА_1 до відкриття провадження у цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю, визнання частково недійним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на ? частку нерухомого майна та витребування майна з чужого незаконного володіння, та цей позов не пов'язаний із порушенням права інтелектуальної власності, суддя дійшла висновку, що заявлені ОСОБА_1 вимоги щодо забезпечення позову є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Разом з тим, на виконання вимог, передбачених ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суддя розяснює ОСОБА_1, що відповідно до положень ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, тобто після відкриття провадження у справі за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 151-153, 209, 210, суддя, -

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю, визнання частково недійним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на ? частку нерухомого майна та витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Мирошникова О.Ш.