УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 04 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Громадської організації «Дачники Антарктики» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ГО «Дачники Антарктики» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, який мотивував тим, що у 1992 році став членом садівничого кооперативу «Антарктика-4», який перереєстровано в об'єднання громадян «Садівниче товариство «Антарктика», а потім в громадську організацію «Дачники Антарктики». У користування йому була надана земельна ділянка АДРЕСА_1, площею 0,1053 га, для ведення садівництва, яка на теперішній час знаходиться в його приватній власності.

19 травня 2013 року позивача було виключено із членів ГО «Антарктика» з наступним відключенням від електро- та водопостачання.

Рішенням Овідіопольського районного суду від 26 листопада 2013 року його було поновлено в членах ГО «Дачники Антарктики» та зобов'язано відповідача підключити його дачний будинок до електро- і водопостачання.

08 грудня 2013 року рішенням загальних зборів ГО «Дачники Антарктики» ОСОБА_2 повторно був виключений з членів ГО «Дачники Антарктики» за несплату за електро- та водопостачання.

Рішенням Овідіопольського районного суду від 27 червня 2014 року він був поновлений в членах ГО «Дачники Антарктики». Цим же рішенням відповідач був зобов'язаний поновити електро- та водопостачання до належного позивачу дачного будинку та не чинити перешкоди у користуванні електричною енергією та водопостачанням.

Рішення суду в частині поновлення електропостачання відповідачем було виконано. Оскільки відповідач тривалий час не підключав його дачний будинок до водопостачання, ОСОБА_2 був вимушений звернутись до КП «Іллічівсьводоканал» з проханням провести водовід, незалежний від водовода відповідача. На проведення вказаного водоводу він витратив 6 645 грн 29 коп. Посилаючись на вказані обставини та встановлення судовими рішеннями неправомірності дій громадської організації, завдання цими діями збитків та шкоди, позивач ОСОБА_2 просив стягнути з відповідача ГО «Дачники Антарктики» на відшкодування матеріальних збитків 6 645,29 грн, моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн та судові витрати.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 04 серпня 2016 року, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ГО «Дачники Антарктики» на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 4 000,00 грн.

У задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальних збитків в сумі 6 645,29 грн. відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, звернувся із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1167 того ж Кодексу моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Задовольняючи позов в частині вимог про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, на підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що неправомірними діями відповідача по виключенню ОСОБА_2 з членів організації та відключенню його земельної ділянки від водопостачання та електропостачання, встановлених судовими рішеннями, що є чинними, позивачу завдано моральної шкоди, розмір якої обґрунтовано визначено судом у сумі 4 000 грн із врахуванням вимог розумності та справедливості.

Крім того, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди, місцевий суд, з висновком якого погодився і апеляційний суд, обґрунтовано виходив з того, що відсутні підстави покладати відповідальність на ГО «Дачники Антарктики» по відшкодуванню витрат у сумі 6 645,29 грн, понесених позивачем на підключення до мереж водопостачання КП «Іллічівськводоканал», оскільки ОСОБА_2 з власної волі відмовився від водопостачання відповідача.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Громадської організації «Дачники Антарктики» про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова