Справа № 175/2545/16-ц
Провадження № 2-о/175/55/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2016 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Озерянської Ж.М.

за участю секретаря Рись Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, в якій просить встановити факт смерті її матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої 31 травня 2016 року в м. Горлівка Донецької області, на тимчасово окупованій території.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначила, що вона є донькою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії ІІ-УР №739347), яка 31 травня 2016 року померла в м. Горлівка Донецької області, що підтверджується лікарським свідоцтвом № 8 виданим 31 травня 2016 року Відділом охорони здоровя адміністрації м. Горлівка Центром первинної медико-санітарної допомоги Амбулаторія № 2 Міністерства охорони здоровя Донецької народної республіки. Після поховання померлої, вона звернулася до Дніпропетровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для реєстрації смерті матері та отримання свідоцтва про її смерть, але 15 червня 2016 року отримала письмову відмову у звязку з тим, що заявником не підтверджено факт смерті ОСОБА_2. Встановлення факту смерті матері необхідно їй для отримання свідоцтва про її смерть.

Заявниця надала заяву про розгляд справи в її відсутність, заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Представник зацікавленої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, надав суду лист про розгляд справи без участі їх представника.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту ст. 3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Судом встановлено, що згідно лікарського свідоцтва про смерть (форма 106/о) № 8 від 31 травня 2016 року, виданого Відділом охорони здоровя адміністрації м. Горлівка Центром первинної медико-санітарної допомоги Амбулаторія № 2 Міністерства охорони здоровя Донецької народної республіки, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 31 травня 2016 року за адресою: вул. Камо, буд. 39 в м. Горлівка Калінінського району Донецької області, завірене печаткою Амбулаторії № 2 Міністерства охорони здоровя Донецької народної республіки (а.с.15).

ОСОБА_1 є рідною донькою померлої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-УР №739347 від 27 липня 1960 року (а.с.11).

Встановлено, що 05 грудня 2014 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 було взято на облік, як особу переміщену з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, та тимчасово переміщену за адресою: м. Костянтинівка вул. Демещенко, 44, що підтверджується довідкою Управління соціального захисту та населення Костянтинівської міської ради № 14250/18242 від 05 грудня 2014 року (а.с.19). Дніпропетровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області №1019/3.2-19 від 15 червня 2016 року, заявниці було відмовлено в державній реєстрації смерті її матері оскільки для підтвердження факту смерті ОСОБА_2 предявлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (а.с.21).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 18 зазначеного вище закону, громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Як встановлено, лікарське свідоцтво про смерть форми 106/о, затверджене Донецькою народною республікою не може бути використане заявницею для реєстрації смерті на території України, вказаний документ не є офіційним документом, відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на підставі яких можливо провести державну реєстрацію смерті.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення доля охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових прав або підтвердження чи відсутність неоспорюваних прав.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

На підставі п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 5 «Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення», передбачено, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобовязаний обґрунтувати свою заяву посиланням на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Законом України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» №990-VІІІ від 04 лютого 2016 року, діючий ЦПК України доповнено ст. 257-1, якою безпосередньо передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Такі справи розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Встановлення факту смерті матері заявниці в певний час має для неї юридичне значення, оскільки необхідно їй для здійснення належної реєстрації смерті та подальшої реалізації її права на спадщину, що відкрилась після смерті матері.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Таким чином, судом встановлено, що вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню.

Судові витрати слід залишити за заявником, відповідно ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 88, 234, 235, 256, 257-1, 259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, на тимчасово окупованій території України - в м. Горлівка Донецької області, Україна, 31 травня 2016 року.

Відповідно п. 4 ст. 257-1 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Озерянська Ж.М.