Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 грудня 2016 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі - Гудковій Є.С.,

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЖЕК Забота до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

25 жовтня 2016 р. Товариства з обмеженою відповідальністю ЖЕК Забота звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу в солідарному порядку заборгованості за послуги на утримання житлових будинків та прибудинкових територій.

Позивач вказує на те, що товариством, яке є балансоутримувачем житлового будинку № 5 по вул.Набережній в м.Миколаєві, відповідачам надаються послуги з утримання житлових будинків і прибудинкових територій. З жовтня 2007 року відповідачі ухиляються від укладення відповідного договору на надання житлово-комунальних послуг з ТОВ ЖЕК Забота та не сплачують отримані послуги . За період з 01 жовтня 2007 року по вересень 2016 року за спожиті послуги утворилась заборгованість в сумі 9545,01 грн. Посилаючись на наведене та на положення ст.ст.20,32 ЗУ Про житлово-комунальні послуги , ст.ст. 509, 510, 526, 530 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідачів у солідарному порядку зазначену суму заборгованості .

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просила про їх задоволення. Суду пояснила, що позивачем послуги надавалися належним чином, що підтверджується матеріалами справи ( оплатою освітлення прибудинкової території, актами обслуговування вентиляційних каналів, оплатою послуг з вивезення побутових відходів тощо), а неукладення договору надання послуг не звільняє відповідачів від обов'язку сплатити отримані послуги, від яких вони не відмовлялися у встановленому законом порядку.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання не з'явились, надали суду письмові заперечення, відповідачка просила слухати справу у її відсутність.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог з підстав як неотримання фактичного наданих позивачем послуг (адже такі послуги або взагалі не надавалися що підтверджується фотографіями занедбаного стану як під'їзду, так і зовнішніх стін будинку, а також станом дворового покриття на прибудинковій території), так і відсутністю будь-яких договірних відносин з позивачем внаслідок неукладення відповідного договору про надання послуг. Також заявили про застосування строку позовної давності .

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Відповідачам на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 (Свідоцтво про право власності на житло від 30.11.1993 року ).

Балансоутримувачем вказаного будинку є ТОВ «ЖЕК «Забота», що підтверджується Договором на утримання житлових будинків , споруд та прибудинкових територій, укладеному між Миколаївською міською радою в особі управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради , Департаменту житлово-комунального господарства ММР (Замовник) та ТОВ ЖЕК Забота (Виконавець) з Додатками та подальшими змінами та доповненнями.

При цьому суд не може взяти до уваги заперечення відповідачів щодо недійсності цього договору, оскільки вони грунтуються лише на певних поясненнях , викладених в запереченнях за підписом директора ЖЕКу по іншій цивільній справі, що не є належним доказом і нічим не підтверджені.

В обов'язки позивача, у відповідності до чинного законодавства, як виконавця послуг входить забезпечення якісного утримання житлових будинків і прибудинкових територій, своєчасне вжиття заходів щодо уникнення та ліквідації ситуацій, пов'язаних з технічним станом житлових будинків та їх інженерним обладнанням, відшкодування збитків, завданих майну, житловому приміщенню, здійснення контролю за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримання в належному стані та здійснення технічного обслуговування та ремонт внутрішньо будинкових мереж, вживання заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій , усунення порушень якості послуг, тощо.

Відповідно до виписки № 216 з особового рахунку за вказаною адресою, наданою ТОВ ЖЕК Забота станом на 01.09.2016 року, існує заборгованість за квартирною платою 9545,01 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. При цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону України обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі.

У зв'язку з наведеними доводи відповідачів на відсутність договору з ТОВ ЖЕК Забота не є підставою для несплати наданих і отриманих ним послуг з теплопостачання. В установленому законом порядку від надання таких послуг відповідачі не відмовлялися ( листи-звернення інших мешканців будинку про неналежну якість таких послуг позивачем не є такою відмовою).

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові № 6-59 цс 13 від 30 жовтня 2013 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

З матеріалів справи вбачається, що споживачі свої зобовязання виконують неналежним чином, в звязку з чим мають перед позивачем заборгованість за надані послуги, яка за період з 01 жовтня 2007 року до 01 вересня 2016 р. складає 9545,01 грн.

Належними достеменними доказами відповідачами не спростовано, що позивачем такі послуги з утримання будинку та прибудинкової території не надавалися взагалі чи надавалися неналежної якості, в той час як матеріалами справи підтверджується надання цих послуг позивачем (Акти періодичної перевірки димових та вентиляційних каналів кожних півроку за період з 2010 року, Акти щомісячні за останні три роки на використану електричну енергію згідно Договору № 44/6339 ТОВ ЖЕК Забота , Актами за цей же період здачі-прийняття робіт (надання послуг) з вивозу трвердих побутових відходів).

Відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому докази повинні відповідати вимогам належності та допустимості (суд не бере до уваги докази, які одержані з порушення порядку, встановленого законом, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами), також кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 267 ЦК України, суд за заявою відповідачів застосовує строк позовної давності, передбачений ст.. 257 цього Кодексу.

У ч. 2 ст. 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Судовий наказ відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Ураховуючи, що судовий захист позивача на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, тому подання заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом II ЦПК України, перериває позовну давність.

Крім того, переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи , 05 жовтня 2016 року ТОВ ЖЕК Забота звернулося до Центрального районного суду м.Миколаєва з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості за спожиті послуги у сумі 9545,01 грн. за період з 01.10.2007 року по 31.08.2016 року.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 жовтня 2016 року у видачі судового наказу було відмовлено оскільки із заяви та доданих документів вбачається спір про право і роз'яснено стягувачу його право при наявності до того підстав на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи , ухвалою суду від 17 вересня 2010 року за заявою позивача про залишення позовної заяви без розгляду , позовна заява ТОВ ЖЕК Забота до ОСОБА_4К, та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості залишена без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Відповідно до ст. 265 ЦК України , залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сплив строк позовної давності за даними вимогами позивача ,заявленими до 05 жовтня 2013 року ( три роки з дати звернення до суду з заявою про видачу судового наказу).

За положеннями ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За ч. 5 ст. 267 цього Кодексу , якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Проте з заявою про поновлення строку позовної давності позивач до суду не звертався, а посилався лише на пропуск цього строку з причин відсутності коштів на оплату судового збору, що не поважною причиною і підставою для його поновлення.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що позов ТОВ ЖЕК Забота підлягає частковому задоволенню за період з 05.10.2013 року по 01.09.2016 року у розмірі 3569 грн. 68 коп. , а за іншій період у стягненні заборгованості слід відмовити - в зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог ( 478 грн.) в рівних частках з кожного.

Керуючись ст.ст.14, 209, 212-215, 224, 225 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ЖЕК Забота задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в солідарному порядку на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЖЕК Забота 3569 (три тисячі п'ятсот шістдесят дев'ять ) грн. 68 коп. заборгованості за послуги на утримання житлових будинків та прибудинкових територій.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЖЕК Забота по 119,50 грн. судового збору з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Гуденко О.А.