Справа № 145/1833/15-ц Провадження № 22-ц/772/1830/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 58Доповідач Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого Луценка В.В.,

суддів Денишенко Т.О., Берегового О.Ю.,

при секретарі Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Промінвестбанк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідачів: Тиврівської селищної ради Вінницької області, відділу державної виконавчої служби Тиврівського районного управління юстиції, Тиврівської державної нотаріальної контори, про виключення майна з акту опису та арешту, скасування арешту з нерухомого майна та зняття заборони з нерухомого майна, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 17 березня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 на праві власності належить житловий будинок з господарськими спорудами №4а по вул. Д. Нечая в смт. Тиврів, Вінницької області. Після отримання позивачем відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, йому стало відомо, що на належний йому житловий будинок №4а по вул. Д. Нечая в смт. Тивріві, Вінницької області накладений арешт.

Зазначений арешт на будинок позивача було накладено на підставі рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 27.09.1999 року, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 3343,20 гривні.

Зазначене рішення суду було виконано в повному обсязі, а виконавче провадження закінчено у 2007 році, про що складено відповідну постанову державним виконавцем.

У 2015 році позивач ОСОБА_2 звернувся до відділу ДВС Тиврівського РУЮ у Вінницькій області з заявою про зняття арешту з належного йому будинку №4а по вул. Д. Нечая в смт. Тивріві, Вінницької області, однак у знятті арешту йому було відмовлено, оскільки архівна справа була знищена, а у відділу немає інформації по виконавчому провадженню.

Окрім того, на будинок №4а по вул. Д. Нечая в смт. Тиврів, Вінницької області, що належить позивачу, накладний ще один арешт. Підставою для накладення арешту стало укладення сусідом позивача ОСОБА_3 кредитного договору з «Промінвестбанк» та у подальшому договору застави №592 від 02.04.1998 року. Зазначений арешт, на думку позивача, накладений помилково, оскільки належний ОСОБА_3 будинок знаходився за тією ж адресою по вул. Д. Нечая, №4а, смт. Тиврів, Вінницької області.

Враховуючи наведене позивач просив виключити з акту опису і арешту нерухомого майна, внесеного до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна накладену Тиврівською державною нотаріальною конторою 13.12.2006 року о 17:54:03 за №4217216 на підставі повідомлення, б/н від 06.11.2000 року ДВС Тиврівського РУЮ у Вінницькій області, відповідно до рішення Тиврівського районного суду від 27.09.1999 року по справі №2-199, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в смт. Тиврів, Вінницької області по вул. Д. Нечая, 4а, власником якого є ОСОБА_2, а також зняти заборону з нерухомого майна, внесеного до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна накладену Тиврівською державною нотаріальною конторою 12.12.2006 року о 21:21:09 за №4209654 на підставі договору застави №592 від 02.04.1998 року на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в смт. Тиврів, Вінницької області по вул. Д. Нечая, 4а, власником якого є ОСОБА_3

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 17.03.2016 року позов задоволено частково.

Виключено з акту опису і арешту нерухомого майна, внесеного до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, накладеного Тиврівською державною нотаріальною конторою 13.12.2006 року о 17:54:03 за № 4217216 на підставі повідомлення, б/н від 06.11.2000 року ДВС Тиврівського РУЮ, відповідно до рішення Тиврівського районного суду від 27.09.1999 року по справі № 2-199 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в смт. Тиврів, Тиврівського району Вінницької області по вулиці Данила Нечая будинок 4а, власником якого є ОСОБА_2

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 оскаржує його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі зазначає, що рішення не відповідає нормам матеріального та вимогам процесуального права, а тому просив його скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та в цій частині ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення та заперечення осіб, які зявились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про те, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Зі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 22.11.1990 року (а.с.8) вбачається, що позивач ОСОБА_2 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами №4а, який розташований в смт. Тиврів, Вінницької області по вулиці Д. Нечая.

Згідно витягу з державного реєстру речових прав 12.12.2006 року на належний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №4а, який розташований в смт. Тиврів, Вінницької області по вулиці Д. Нечая, накладено арешт та заборону, що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав (а.с.9-10) та повідомленням ВДВС №815 від 03.2000 року (а.с.23).

Згідно з ч.1 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до рішення Тиврівського районного від 27 вересня 1999 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 стягнуто 3343 гривні 20 копійок (а.с.12-17).

Борг за даним рішенням позивачем сплачено повністю, що підтверджується постановою ДВС Тиврівського РУЮ від 07.11.2007 року про закінчення виконавчого провадження (а.с.11).

Згідно з відповіддю ВДВС Тиврівського РУЮ № 3176 від 27.10.2015 року (а.с.24), виконавче провадження згідно виконавчого листа №2-199, виданого Тиврівським районним судом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 3343 гривні 20 копійок, на виконанні у відділі не перебуває.

Враховуючи, що позивачем ОСОБА_2 заборгованість сплачена у повному обсязі, а провадження виконавчому провадженні закінчено, то підстави для накладення арешту відпали, а тому судова колегія вважає зняття арешту доцільним.

12.12.2006 року Тиврівською державною нотаріальною конторою, на підставі договору застави №592 від 02.04.1998 року, накладено заборону на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №4а, який розташований в смт. Тиврів, Вінницької області по вул. Д. Нечая, що належить ОСОБА_3

З рішення виконавчого комітету Тиврівської селищної ради Тиврівського району Вінницької області №51 від 22.05.2014 року вбачається, житловому будинку, який належить ОСОБА_2 та знаходиться по вул. Д.Нечая в смт. Тиврів, Вінницької області присвоєно порядковий номер 4, замість 4а, а житловому будинку, який належить ОСОБА_3 та заходиться по вул. Д.Нечая в смт. Тиврів, Вінницької області присвоєно порядковий номер 6, замість 4.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що заборона на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №4а, який розташований в смт. Тиврів, Вінницької області по вул. Д.Нечая, що належить ОСОБА_3, була накладена помилково.

В матеріалах справи також відсутні відомості стосовно виконання обтяжень за договором застави №592 від 02.04.1998 року.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Окрім того, судова колегія звертає увагу на те, що ОСОБА_2 просить скасувати арешт на майно, яке належить ОСОБА_3, в такому випадку саме ОСОБА_3 повинен бути позивачем у справі про зняття арешту та доводити свої позовні вимоги.

Згідно з долученої до матеріалів справи виписки з відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 29.06.2016 року всі обтяження на нерухоме майно, а саме будинок №4а по вул. Д. Нечая, в смт. Тиврів, Вінницької області, припинені.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на обставинах та матеріалах справи, відповідає нормам матеріального та вимогам процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстави для скасування його відсутні.

Керуючись ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 17 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набуває законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів.

Суддя-доповідач: _______ ОСОБА_6

Судді: _______ Денишенко Т.О.

_______ ОСОБА_7