Справа № 567/1033/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2016 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Гічиновська Я.В.

з участю

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Острог справу за позовом ОСОБА_2 до Верхівської сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

в Острозький районний суд з позовом до Верхівської сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання права власності на садибний житловий будинок з надвірними будівлями звернулася ОСОБА_2, мотивуючи свою заяву тим, що у власності її сестри ОСОБА_3 перебував житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 і вона як спадкоємець за законом має право на зазначене майно, а реалізувати його не може, так як за життя сестра не зареєструвала за собою право власності на будинковолодіння та не виготовила свідоцтво про право власності на нього, що неможливо зробити зараз в зв'язку з її смертю.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просить суд визнати за ОСОБА_2 як спадкоємцем ОСОБА_3 право власності на садибний житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1.

Пояснила, що дане господарство відносилось до типу колгоспного двору і фактично належало ОСОБА_3, яка померла.

Зазначила, що позивач є спадкоємцем ОСОБА_3 за законом та не може реалізувати свого права на спадщину в зв'язку з тим, що вона не зареєструвала за собою право власності на будинковолодіння та не виготовила свідоцтво про право власності на нього.

Представник Верхівської сільської ради Острозького району в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій позов визнав та просить розглянути справу за його відсутності.

Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріали спадкової справи, вважає, що позов про визнання права власності на садибний житловий будинок з надвірними будівлями доведений і підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що фактично у власності ОСОБА_3 перебував житловий будинок з надвірними будівлями, які розташовані в АДРЕСА_1.

Належність ОСОБА_3 зазначеного майна підтверджується довідкою Верхівської сільської ради, з якої встановлено, що житловий будинок згідно погосподарської книги с. Верхів, номер об'єкта погосподарського обліку 0080-5 за адресою АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_3

З довідки Верхівської сільської ради Острозького району Рівненської області №272 від 08.07.2016 року встановлено, що житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 станом на 1991 рік відносився до колгоспного двору та в ньому була зареєстрована та проживала ОСОБА_3

Оскільки до правовідносин, які виникли до моменту введення в дію Закону України "Про власність" необхідно застосовувати діюче на той час законодавство, то при вирішенні питання про власність колгоспного двору необхідно керуватись нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст.. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється з рівності часток усіх членів двору, а отже станом на 15.04.1991 року ОСОБА_3 належав житловий будинок в АДРЕСА_1

З свідоцтва про смерть НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до ст.524 УК УРСР (в редакції 1963 року), спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Оскільки позивач є сестрою ОСОБА_3, то відповідно до ст.530 ЦК УРСР вона є її спадкоємцем за законом другої черги.

На день смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складалася, зокрема, з садибного житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в АДРЕСА_1

Відповідно до п.1 ч.1 ст.. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. ОСОБА_2 прийняла спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_3 так як в неї була ощадна книжка, належна сестрі, що відповідає Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 14.06.1994 року і таким чином позивачка вступила в управління та володіння спадковим майном.

З довідки приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу №763 встановлено, що спадкоємцем усього майна померлої ОСОБА_3, який прийняв спадщину за законом, є рідна сестра померлої ОСОБА_2

Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що нотаріусом ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього.

За змістом статей 2, 3 Закону України від 1 липня 2004 р. № 1952-ІV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень даних про право власності особи на об'єкт нерухомого майна, збудований до набрання чинності зазначеним Законом, не породжує в особи права власності, а засвідчує офіційне визнання і підтвердження державою факту наявності в особи цього права. Право власності на збудований до набрання чинності цим Законом об'єкт нерухомого майна виникає в порядку, який існував на час його будівництва (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. у справі № 6-54цс12).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 належав житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1.

У спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 зазначеного Кодексу).

За ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В той же час, право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно.

Оскільки відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України, право власності припиняється зі смертю власника, що перешкоджає реєстрації за ОСОБА_3 права власності на майно, та враховуючи, що відповідно до норм ст. 549 ЦК УРСР ОСОБА_2 має право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, то за нею слід визнати право власності на садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1.

На підставі ч.4 ст.25, ст.328, п.11 ч.1 ст.346, 1268, 1299 ЦК України, ст.123, 524, 549 ЦК УРСР, Закону України "Про власність", Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", керуючись ст. 10, 57, 62, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 як спадкоємцем за законом ОСОБА_3 право власності на садибний житловий будинок (А-1), який складається з коридору 1-1, кухні 1-2, житлової 1-3, кладової 1-4, загальною площею 32,6 кв.м., житловою площею 12,3 кв.м., та господарську будівлю - сарай - Б, які знаходяться в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.