Провадження № 4-с-47/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді - Лазаренко В.В.

з участю секретарів - Кучерини Ю.С., Подобєда О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_1 на її державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві Сканцевої Надії Сергіївни, заінтересовані особи: старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві Бурлака Руслан Володимирович, Публічне акціонерне товариство «Банк Національний Кредит», -

В С Т А Н О В И В :

15.12.2014 заявник ОСОБА_1 звернуся в суд зі скаргою на дії державного виконавця ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві Сканцевої Н.С., в якій просить:

- визнати дії державного виконавця щодо підготовки документів для проведення реалізації майна - машиномісць у підземному паркінгу №37 площею 19,00 кв.м, №47 площею 18,80, №48 площею 17,40, які знаходяться в АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 та направлення їх до відповідного структурного підрозділу Головного управління юстиції у м. Києві для подальшої реалізації майна у виконавчому провадженні №42583951 неправомірними;

- зобов`язати державного виконавця відкликати зазначені документи та провести (призначити) повторну оцінку вартості вказаного майна.

В обґрунтування вимог скарги заявник зазначає, що ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві в межах виконавчого провадження №42583951 здійснюється примусове виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києві від 31.01.2013, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме, машиномісця №37, №47, №48 у підземному паркінгу будинку АДРЕСА_1 , що належать йому на праві власності, у рахунок погашення заборгованості ТОВ «Капіталінвест груп» за договором про надання відновлювальної кредитної лінії від 03.11.2011 №236ю/2011/05-2659/2-1 перед ПАТ «Банк Національний Кредит» у розмірі 1 380 634,07 грн.; визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій при виконанні рішення суду.

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем з метою оцінки майна постановою від 04.07.2014залучено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ «Українська експертна група» в особі ОСОБА_2 , яким складено висновок про вартість майна від 21.07.2014.

Відповідно до вказаного висновку належне заявнику майно, - предмет іпотеки, - оцінено в розмірі 411 075,00 грн.

З даною оцінкою заявник не погодився та 08.08.2014 через свого представника надав державному виконавцю заперечення проти результатів вартості майна та призначення рецензування.

Постановою державного виконавця від 22.08.2014 призначено рецензування висновку від 21.07.2014, проведення якого доручено ТОВ «Експертно-консультаційний центр» в особі ОСОБА_3

Однак з оцінкою майна визначеною за результатами рецензування, він не погодився, та оскаржив її в судовому порядку, шляхом подання до Солом`янського районного суду м. Києва скарги на рішення державного виконавця про оцінку майна.

За цих обставин, заявник стверджує, що державний виконавець повинен був діяти відповідно до вимог абз. 2 п. 2 розділу II Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014 №656/5, за змістом якого у разі проведення рецензування звіту про оцінку майна документи для проведення реалізації майна готуються та направляються (передаються) не пізніше трьох робочих днів з дня закінчення 10-денного строку на оскарження у судовому порядку сторонами виконавчого провадження оцінки, визначеної за результатами рецензування такого звіту.

Проте, в порушення абз. 2 п. 2 розділу II Тимчасового порядку, державним виконавцем вчинено дії щодо підготовки документів для проведення реалізації майна та направлення їх до відповідного структурного підрозділу Головного управління юстиції у м. Києві.

Заявник вважає, що внаслідок таких неправомірних дій державного виконавця було порушено його права, оскільки в наступному 01.12.2014 відбулися електронні торги, на яких було реалізовано належне йому майно машиномісця у підземному паркінгу №37, №47 та АДРЕСА_2 за визначеною державним виконавцем початковою ціною в розмірі 411 075, 00 грн., яка є значно заниженою та оскаржена ним до суду.

В судове засідання заявник не з`явився, через свого представника подав заяву, у якій просить розглянути скаргу у його відсутності, на заявлених вимогах наполягає, просить їх задовольнити.

Державний виконавець Бурлака Р.В. в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на те, що державним виконавцем порушення норм законодавства при вчиненні виконавчих дій у виконавчому провадженні під час передачі арештованого майна на реалізацію допущено не було.

Представник заінтересованої особи ПАТ «Банк Національний Кредит» в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на її необґрунтованість.

Суд дійшов висновку про можливість проведення розгляду справи за відсутності заявника, врахувавши заяву його представника та думку інших осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши пояснення державного виконавця, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Законом України «Про виконавче провадження» до компетенції судів віднесено розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та вирішення ряду питань виконавчого провадження за зверненнями його учасників.

Закріплена можливість оскарження рішення, дії або бездіяльність вказаних органів і посадових осіб являє собою засіб юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій.

Відповідно до статті 383 ЦПК України, частини першої статті 12, частини четвертої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи.

У справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Судом встановлено, що заявником оскаржуються дії державного виконавця ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві Сканцевої Н.С. вчинені в межах виконавчого провадження №42583951.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 18.03.2014 ПАТ «Банк Національний Кредит» пред`явлено до примусового виконання виконавчий лист, виданий за рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 31.01.2013, ухваленого в справі №760/11250/13-ц за позовом ПАТ «Банк Національний Кредит» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 31.01.2013 звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме, машиномісця №37, №47, №48 у підземному паркінгу будинку АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_1 на праві власності, у рахунок погашення заборгованості ТОВ «Капіталінвест груп» за договором про надання відновлювальної кредитної лінії від 03.11.2011 №236ю/2011/05-2659/2-1 перед ПАТ «Банк Національний Кредит» у розмірі 1 380 634,07 грн.; визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій при виконанні рішення суду.

Постановою державного виконавця від 21.03.2014 за заявою ПАТ «Банк Національний Кредит» від 18.03.2014 відкрито виконавче провадження.

11.04.2014 державним виконавцем складено акт опису й арешту майна, за яким накладено арешт на належне заявнику вищезазначене нерухоме майно.

Постановою державного виконавця від 04.07.2014 для участі у виконавчому провадженні призначено експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, - ТОВ «Українська експертна група» в особі Антова В.О., доручено надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна з питань визначення ринкової вартості описаного майна.

Оцінювачем ОСОБА_2 складено звіт від 21.07.2014 №13108, на підставі якого надано висновок про вартість майна, відповідно до якого ринкова вартість (початкова ціна майна на прилюдних торгах (аукціоні)) об`єкту оцінки, станом на 21.07.2014 становить 411 075, 00 грн.

08.07.2014 представником заявника подано державному виконавцю заперечення проти результатів визначення вартості майна, у яких порушено питання про призначення рецензування звіту про оцінку майна від 21.07.2014 та висновку про вартість майна від 21.07.2014, виконаних оцінювачем ОСОБА_2

Постановою державного виконавця від 22.08.2014 для участі у виконавчому провадженні призначено експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, - ТОВ «Експертно-консультаційний центр» в особі ОСОБА_3, доручено провести рецензування звіту про оцінку майна, складеного оцінювачем ОСОБА_2

18.09.2014 ОСОБА_3 надано рецензію №1406/Р, згідно якої зроблено висновок, що звіт про оцінку нерухомого майна - машиномісць в підземному паркінгу, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , власником яких є ОСОБА_1 , станом на 21.07.2014, що виконаний ТОВ «Українська експертна група», оцінювачем ОСОБА_2 , у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що суттєво не вплинули на достовірність оцінки; звіт в повному об`ємі може використовуватись з метою вказаною у звіті, для встановлення ціни відчуження шляхом продажу на прилюдних торгах.

08.10.2014 заявник звернувся до суду із скаргою на рішення державного виконавця, у якій просив визнати рішення державного виконавця Сканцевої Н.С. про оцінку майна неправомірними, зобов`язати державного виконавця Сканцеву Н.С, передати арештоване майно на реалізацію на прилюдних торгах за ціною, не нижче вартості машиномісць, визначеної суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Оціночна компанія «ВЕГА» у звіті про незалежну оцінку майна від 07.08.2014.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17.10.2017 відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 від 08.10.2014.

17.10.2014 державним виконавцем на адресу ГУЮ у м. Києві направлено заявку на реалізацію арештованого майна разом з необхідними документами.

Листом від 12.11.2014 ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України повідомлено про проведення електронних торгів за лотом №14391 щодо реалізації арештованого майна належного заявнику.

Згідно протоколу №16839 від 01.12.2014, арештоване майно реалізоване за ціною 1 414 098, 00 грн.

15.01.2015 державним виконавцем складено акт про проведені електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна.

Постановою державного виконавця від 26.01.2015 арештоване майно звільнено з-під арешту.

Постановою державного виконавця від 22.06.2015 виконавче провадження №42583951 закінчено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», - фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Вважаючи дії державного виконавця неправомірними, заявник посилався на порушення ним вимог абз. 2 п. 2 розділу II Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014 №656/5.

Суд вважає, що зазначені доводи заявника в ході розгляду справи свого підтвердження не знайшли, з огляду на таке.

Згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV дії органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як передбачено ч. 2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

В силу вимог ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 32 Закону).

За змістом ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку», відповідно до вимог якого (ч. 1 ст. 41) реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» ( 606-14 ), з дотриманням вимог цього Закону.

Згідно ч. 2 ст. 43 Закону України «Про іпотеку», початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону

За змістом частин першої, четвертої ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», для оцінки нерухомого майна державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014 №656/5 затверджено Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

Розділом ІІ Тимчасового порядку передбачено, зокрема, що реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 58 Закону України «Про виконавче провадження». Державний виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після закінчення 10-денного строку подачі заперечень сторін виконавчого провадження проти визначення вартості (оцінки) майна у разі відсутності таких заперечень готує і направляє до відповідного структурного підрозділу головного територіального управління юстиції у місті Києві та областях, що забезпечує реалізацію повноважень з питань державної виконавчої служби (далі - регіональний орган державної виконавчої служби), для проведення реалізації майна відповідні документи. У разі проведення рецензування звіту про оцінку майна зазначені документи готуються та направляються (передаються) не пізніше трьох робочих днів з дня закінчення 10-денного строку на оскарження у судовому порядку сторонами виконавчого провадження оцінки, визначеної за результатами рецензування такого звіту.

Таким чином, абз. 2 п. 2 розділу II Тимчасового порядку встановлено строк, протягом якого державним виконавцем подаються відповідні документи для реалізації арештованого майна на електронних торгах.

Згідно позиції заявника, державний виконавець діяв неправомірно, оскільки передав відповідні документи для реалізації арештованого майна на прилюдних торгах, незважаючи на те, що заявником було оскаржено оцінку, визначену за результатами рецензування у судовому порядку, і цим порушив вищевказані вимоги Тимчасового порядку.

Однак, абз. 2 п. 2 розділу II Тимчасового порядку не містить приписів, які регламентують дії державного виконавця у разі оскарження оцінки, визначеної за результатами рецензування, у судовому порядку.

При цьому зупинення реалізації арештованого майна за змістом п. 7 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» здійснюється на підставі рішення суду, відтак вчинення зазначених дій не відноситься до повноважень державного виконавця.

Суд, таким чином, приходить до висновку, що доводи заявника про порушення абз. 2 п. 2 розділу II Тимчасового порядку державним виконавцем є безпідставними.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що на момент подачі державним виконавцем документів для примусової реалізації врештованого майна, останній був обізнаний з тим, що заявником оскаржено оцінку майна, визначену за результатами рецензування у судовому порядку.

Разом з цим, матеріали справи свідчать, що документи направленні державним виконавцем 17.10.2014, і саме 17.10.2014 скаргу заявника було прийнято судом до провадження.

Судом також не встановлено, що оскаржувані дії державного виконавця не відповідають вимогам інших нормативно-правових актів, зокрема, вимогам Законів України "Про виконавче провадження", "Про іпотеку".

З вищевикладеного вбачається, що скарга є необгрунтованою, оскільки доводи заявника про порушення державним виконавцем вимог законодавства в ході розгляду справи свого підтвердження не знайшли.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 14, 208-210, 293, 383 - 387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на її державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві Сканцевої Надії Сергіївни, заінтересовані особи: старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві Бурлака Руслан Володимирович, Публічне акціонерне товариство «Банк Національний Кредит», - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`яти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: