Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2239/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Партоліна І. П.
Доповідач Єгорова С. М.
УХВАЛА

28.12.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Єгорової С.М.

суддів: Карпенка О.Л., Письменного О.А.

із секретарем Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 19 вересня 2016 року, у справі за позовом ПСП «Лан» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування збитків, та зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ПСП «Лан» про визнання недійсним договорів оренди земельних ділянок,

УСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ПСП «Лан» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні орендованою земельною ділянкою та відшкодування збитків.

Зазначаючи, що між ПСП «Лан» та відповідачами було укладено договори оренди належних їм земельних ділянок, відповідно до яких, за актами прийому-передачі господарству були передані у користування земельні ділянки строком до 2031 року. 18 вересня 2013 року відповідачі звернулися із заявами до директора ПСП «Лан» з повідомленням, що будуть самостійно здійснювати агротехнічний обробіток власних земельних ділянок. Листами від 19 вересня 2013 року їм було повідомлено, що підстав для дострокового розірвання укладених між ними договорів оренди земельних ділянок ПСП «Лан» не вбачає, оскільки умови договору виконує своєчасно та добросовісно і в подальшому до закінчення терміну дії договорів буде виконувати свої обов'язки та користується своїми правами у відповідності до договору.

У 2014 році відповідачі відмовились від отримання орендної плати та не прибули для її отримання, хоча орендна плата їм нарахована та вони можуть її отримати. Крім того, 2013-2014 роках відповідачами були вчинені дії, які перешкоджали господарству у користуванні орендованими земельними ділянками, а саме: на вказаних земельних ділянках, що знаходяться на полі № 113 відповідачі 24 вересня 2013 року встановили межові знаки, 07 листопада 2013 року земельні ділянки загальною площею 14,46 га виорані повністю, а в 2014 році засіяні соєю. На вказаних земельних ділянках відповідачів здійснити посів кукурудзи позивач не мав можливості, у зв'язку з чим господарство недоотримало врожай кукурудзи із орендованих у відповідачів земельних ділянок у кількості 95,87 тон на суму 268 435,44 грн. Тобто, діями відповідачів господарству завдані збитки внаслідок упущеної вигоди у формі чистого недоотриманого прибутку на суму 75 287,83 грн.

Позивач просив суд зобов'язати відповідачів не чинити перешкод йому у користуванні орендованими земельними ділянками, зобов'язати повернути їх у користування та стягнути з відповідачів збитки та судові витрати.

Не погоджуючись із вказаним позовом, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 подали зустрічний позов до позивача, в якому просили визнати недійсними договори оренди земельних ділянок, мотивуючи його тим, що строк дії договорів оренди на момент укладання даних договорів становив 5 років, однак на момент реєстрації вказаних договорів службовими особами ПСП «Лан» без відома орендодавців були внесені виправлення до п.8 договорів, а саме було виправлено строк оренди із 5 років на 25 років. Таким чином правочин вчинений між ПСП «Лан» та відповідачами є таким, що вчинений під впливом обману і є недійсним. Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також зазначали, що вони не підписували спірні договори оренди, що також є підставою для визнання їх недійсними.

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 19 вересня 2016 року позов ПСП «Лан» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування збитків задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ПСП «Лан» до 20 червня 2031 року у користуванні орендованою земельною ділянкою НОМЕР_1 площею 4,88 га, що розташована у відповідності до державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 від 26.12.2001 року на території Новоархангельської селищної ради Новоархангельського району Кіровоградської області.

Зобов'язано ОСОБА_2 повернути у користування ПСП «Лан» вказану земельну ділянку.

Зобов'язано ОСОБА_4 не чинити перешкод ПСП «Лан» до 20 червня 2031 року у користуванні орендованою земельною ділянкою НОМЕР_2 площею 4,88 га, що розташована у відповідності до державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5 від 26.12.2001 року на території Новоархангельської селищної ради Новоархангельського району Кіровоградської області.

Зобов'язано ОСОБА_4 повернути у користування ПСП «Лан» зазначену земельну ділянку.

В іншій частині первісних позовних вимог відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ПСП «Лан» про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок задоволено частково.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки НОМЕР_3 площею 4,70 га, укладений 20 червня 2006 року між ОСОБА_3 та ПСП «Лан», зареєстрований у Новоархангельському відділі КРФЦДЗК 18 жовтня 2006 року за № 167.

В іншій частині зустрічних позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який діє також в інтересах ОСОБА_4 ставить питання про скасування судового рішення з підстав неправильного застосування судом норм матеріального та порушення процесуального права і ухвалення нового рішення про задоволення зустрічного позову в повному обсязі, та відмову у задоволені первісного позову.

В засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідачів ОСОБА_5 заявив клопотання про призначення у справі повторної судово-почеркознавчої експертизи документу.

В обґрунтування клопотання зазначив, що на момент укладення спірних договорів строк дії вказаного правочину встановлювався терміном на 5 (п'ять) років. Однак, на момент реєстрації вказаних договорів службовими особами ПСП «Лан», без відома орендодавців, були внесені виправлення до пункту 8 договору, а саме виправлений строк оренди з «п'яти» років на «двадцять п'ять». Вказані виправлення стали можливими завдяки тому, що у даному пункті договору строк оренди зазначався цифрами, був прописаний ручкою без зазначення вказаного строку прописом, а тому доставляння додаткової цифри не потребувало вагомих зусиль. Крім того, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стверджують, що вищезазначені договори оренди земельної ділянки НОМЕР_3, 224 вони взагалі не підписували.

Висновком експерта №283/286 від 30.05.2016 року Кіровоградського відділення ОНДІСЕ встановлено, що підписи в тексті вищевказаних договорів виконано не самим ОСОБА_3 Встановити написання ОСОБА_4 не представилось можливим, але при цьому встановлено розбіжні ознаки в досліджених зразках.

Посилаючись на ст.ст. 60, 143 ЦПК України просив витребувати з Управління Пенсійного фонду України в Новоархангельському районі Кіровоградської області заяви ОСОБА_4 з додатками при оформленні пенсійної справи як зразки довільних підписів та почерку останньої та призначити повторну судово-почеркознавчу експертизу спірного договору опренди, на вирішення якої поставити питання: чи належить підпис в договорі між ОСОБА_4 та ПСП «Лан» стосовно оренди земельної ділянки НОМЕР_2, загальною площею 4,88 га, кадастровий номер - НОМЕР_6, який зареєстровано у Новоархангельському відділі Кіровоградської регіональної філії Центру ДЗК 18.10.2006 року за № 212 - ОСОБА_4, а саме на 5-й сторінці договору в рядку «підпис сторін-орендодавець»? В додатку 1, в рядку «земельну ділянку передав»? В додатку 2, в рядку «орендодавець»? Проведення експертизи доручити експертам Кіровоградського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Колегія суддів вважає, що вказане клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 303 ЦПК апеляційний суд при перевірці законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції не має права виходити як за межі доводів апеляційної скарги, так і за межі вимог, заявлених у суді першої інстанції, крім випадків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.

За змістом пункту 6 частини третьої статті 295, частини другої статті 303 та пункту 1 частини першої статті 309 ЦПК апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею, або які неправомірно не були цим судом прийняті та досліджені, або доказами, які судом першої інстанції досліджувались із порушенням установленого порядку.

У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції.

Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову в їх прийнятті, апеляційний суд зобов'язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання (частина друга статті 208, частина перша статті 212, частина перша статті 304 ЦПК).

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд враховує як вимоги частини третьої статті 27 ЦПК щодо зобов'язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов'язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи.

При цьому враховуються вимоги частини третьої статті 27 ЦПК про те, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої права й виконувати процесуальні обов'язки.

Дослідження нових доказів провадиться, зокрема, у таких випадках: якщо докази існували на час розгляду справи судом першої інстанції, але особа, яка їх подає до апеляційного суду, з поважних причин не знала й не могла знати про їх існування; докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і учасник процесу знав про них, однак з об'єктивних причин не міг подати їх до суду; додаткові докази, які витребовувалися раніше, з'явилися після ухвалення рішення судом першої інстанції; суд першої інстанції неправомірно виключив із судового розгляду подані учасником процесу докази, що могли мати значення для вирішення справи; суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для вирішення справи (необґрунтовано відмовив у призначенні експертизи, витребуванні доказів, якщо їх подання до суду для нього становило певні труднощі тощо); наявні інші поважні причини для їх неподання до суду першої інстанції у випадку відсутності умислу чи недбалості особи, яка їх подає, або вони не досліджені судом унаслідок інших процесуальних порушень.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в суді першої інстанції було заявлено клопотання про призначення по справі судово-почеркознавчої експертизи, яке було задоволено ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 29 липня 2015 року (т. 1 а.с. 150, 191-196). Проведення даної експертизи було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Судовими експертами було заявлено клопотання про надання вільних зразків підпису ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 201). З приводу даного клопотання ОСОБА_4 надала пояснення та зазначила, що такі зразки можуть бути в Новоархангельському районному секторі УДМС в Кіровоградської області (при отриманні паспорта громадянина України), в Новоархангельсьокму УПФУ (де вона отримувала пенсійне посвідчення), можливо в сільській раді села Солдатське Новоархангельського рн. (де вона оплачує місцеві додатки), інших зразків не має. (т. 1 а.с. 213). Проте клопотання про забезпечення доказів або про витребування доказів (документів , що містять вільні зразки її підпису та почерку) нею та її представником не заявлялись.

У зв'язку з тим, що відповідачі не оплатили судово-почеркознавчу експертизу ухвалу Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 29 липня 2015 року про призначення у справі судово-почеркознавчої експертизи було залишено без виконання (т. 1 а.с. 223).

Після цього представником відповідачів ОСОБА_5 знову було заявлено клопотання про призначення у справі судово-почеркознавчої експертизи, проведення якої доручити Кіровоградському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз (т.1 а.с. 237-239).

Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 12 лютого 2016 року вищезазначене клопотання задоволено та призначено у справі судово-почеркознавчу експертизу (т. 1 а.с. 242-247).

Судовим експертом Кіровоградському відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз було заявлено клопотання про надання вільних зразків почерку та підписів ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у оригіналах різних документів. У відповідь на дане клопотання відповідачами, у тому числі і ОСОБА_4 були надані документи, що містять вільні зразки(т. 2 а.с. 11), клопотання про витребування будь-яких інших документів не заявлялось.

Відповідно до висновку Кіровоградського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 30.05.2016 року № 283/286 не представляється можливим встановити чи виконано підпис особисто ОСОБА_4 в договорі оренди земельної ділянки НОМЕР_2, оскільки вирішення даного питання ускладнювалося малим обсягом графічного матеріалу, який міститься у коротких досліджуваних підписах простої будови з ознаками незвичності їх виконання, а також недостатністю порівняльного матеріалу за його якістю і кількістю.

Відповідно до ст. 60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, самостійно збирають та подають докази до суду.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

У заяві про витребування доказів має бути зазначено, який доказ вимагається, підстави, за яких особа вважає, що доказ знаходиться в іншої особи, обставини, які може підтвердити цей доказ.

Витребування доказів за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, є обов'язком суду. Проте з власної ініціативи суд витребовувати докази не має права.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

У заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити (ст. 134 ЦПК України).

Статтею 143 ЦПК України встановлено, що для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла, тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Якщо висновки експертизи будуть необґрунтованими, неясними, такими, що викликають сумніви чи суперечать матеріалам справи, суд не позбавлений можливості призначити додаткову чи повторну експертизи для встановлення характеру правовідносин між сторонами спору (ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судову експертизу», ст. ст. 147, 150 ЦПК України, п.п. 11, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних та цивільних справах» однією із гарантій правильності експертного висновку є можливість призначення судом повторної експертизи, яка призначається, коли є сумніви в правильності висновку експерта, повязані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи, враховуючи, що висновок експерта не є обовязковим і повинен оцінюватися судом у сукупності з іншими доказами (ст. 212 ЦПК України).

Відповідно до статті 304 ЦПК суд апеляційної інстанції при розгляді справи керується правилами розгляду справи судом першої інстанції, з винятками й доповненнями, встановленими главою 1 "Апеляційне провадження" розділу V ЦПК.

Усі клопотання відповідачів були належним чином розглянуті судом першої інстанції з дотриманням норм процесуального права, що підтверджується матеріалами справи. Після проведення судово-почеркознавчої експертизи, відповідачі та їх представник не з'являлись в судові засідання, 19.09.2016 року від представника відповідачів до суду надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі (т. 2 а.с.45).

У той самий час відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Складовою частиною права на справедливий судовий розгляд є принцип процесуальної рівності сторін, який передбачає можливість сторони представити суду свою позицію та докази в умовах, які не ставлять її в істотно менш вигідне становище в порівнянні з іншою стороною.

Колегія суддів звертає увагу на те, що будучи ознайомленою з результатами розгляду клопотань щодо призначення судово-почеркознавчих експертиз та висновком експертизи стосовно підписів у примірниках спірного договору, ОСОБА_4 та її представник не скористались своїм правом, в суді першої інстанції клопотань про призначення повторної чи додаткової експертизи не заявляли, про необхідність витребування документів, що містять вільні та умовно-вільні зразки підпису не зазначали, питання про забепечення доказів не ставили.

Клопотання представника відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5, подане до апеляційного суду, належним чином не мотивоване, не зазначено обставини, які можуть свідчити про наявність перешкод чи складнощів для отримання самою ОСОБА_4 вказаних нею документів, а також поважних причин, з яких вона не заявляла клопотання щодо забезпечення доказів, витребування документів та призначення повторної судово-почеркознавчої експертизи, не вказано на порушення норм процесуального права, які були допущені судом першої інстанції при дослідженні доказів.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає необхідним відмовити представнику відповідачів ОСОБА_5 за необгрунтованістю у задоволенні клопотання про витребування з Управління Пенсійного фонду України в Новоархангельському районі Кіровоградської області заяви ОСОБА_4 з додатками та у призначенні повторної судово-почеркознавчої експертизи щодо належності ОСОБА_4 підпису договору оренди земельної ділянки НОМЕР_2 від 18.10.2016 року.

Керуючись ст.ст. 143, 144, 148, 202, 303, 304, 307, 313 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити представнику відповідачів ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про витребування з Управління Пенсійного фонду України в Новоархангельському районі Кіровоградської області заяви ОСОБА_4 з додатками та у призначенні повторної судово-почеркознавчої експертизи щодо належності ОСОБА_4 підпису договору оренди земельної ділянки НОМЕР_2 від 18.10.2016 року

Головуючий:

Судді: