РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17376/15-ц

пр. № 2/759/1061/16

11 липня 2016 року Святошинський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді Лук'яненко Л.М. за участю секретаря Скляренко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Центру позашкільної роботи управління освіти, молоді та спорту Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації про поновлення на роботі, стягнення оплати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 03.11.2015 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Центру позашкільної роботи управління освіти, молоді та спорту Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації про поновлення на роботі, стягнення оплати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. В провадження судді справа надійшла 09.06.2016 року після ухвали про самовідвід судді Святошинського районного суду м. Києва від 07.06.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.09.1989р. Наказом № 2969-к від 05.09.1989р. позивач була прийнята на роботу керівником гуртка Ленінградського районного у м. Києві відділу освіту і з цього часу постійно керувала гуртком моделювання та конструювання одягу - «Надія» ( з 18.04.2000року позивачці встановлено максимальний 15 тарифний розряд керівника гуртка, з квітня 2011р. вчитель-методист вищої категорії). З 05.11.1990р. місце роботи перейменовано в Центр дитячої та юнацької творчості, 30.09.1992р. Центр дитячої та юнацької творчості перейменовано в Центр позашкільної роботи, який сьогодні підпорядковано управлінню освіти, молоді та спорту Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації. Вказане підтверджується записами в трудовій книжці ОСОБА_1.

01.07.2015р. директор Центру позашкільної роботи управління освіти, молоді та спорту Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_2 провела збори викладацького складу клубу дитячої творчості «Червона калина» і в усній формі, самоправно, без жодного офіційного узгодження та правових підстав, розпорядилася усіх звільнити на протязі двох днів приміщення цього клубу дитячої творчості, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, буд. 18-а.

ОСОБА_2 також повідомила усіх присутніх, що з 03.07.2015р. на дверях клубу дитячої творчості «Червона калина» буде повішено новий замок і ніхто з викладачів більше не зможе потрапити до нього всередину. При цьому, вона пообіцяла, що місце роботи можна зберегти, але для цього негайно необхідно написати заяви про своє бажання перейти працювати керівниками гуртків в ЗОШ Святошинського району м. Києва. Усі присутні викладачі, в тому числі і позивачка, були вимушені негайно написати на ім'я ОСОБА_2 такі заяви. Особисто позивач написала заяву про перехід працювати до ЗОШ № 235. Приблизно з 06.07.2015р. по 17.08.2015р. ОСОБА_1 знаходилася у відпустці.

З початку серпня 2015р., ще знаходячись у відпустці, позивач особисто зверталася до директора ЗОШ № 235 ОСОБА_4 з питання свого працевлаштування в його учбовому закладі і той ще при першій зустрічі повідомив, що це неможливо у зв'язку з відсутністю трьохстороннього договору на оренду приміщення під її гурток - між Центром позашкільної роботи, ЗОШ № 235 та представником власника приміщення ЗОШ № 235 (Київської міської чи Святошинської районної у м. Києві держадміністрації).

Після отримання зазначеної вище інформації від директора ЗОШ № 235, з метою з'ясування питання свого працевлаштування і отримання необхідних документів по оренді приміщення під свій гурток, позивачка кожен день в серпні 2015р. намагалася особисто зустрітися з ОСОБА_2 і для цього постійно зверталася за адресою: м, Київ, просп. Леся Курбаса, 7-г.

ОСОБА_2 постійно уникала особистої зустрічі і тому 12.08.2015р. позивачка написала на її ім'я заяву про те, що просить вважати її попередню заяву про продовження роботи керівником гуртка при ЗОШ № 235 недійсним, в зв'язку з тим, що ця заява була написана під тиском та погрозами, також зазначила у своїй заяві, що бажає, щоб їй було надано можливість продовжити роботу на своїй попередній посаді керівника гуртка «Надія» у приміщенні клубу дитячої творчості «Червона калина» за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, буд. 18-а,

Зазначену вище заяву на ім'я ОСОБА_2 було направлено рекомендованим

листом зі зворотнім повідомленням. В середині серпня 2015р. позивач отримала повідомлення, про те, що лист надійшов до Центру позашкільної роботи, але відповіді на нього не отримала до сих пір.

При цьому, в середині серпня 2015р. через канцелярію Центра позашкільної роботи позивач отримала два листа-направлення на ім'я директора ЗОШ № 235 за підписом ОСОБА_2 (№ 185 від 12.08.2015р. та № 188 від 17.08.2015р.) з однаковим змістом про те, що Центр позашкільної роботи направляє позивача «для організації змістовного довкілля» і характеризує як «педагога з великим досвідом, з не аби якими організаторськими здібностями», але у другому листі її педагогічне навантаження було зменшене з 30 до 18 годин.

Відповідно до зазначених вище листів Центру позашкільної роботи позивачка підготувала проекти розкладу своїх занять та заповнила журнал планування та обліку своєї роботи та намагалася потрапити на своє робоче з 16.09.2015р. згідно розкладу занять - до клубу дитячої творчості «Червона калина» за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, буд. 18-а, але не змогла цього зробити, оскільки це приміщення було зачинене і на стук у двері ніхто не відповідав.

Про обставини не потрапляння позивачки до свого робочого місця було складено відповідний акт та в той же день 16.09.2015р., направила на ім'я ОСОБА_2 лист, в якому зазначила обставини не потрапляння ОСОБА_1 до свого робочого місця та нагадала, що жодного іншого приміщення для роботи, крім кабінету на 1-му поверсі житлового будинку по вул. Зодчих, 18-А, де розташований дитячий клуб «Червона калина» їй не було надано.

21 та 23 вересня 2015р. (згідно розкладу занять) аналогічним чином (як і 16.09.2015р.) ОСОБА_1 намагалася знову потрапити на своє робоче місце - до клубу дитячої творчості «Червона калина» за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, буд. 18-а, але знову не змогла цього зробити, оскільки це приміщення було зачинене і на стук у двері ніхто не відповідав. 21 та 23 вересня 2015р. направила на ім'я ОСОБА_2 лист, в якому зазначила обставини не потрапляння до свого робочого місця та нагадувала, що жодного іншого приміщення для роботи, крім кабінету на 1-му поверсі житлового будинку по вул. Зодчих, 18-А, де розташований дитячий клуб «Червона калина» їй не було надано

10.10.2015р. ОСОБА_1 отримала по пошті два листа з Центру позашкільної роботи - одно б/н та дати за підписом голови профспілкового комітету Центру ОСОБА_5 з запрошенням її у зв'язку з доповідною ОСОБА_2 про порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку та положення про ПНЗ на засідання профспілкового комітету на 21.09.2015р. та другий - з наказом № 81-К від 24.09.2015р. про її звільнення та супровідним листом від 24.09.2015р. № 231 до цього наказу, в якому ОСОБА_1 пропонувалося з'явитися для підписання оригіналу наказу та отримання трудової книжки.

При цьому, в наказі про звільнення зазначено, що ОСОБА_1 звільнена у зв'язку з прогулом без поважних причин відповідно до п. 4 ст. 40 Кодексу законів про працю України, а підставами мого звільнення є: 1. Акт про відсутність як керівника гуртка на робочому місці без поважних причин 16.09.2015р. 2. Доповідні записки заступника директора ОСОБА_7 від 15.09.2015р., завідуючої відділом ОСОБА_8 від 17.09.2015р. 3. Протоколи засідання первинної профспілкової організації від 21.09.2015р. № 89 та від 23.09.2015р. № 90.

Зазначений вище Наказ № 81-К від 24.09.2015р. про звільнення ОСОБА_1 вважає безпідставним та незаконним з огляду на наступне.

По-перше, згідно Наказу № 81-К від 24.09.2015р. ОСОБА_1 звільнено у зв'язку з прогулом без поважних причин, - а саме відсутністю на робочому місці без поважних причин 16.09.2015р., але саме 16.09.2015р. позивачка намагалася потрапити до свого робочого місця до клубу дитячої творчості «Червона калина» за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, буд. 18-а, але не змогла цього зробити, оскільки це приміщення було зачинене і на стук у двері ніхто не відповідав. При цьому, зазначений мною факт підтверджується і тому числі і відповідним актом за підписом декількох осіб, який додається до позовної заяви.

По-друге, порушена процедура звільнення, оскільки як голова профспілкового комітету Центру позашкільної роботи ОСОБА_5, так і директор Центру позашкільної роботи ОСОБА_2 мали можливість повідомити позивача про виклик на засідання профспілкового комітету, де б довела факт відсутності у прогулу, але не зробили цього і направили виклик на це засідання по пошті за адресою, за якою не проживає і не зареєстрована - квартиру АДРЕСА_1.

По-третє, окрім безпідставності винесення оскаржуваного наказу, при його винесенні порушено норми ст.ст. 148,149 КЗпП України.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги, підтримали у повному обсязі, просили суд позовні вимоги задовольнити та просять поновити ОСОБА_1, на посаді керівника гуртка моделювання та конструювання одягу «Надія» Центру позашкільної роботи Святошинського району м. Києва та стягнути з Центру позашкільної роботи Святошинського району м. Києва гроші за час мого вимушеного прогулу та 50 000 грн. в якості компенсації завданої моральної шкоди.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, мотивуючи тим, що позов є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає. Зазначено представником, що позивачка з 01.09.2015 року по 15.09.2015 року на робочому місці без поважних причин, була присутня лише один день 08.09.2015 року. Тобто її було звільнено відповідно до діючого законодавства згідно Наказу № 81-К від 24.09.2015р.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, представника відповідача, надавши оцінку показам свідків, що були допитані в ході розгляду справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі, з таких підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Право на працю є одним з основних конституційних прав громадян України. Воно проголошене ст. 43 Конституції України, визнається за кожною людиною і становить собою можливість заробляти на життя працею, яку людина вільно обирає або на яку погоджується.

За приписами ст. 2 КЗпП України право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Відповідно до ст. 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, окрім іншого, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Частиною 1 ст. 21 КЗпП України визначено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ст. 23 цього Закону трудові відносини в системі позашкільної освіти регулюються законодавством України про працю,Законом України"Про освіту", цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Призначення на посаду та звільнення з посади керівника державного та комунального позашкільного навчального закладу здійснює відповідно центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері освіти, інші центральні органи виконавчої влади, у сфері управління яких перебувають позашкільні навчальні заклади, місцеві органи виконавчої влади, у сфері управління яких перебувають позашкільні навчальні заклади. Призначення на посаду та звільнення з посади заступників керівника державного і комунального позашкільного навчального закладу здійснює відповідно центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері освіти, інші центральні органи виконавчої влади, у сфері управління яких перебувають позашкільні навчальні заклади, та місцеві органи виконавчої влади, у сфері управління яких перебувають позашкільні навчальні заклади, за поданням керівника позашкільного навчального закладу. Призначення на посаду та звільнення з посади педагогічних та інших працівників державного та комунального позашкільного навчального закладу здійснює керівник позашкільного навчального закладу.

Згідно до ст. 26 Закону України «Про загальну середню освіту» призначення на посаду та звільнення з посади педагогічних працівників державного та комунального загально-освітнього навчального закладу здійснюється відповідним органом управління освітою за поданням керівника загальноосвітнього навчального закладу.

В судовому засіданні встановлено, що 07.09.1989р. Наказом № 2969-к від 05.09.1989р. позивач була прийнята на роботу керівником гуртка Ленінградського районного у м. Києві відділу освіту та керувала гуртком моделювання та конструювання одягу -«Надія» (а.с. 197 том 1)

З 05.11.1990 року згідно з рішенням Виконкому Ленінградської районної ради народних депутатів м. Києва № 595 від 01.11.1990 року Будинок піонерів перейменовано на в Центр дитячої та юнацької творчості. (а.с. 198 том 1)

30.09.1992року ОСОБА_1 звільнено з роботи керівника гуртка шляхом переводу на роботу в Центр позашкільної роботи, який підпорядковано управлінню освіти, молоді та спорту Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації. (а.с. 198 том 1)

18.04.2000 року в зв'язку з рішенням атестаційної комісії ОСОБА_1 встановлено 15 тарифний розряд керівника гуртка (а.с. 198 том 1)

24.09.2015 року звільнена з посади керівника гуртка відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України наказ від 24.09.2015 року № 81-к. (а.с. 199 том 1)

Центр позашкільної роботи Управління освіти, молоді та спорту Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, в якому ОСОБА_1 працювала на посаді керівника гуртка, є позашкільним навчальним закладом. Пунктом 16 Положення про позашкільний навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2001 року № 433, визначено, що навчальний рік у позашкільному навчальному закладі починається 1 вересня. Комплектування гуртків, груп та інших творчих об'єднань здійснюється у період з 1 до 15 вересня, який вважається робочим часом керівника гуртка, групи або іншого творчого об'єднання позашкільного навчального закладу.

ОСОБА_1, у період з 1 вересня по день звільнення - 24 вересня вийшла на роботу лише 1 день - 8 вересня. Факт відсутності на роботі в інші дні підтверджується: Актом складеним заступником директора з навчально-виховної роботи, ОСОБА_7, зав. відділом ОСОБА_8, головою профспілкового комітету ОСОБА_11 від 16.09.2015 року. В акті зазначено, що ОСОБА_1 до занять з дітьми не приступила та була відсутньою на роботі 7, 9, 14 та 16 вересня 2015 року (а.с.95); Доповідною запискою від 17.09.2015 року на ім'я директорГ Центру позашкільної роботи від зав. відділом ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_1 не приступила до занять, не здійснила набору груп дітей, і не з'являється на роботі (а.с.97); Актом, складеним 17.09.2015 року секретарем ОСОБА_22, заступником директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_7, завідуючою відділом ОСОБА_12, які в ньому засвідчили, що 17.09.2015 року в телефонній розмові ОСОБА_1 було запропоновано надати письмові пояснення щодо її відсутності на роботі, проте від надання письмових пояснень ОСОБА_1 відмовилася (а.с.96).

Відповідно до частини 1 статті 233 Кодексу законів про працю України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У той же час у відповідності до ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі мають право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання. Згідно з ч.4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє здійсненню процесуальних прав сторін, встановлених цим Кодексом.

Тобто процесуальними нормами передбачено як право на участь у дослідженні доказів, так і обов'язок із доказування обставин при невизнанні їх сторонами (ст. 60 ЦПК України).

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 1992 року «Про практику застосування судами трудових спорів» при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст. 40 КЗпП, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв'язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов'язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Будь-яких належних та допустимих доказів, з яких би вбачалися поважні причини, в розумінні чинного трудового законодавства (хвороба, нещасний випадок, відпустка тощо), які б перешкоджали ОСОБА_1 приступити до роботи з 1 вересня 2016 року, матеріали справи не містять.

Твердження ОСОБА_1 про те, що вона не була забезпечена робочим місцем, не відповідає дійсності з наступних підстав

Відповідно до п. 2.2 Положення про порядок організації індивідуальної та групової роботи в позашкільних навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 11.08.2004 № 651 (у редакції наказу Міністерства освіти і науки України від 10.12.2008 № 1123) індивідуальна та групова робота може проводитись не лише у приміщеннях самих позашкільних навчальних закладів, а й у приміщеннях, загальноосвітніх, професійно-технічних навчальних закладів, навчально- виробничих комбінатів, підприємств, організацій. вищих навчальних закладів, наукових установ, на базі спортивних будівель, дитячо-підліткових і спортивних клубів, стадіонів відповідно до укладених договорів із зазначеними закладами та установами.

Робоче місце ОСОБА_1 та інших керівників гуртків Центру позашкільної роботи до 1 вересня 2015 року знаходилося в приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, буд. 18-А.

25.06.2016 року на адресу Голови ради трудового колективу ОСОБА_13 та голови профспілкового комітету ОСОБА_5 надійшло звернення керівників гуртків клубу «Червона Калина», в якому вказувалося про те, що ОСОБА_1 проявляє «зневажливе ставлення до колег, яких вона дорікає та безпідставно звинувачує у фіктивності кількості учнів, надмірно перебільшеному педнавантаженні з метою «отримання неправомірної вигоди за державні кошти» та в організації підпільного цеху, все це створює нервову атмосферу в колективі клубу, заважає творчій роботі» (а.с. 151).

25.06.2016 року Наказом Міністерства освіти і науки України від 16.06.2015 року №641 було затверджено Концепцію національно-патріотичного виховання дітей га молоді. У зв'язку з цим 21 серпня 2015 року директором Центру позашкільної роботи було видано наказ №62, відповідно до якого з 01.09.2015 року за адресою м. Київ, вул. Зодчих 18-А відділом науково- техвічної творчості організовувалася робота гуртків на виконання Концепції військово-патріотичного виховання.

29 червня 2015 року всіх керівників гуртків, робоче місце яких знаходилося за адресою м. Київ, Зодчих, буд. 18-А, було письмово під підпис повідомлено про те, що у зв'язку з закінченням строку договору оренди приміщення за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, буд. 18-А, на момент надання ОСОБА_1 повідомлення про зміну робочого місця, на початок навчального року, не було відомо чи буде укладено договір оренди на новий строк. Термін дії договору оренди було продовжено згідно з розпорядженням від 15.10.2015 року (а.с. 120).

З 1 вересня 2015 року гуртки творчого об'єднання «Червона калина» працюють на базі закладів освіти та дитячо-підліткових клубів за місцем їх проживання (а.с. 90).

01 липня 2015 року ОСОБА_1 подала доповідну записку, в якій вказала, що з 01.09.2015 року її гурток, а саме моделювання та конструювання одягу, буде працювати у приміщенні школи №235, а також висловила прохання укласти з СЗШ №235 відповідну угоду про співпрацю (а.с. 91).

У зв'язку з цим, робочим місцем ОСОБА_1 було визначено саме приміщення СЗШ №235.

Заява ОСОБА_1 від 12.08.2015 року в якій просила вважати її бажання працювати в СЗШ №235 недійсним, надійшла до Центру позашкільної роботи 30.08.2015 року не підлягала задоволенню оскільки, на момент надходження заяви позивачеві вже було директором СЗШ №235 відведено робоче місце, а саме кабінет англійської мови в СЗШ №235, по друге відповідно до ст.32 КЗпП не вважається переведенням, що потребує згоди працівника, переміщення його на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ на території підприємства в межах тієї ж місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою і з тими ж істотними умовами праці.

27 серпня 2015 року між Центром позашкільної роботи Святошинського району м. Києва та СЗШ №235 імені ОСОБА_14 була укладена Угода про співпрацю (оригінал угоди - а.с. 180). Зазначена угода погоджена Управлінням освіти, молоді та спорту Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації. Згідно з Угодою проведення занять гуртка ОСОБА_1 а саме моделювання га конструювання одягу «Надія», мало здійснюватись на базі СЗШ №235.

Окрім вищевказаного повідомлення про зміну робочого місця та поданої ОСОБА_1 01.07.2015 року доповідної, про те, що факт зміни робочого місця був відомий ОСОБА_1 підтверджують Лист-направлення на ім'я директора ЗОШ №235 від 12.08.2015 року (а.с.12), лист-направлення від 17.08.2015 року (а.с. 15). В позовній заяві ОСОБА_1 підтверджує, що її робочим місцем з нового навчального року мало бути саме приміщення СЗШ №235, вказуючи про те, що «в середині серпня 2015 року через канцелярію Центра позашкільної роботи» вона одержала «листи-направлення на ім'я директора ЗОШ №235», згідно з якими її направляли проводити гурткову роботу саме на базі СЗШ №235.

Не є підтвердженням відсутності прогулу твердження ОСОБА_1 про те, що вона, починаючи з 1 вересня була «неподалік приміщення за адресою м. Київ, вул. Зодчих 18-А», проте «не могла потрапити до нього у зв'язку з тим, що на дверях був замок» оскільки: з 1 вересня 2015 року приміщення за адресою вул. Зодчих, 18-А не є робочим місцем позивача; особи, які склали акти від 16.09.2015 року, 21.09.2016 року, 23.09.2015 року не є працівниками Центру позашкільної роботи, а є сторонніми особами, які не мають жодного відношення до роботи Центру позашкільної роботи та не обізнані з тим, яке саме приміщення та за якою адресою є робочим місцем позивача.

Не приймаються до уваги доводи ОСОБА_1 , що їй було безпідставно зменшено навантаження , оскільки 27 травня 2015 року ОСОБА_1 подала заяву про встановлення їй на 2015-2016 роки педагогічного навантаження 30 годин на тиждень (а.с. 92 ) . Про те 17 серпня 2015 року ОСОБА_1 подала заяву з проханням зменьшити їй педагогічне навантаження до 18 годин з 01.09.2015 року (а.с. 93 ) . У зв*язку з даною заявою з 01.09.2015 року ОСОБА_1 встановлено педагогічне навантаження 18 годин .

Відповідно до частини першої статті 43 КЗпП України розірвання з працівником трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у випадку прогулу може бути проведено лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

На виконання ст. 43 КЗпП України до профспілкового комітету було надане подання директора Центру ОСОБА_2 про порушенням керівником гуртка ОСОБА_1 Правил внутрішнього трудового розпорядку. Положення по ПНЗ, розпорядження адміністрації Центру та в зв'язку з відсутністю на робочому місці без поважних причин.

ОСОБА_1 рекомендованим листом було запрошено на засідання профспілкового комітету на 21 вересня. У зв'язку з тим, що ОСОБА_1 на засідання профспілкового комітету не з'явилася, відповідно до ст. 43 КЗпП України профком прийняв рішення заслухати це питання 23 вересня та запросив ОСОБА_1 рекомендованим листом вдруге (копії платіжних документів про направлення ОСОБА_1 листів-запрошень - (а.с. 101), протоколи засідань проспілкового комітету - (а.с. 102, 103).

Твердження позивача про те, що запрошення на засідання профспілкового комітету надійшло на адресу АДРЕСА_1, за якою вона не зареєстрована, є необгрунтованим оскільки: в особовому листі обліку кадрів ОСОБА_1 особисто вказала адресою проживання саме: АДРЕСА_1 (а.с. 104). Під час судового засідання 31.03.2016 року та 04.07.2016 року ОСОБА_1 підтвердила, що вона власноруч вказала саме цю адресу як адресу проживання в особовому листі та не подавала роботодавцеві іншої інформації про зміну адреси проживання; в листах та зверненнях, які ОСОБА_1 додала до позовної заяви (наприклад в заяві до ТДІ з ПП у м. Києві від 28.08.2015 року (а.с. 35), заяві на адресу Департаменту освіти і науки, молоді та спорту КМДА від 25.08.2015 року), вона неодноразово вказувала місцем свого проживання саме адресу АДРЕСА_1. У відповіді на ім'я ОСОБА_1 від Департаменту освіти і науки, молоді та спорту КМДА від 25.09.2015 року (а.с. 33) також значиться адреса АДРЕСА_1.

Таким чином, вимоги ст. 43 КЗпП України про розірвання з працівником трудового договору за попередньою згодою виборного профспілкового органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, були виконані. Згідно зі ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Роботодавцем було запропоновано позивачу дати письмові пояснення, чому остання була відсутня на робочомі місці.

В акті, складеному 17.09.2015 року секретарем ОСОБА_22, заступником директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_7, завідуючою відділом ОСОБА_12, засвідчено, що 17.09.2015 року в телефонній розмові ОСОБА_1 було запропоновано надати письмові пояснення щодо її відсутності на роботі, проте від надання письмових пояснень ОСОБА_1 відмовилася, про що було складено відповідний акт від 17.09.2015 року (а.с.96).

В день звільнення працівниці було надіслано копію наказу про звільнення та лист з проханням забрати трудову книжку.

Ст. 47 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В день звільнення позивач на роботі була відсутня. Тому на виконання вищевказаної норми, їй було надіслано копію наказу про звільнення. Окрім того, відповідно до п. 4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. На виконання цієї норми ОСОБА_1 було надіслано лист від 24.09.2015 року із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки (а.с. 101).

Безпідставною є позиція позивача, за якою вона вказує на недійсність угоди від 27 серпня 2015 року між Центром позашкільної роботи Святошинського району м. Києва та ЗНЗ №235 імені В.Чорновола.

Така позиція ґрунтується на листах ЗНЗ №235, в яких вказано, що між Центром позашкільної роботи Святошинського району м. Києва та ЗНЗ №235 імені В.Чорновола договорів не укладалося. Водночас, директор ЗНЗ №235 03.06.2016 року в судовому засіданні ( копія диску в матеріалах справи і був допитаний в якості свідка та попереджений про кримінальну відповідальність попереднім суддею , який слухав справу ) повідомив, що вказуючи в листах, що між Центром позашкільної роботи Святошинського району м. Києва та ЗНЗ №235 імені В.Чорновола договорів не укладалося, він помилився та мав на увазі договори про оренду. В цьому ж судовому засіданні директор ЗНЗ №235 підтвердив, що угода від 27 серпня 2015 року між Центром позашкільної роботи Святошинського району м. Києва та ЗНЗ №235 імені В.Чорновола була укладена.

Згідно статті 40 Кодексу законів про працю України прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин протягом трьох годин.

Відсутністю на роботі є знаходження працівника поза територією підприємства або об'єкта, де він відповідно до трудових обов'язків повинен виконувати доручену йому роботу.

Відповідно до ст. 149 КЗпП до застосування дисциплінарного стягнення власник підприємства або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Статтею 148 КЗпП передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником підприємства або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Для правомірного звільнення працівника повинні бути відповідні документи, які оформляє керівник, а саме:

доповідна керівника про відсутність працівника без поважної причини;

акт, підписаний трьома особами з числа співробітників, про відсутність працівника;

табель обліку робочого часу має також відображати відсутність працівника.

При звільненні працівника на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, видається наказ (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу, з яким працівник повинен бути ознайомлений під розписку. Дата наказу має відповідати останньому фактичному дню роботи. Працівнику видається копія наказу з його підписом про ознайомлення в день звільнення, а також трудова книжка.

Відповідно до ст.139 КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватись трудової і технологічної дисциплін, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно ст. 147 ч.1 КЗпП України -за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Відповідно до ст. 21. Закону України «Про позашкільну освіту» педагогічним працівником позашкільного навчального закладу повинна бути особа з високими моральними якостями, яка забезпечує результативність та якість своєї роботи, фізичний та психічний стан здоров'я якої дозволяє виконувати професійні обов'язки в позашкільних навчальних закладах.

Невихід на роботу без поважних причин не узгоджується з вимогами до педагогічного працівника, який веде роботу безпосередньо з дітьми та має нести відповідальність за їхнє життя та здоров'я.

Допитані в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснив , що у вересні 2015 року він шукав дитячий кружок для свого сина , якому виповнилось 18 років та став свідком того , що ОСОБА_1 не могла попасти на своє робоче місце за адресою м.Київ вул.Зодчих 18а , йому стало відомо зі слів ОСОБА_1 та ОСОБА_15 , що там її робоче місце , раніше ОСОБА_1 не знав , а зі ОСОБА_15 пересікався , а тому підписався в акті , про події свідком яких він був .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 16.09.2015 року на вулиці біля б.18а по вул.Зодчих в м.Києві побачила раніше знайому ОСОБА_1 , яка не могла потрапити на своє робоче місце в Клуб « Червона Калина « де працювала багато років . Вона підписалась в акті , який приніс ОСОБА_15

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду пояснив , що працює позаштатним кореспондентом газети « Екологія соціальний захист « та знає ОСОБА_15 по роботі зі слів ОСОБА_15 дізнався , що у його тещі ОСОБА_1 проблеми на роботі , а саме її позбавляють робочого місця тому з його слів підписував заяву про порушення прав ОСОБА_1 Восени він та його товариші вирушили до клубу « Червона калина « за адресою м.Київ вул.Зодчих 18 а , де познайомився з ОСОБА_1 , вони стукали в двері вхідні , ключ не підходив для дверей . Потім ОСОБА_15 відлучився та приніс заяву ( протокол ) про те , що ОСОБА_1 не може потрапити на своє робоче місце . Про конфлікт у ОСОБА_1 з адміністрацією він знає від ОСОБА_15

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду пояснив про те , що ОСОБА_1 його теща з слів якої він знає , що 01.07.2015 року директор Центру позашкільної роботи управління освіти, молоді та спорту Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації ОСОБА_2 зібрала керівників гуртків , та повідомила про звільнення приміщення Клубу « Червона Калина « ,оскільки спливає строк оренди житлового приміщення 30.07.2015 року . ОСОБА_1 відкликала свою заяву про роботу в СШ № 235 , а виявила бажання працювати на тому самому місці. Оскільки замок на вхідних дверях було поміняно тому 16.09.2015 року ; 21.09.2015 року ; 23.09.2015 року були складені акти про те , що ОСОБА_1 не може потрапити на своє робоче місце , ці акти були підписані як випадковими людьми так і знайомими .

Дані свідки підтверджують лише те , що ОСОБА_1 не могла потрапити на роботу за адресою м.Київ вул.Зодчих 18 а м.Київ у вересні 2015 року , про те з вересня 2015 року робочим місцем ОСОБА_1 не був клуб « Червнона Калина «, як і для всіх інших гуртків , оскільки з вересня 2015 року там працював військово - патріотичний клуб .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_13 . суду пояснила , що працює в Центрі позашкільної роботи завідуючим відділом естетичного виховання та головою ради трудового колективу , до неї надійшло звернення від працівників про те , що працівникам важко працювати з ОСОБА_1 01.07.2015 року директор ОСОБА_2 повідомила ,що « Клуб Червона калина « буде переданий патріотичному гуртку , а працівникам гуртків слід вибрати собі місце роботи , спершу запропонували ОСОБА_1 школу № 15 , але вона відмовилась та обрала , ОСОБА_1 місцем роботи СШ № 235 . Працівники самі заповнювали заяви про місце роботи, цей вибір був вільний , тиску не було . Всі працівники були влаштовані , ні один працівник не був звільнений . Педагоги писали заяви про вільний вибір приміщення .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила , що працює в Центрі позашкільної роботи заступником директора з навчально- виховної роботи , ОСОБА_1 не приступила до роботи , не набрала групи , не заповнила журнали . Всім працівникам клубу « Червона Калина « була запропоновано підібрати місце роботи , враховані були пропозиції керівників гуртків . Всі 6 керівники гуртків приступили до роботи 01.09.2015 року закінчили навчальний рік , окрім ОСОБА_1 , яка спочатку виявила бажання працювати в СШ № 235 , про те потім передумала і лише скаржилась в різні інстанції . Із-за її звернення була запланована зустріч з представником інспекції 23.09.2015 року за адресою м.Київ вул.Зодчих б.18 а на яку ОСОБА_1 не з*явилась . З 01.09.2015 по 15.09.2015 це робочий час за який керівники набирають групи , заповнюють журнали та розклади . ОСОБА_1 принесла журнал та розклад , які залишила в приймальній і пішла . До неї телефонували для виправлення , оскільки документи були невірно складені , про те нею не були усунені недоліки . Вона написала доповідну записку 15.09.2015 року про те , що ОСОБА_1 навчальні групи не сформовані , журнали не заповнені . Підтверджує , що заяву від 01.07.2015 року ОСОБА_1, писала особисто , без тиску . Крім того, ОСОБА_1 за тиждень добровільно забрала всі свої речі за адресою м.Киї вул.Зодчих 18 а . В разі незгоди ОСОБА_1 виходу на роботу в СШ № 235 , то її місцем роботи мало бути місце - Центр позашкільної роботи управління освіти, молоді та спорту Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації м.Київ вул.Л.Курбаса 7 г , є книга службових виходів , про те і туди особа не з*являлась на роботу , оскільки не хотіла працювати .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснила , що вона працює в Центрі дошкільної роботи зав.відділом організаційно - масової роботи керівником гуртка та є головою профспілкового центру , та 01.07.2015 року на зборах було запропоновано керівникам гуртків обрати місце роботи , оскільки із-за концепції військово - патріотичного виховання буде організовано Клуб військово - патріотичного виховання за адресою Київ ул.Зодчих 18 а , всім керівникам було запропоновано обрати варіант для свого місця роботи на власний розсуд та ОСОБА_1 обрала СШ № 235 . 08.09.2015 року повідомлено , що укладено угоду про співпрацю . ОСОБА_1 не з*явилась до школи на роботу , їй почали телефонувати , на що ОСОБА_1 повідомила , що не бажає розмовляти . На засідання профспілкового комітету п*ять членів з п*яти проголосували рекомендувати - звільнити особу .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснила , що працює в Центрі позашкільної роботи методистом та в її присутності 01.07.2015 року на зборах повідомили , що доля приміщення за адресою м.Київ вул.Зодчих 18 а невідома , оскільки закінчується договір оренди , тому керівникам гуртків запропоновано на свій розсуд при підтримці центру обрати місце своєї роботи . ОСОБА_1 запропонували інтернат № 15 , про те вона відмовилась , а обрала СШ № 235 про що написала заяву . З 01.09.2015 року за юридичною адресою центру м.Київ пр.Л.Курбаса 7 г вона ОСОБА_1 не зустрічала . З 01.09.2015 року в приміщенні за адресою м.Київ вул.Зодчих 18 а працює Національно патріотичний клуб « Прометей « . Крім того ,вона була присутня 23.09.2015 року при зустрічі з ОСОБА_20 -інспектором Територіальної Державної інспекції з питань праці у м.Києві , за скаргою ОСОБА_1 , остання на зустріч не з*явилась . Під час здійснення перевірки Територіальна Державна інспекція з питань праці у м.Києві порушень прав ОСОБА_1 не виявила .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 суду пояснила , що працює керівником гуртка позашкільної роботи ,та в липні 2015 року адміністрація центру зібрала працівників та повідомила , оскільки закінчується строк оренди приміщення за адресою м.Київ ул.Зодчих 18- а їм допоможуть підшукати місця робочі . Всі керівники груп визначились з місцями роботи . Спочатку ОСОБА_1 обрала для себе СШ № 235 . Нею на при кінці серпня 2015 року було віднесено договір про співпрацю до директора СШ 235 , договір був підписаний . При написанні заяв 01.07.2015 року всі працівники були вільні в своєму виборі , ніякого тиску не було . Всі речі з Клубу « Червона Калина « були забрані . Абсолютно всі педагоги приступили до роботи з початку навчального року і його закінчили . ОСОБА_1 бачила в центі 08.09.2015 року на педнараді та ще один раз наприкінці серпня чи на початку вересня не припам*ятовує .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 працює в Центрі позашкільної роботи зав.відділом народних ремесел . Вона зателефонувала 16.09.2015 року до СШ № 235 , де їй повідомив завуч по виховній роботі , що ОСОБА_1 не працює , їй зателефонували , ОСОБА_1 повідомила , що не бажає з ними розмовляти . Суд вірить показам даних свідків , оскільки вони логічні , послідовні і підтверджуються зібраними по справі доказами та в цілому вони не суперечать матеріалам справи та також підтверджують необгрунтованість позовних вимог позивачки.

Виходячи з аналізу наданих суду доказів вбачається, що відповідач дотримав передбачену законодавством процедуру вивільнення позивача у зв'язку з прогулом без поважних причин, відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Таким чином, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, проаналізувавши вимоги чинного законодавства України, практику розгляду трудових спорів, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки вони є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та вимогам чинного законодавства України, оскільки в ході судового розгляду не встановлено з боку відповідача порушень при звільненні позивача, а тому і відсутні підстави для поновлення останньої на роботі.

У зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог про поновлення на роботі, стягнення оплати за час вимушеного прогулу, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні похідної вимоги позивачу у стягненні моральної шкоди у розмірі 50 000, 00 гривень.

На підставі викладеного ст.ст 40, 42, 43, 49-2, 232,233, 237-1 КЗпП України, керуючись 11, 15, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Центру позашкільної роботи управління освіти, молоді та спорту Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації про поновлення на роботі, стягнення оплати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди- відмовити .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя