Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Гримич М.К., Кафідової О.В.,

Фаловської І.М., Червинської М.Є.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 до Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення про визнання протиправним і скасування наказу, за касаційною скаргою Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 15 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 звернулися до суду із позовом до Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення (далі - Концерн РРТ) про визнання протиправним і скасування наказу генерального директора Концерну РРТ від 12 серпня 2014 року № 378 «Про скорочення штату і чисельності працівників Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення».

Зазначали, що вони працювали на різних посадах у Концерні РРТ. 12 серпня 2014 року генеральним директором було видано наказ № 378 «Про скорочення штату і чисельності працівників Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення». Цей наказ видано із порушенням правил вивільнення працівників за скороченням штату, оскільки в ньому містяться персональні дані щодо звільнення (конкретні прізвища осіб, які вивільняються), встановлено дату звільнення та повідомлено про те, що такі заходи будуть вчинятися. Крім того, питання про скорочення штату не було узгоджено із профспілковою організацією, що діє на підприємстві. При видачі наказу відповідачем порушено й умови колективного договору щодо проведення усіх наявних можливостей забезпечення зайнятості персоналу, який скорочується внаслідок зміни в організації виробництва і праці.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 15 березня 2016 року, позов задоволено.

Визнано протиправним і скасовано наказ генерального директора Концерну РРТ від 12 серпня 2014 року № 378 «Про скорочення штату і чисельності працівників Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення».

У касаційній скарзі Концерн РРТ просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

У справі встановлено, що 04 жовтня 1991 року наказом Державного комітету України по зв'язку був створений Концерн РРТ (т. 1, а. с. 51).

Відповідно до Статуту Концерну РРТ, затвердженого головою Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України 03 лютого 2014 року, Концерн РРТ є державним господарським об'єднанням підприємств, заснованим на державній формі власності та належить до сфери управління Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України (т. 1, а. с. 252).

ОСОБА_3 з березня 2013 року по 12 серпня 2014 року працював на посаді начальника відділу внутрішнього аудиту Концерну РРТ.

ОСОБА_4 з липня 2013 року по 12 серпня 2014 року працював на посаді провідного юрисконсульта в юридичному відділі Концерну РРТ.

ОСОБА_5 з липня 2010 року по 12 серпня 2014 року працював на посаді заступника генерального директора Концерну РРТ.

ОСОБА_6 з лютого 2013 року по 12 серпня 2014 року працював на посаді заступника генерального директора Концерну РРТ.

ОСОБА_7 з листопада 2013 року по 12 серпня 2014 року працювала на посаді директора департаменту роботи з органами влади, зв'язків з громадськістю та міжнародної співпраці Концерну РРТ.

ОСОБА_8 з квітня 2013 року по 12 серпня 2014 року працював на посаді начальника сектору зв'язків з громадськістю та засобами масової інформації департаменту роботи з органами влади, зв'язків з громадськістю та міжнародної співпраці Концерну РРТ.

ОСОБА_9 з квітня 2014 року по 12 серпня 2014 року працював на посаді директора адміністративного департаменту Концерну РРТ.

ОСОБА_10 з березня 2013 року по 12 серпня 2014 року працював на посаді заступника начальника відділу внутрішнього аудиту Концерну РРТ.

ОСОБА_11 з березня 2013 року по 12 серпня 2014 року працював на посаді бухгалтера-ревізора І категорії відділу внутрішнього аудиту Концерну РРТ.

ОСОБА_12 з березня 2013 року по 12 серпня 2014 року працював на посаді бухгалтера-ревізора І категорії відділу внутрішнього аудиту Концерну РРТ.

ОСОБА_13 з жовтня 2013 року по 12 серпня 2014 року працював на посаді начальника сектору з обліку основних засобів, необоротних активів та капітальних інвестицій відділу бухгалтерського обліку та звітності Концерну РРТ.

ОСОБА_14 з березня 2013 року по 12 серпня 2014 року працювала на посаді начальника сектору обліку розрахунків відділу бухгалтерського обліку та звітності Концерну РРТ.

ОСОБА_15 з серпня 2013 року по 12 серпня 2014 року працювала на посаді економіста планово-економічного відділу Концерну РРТ.

ОСОБА_16 з березня 2013 року по 12 серпня 2014 року працював на посаді директора департаменту розвитку інфраструктури, будівництва та експлуатації Концерну РРТ.

Наказом генерального директора Концерну РРТ від 12 серпня 2014 року № 378 «Про скорочення штату і чисельності працівників Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення» скорочено штатні одиниці та виведено із штатного розпису посади: заступника генерального директора - 2 штатні одиниці; помічника генерального директора; провідного юрисконсульта юридичного відділу - 2 штатні одиниці; директора департаменту роботи з органами влади, зв'язків з громадськістю та міжнародної співпраці; начальника сектору зв'язків з громадськістю та засобами масової інформації; директора адміністративного департаменту; начальника відділу внутрішнього аудиту; заступника начальника відділу внутрішнього аудиту; бухгалтера-ревізора І категорії відділу внутрішнього аудиту - 2 штатні одиниці; начальника сектору з обліку основних засобів, необоротних активів та капітальних інвестицій; начальника сектору обліку розрахунків; економіста планово-економічного відділу; начальника відділу маркетингу; директора департаменту розвитку інфраструктури, будівництва та експлуатації; начальника сектору оптимізації бізнес-процесів (п. 1 наказу).

Пунктом 2 наказу скорочено працівників, які займають вказані посади, відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України із зазначенням конкретних прізвищ цих осіб, у тому числі прізвищ позивачів.

Пунктами 3, 4, 6 вищезазначеного наказу Концерну РРТ зазначено: довести до відома працівників, що займають вказані посади (виконують роботи) про звільнення персонально, під розписку, до 12 вересня 2014 року. Відділу кадрів запропонувати всім працівникам, що підпадають під скорочення, переведення, за їх згодою на вакантні посади та професії. У разі відмови від переведення, або браку вільних посад підготувати документи для скорочення відповідних працівників та звільнення їх за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Бухгалтерії Концерну РРТ, на дату звільнення працівників, провести всі необхідні нарахування та виплати.

На підставі наказу генерального директора Концерну РРТ від 12 серпня 2014 року № 378 проведено звільнення ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 з роботи у зв'язку зі скороченням чисельності та штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України (т. 2, а. с. 2-10).

Відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірвано власником або уповноваженим ним органом у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно зі ст. 62 ГК України підприємство діє на підставі статуту, який має містити відомості про його найменування, мету і предмет діяльності, розмір і порядок утворення статутного та інших фондів, порядок розподілу прибутків і збитків, про органи управління і контролю, їх компетенцію, про умови реорганізації та ліквідації суб'єкта господарювання, а також інші відомості, пов'язані з особливостями організаційної форми суб'єкта господарювання, передбачені законодавством. Статут може містити й інші положення, що не суперечать законодавству.

Зміст наведених норм свідчить про те, що правомірність наказу про скорочення штату і чисельності працівників перевіряється за обсягом повноважень особи, яка його видала, відповідно до вимог закону й статуту підприємства, та за наявністю підстав прийняття такого наказу - змін в організації виробництва та/або праці, що викликають необхідність вивільнення працівників, як вимагається диспозицією п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Диспозитивність цивільного судочинства розкривається у змісті ст. 11 ЦПК України та передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Межі розгляду справи апеляційним судом визначаються як ст. 11 ЦПК України, так і ст. 303 ЦПК України, за ч. 1 якої під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що скорочення чисельності і штату працівників були здійснені без дотримання вимог статуту Концерну РРТ і колективного договору про взаємні обов'язки між адміністрацією Концерну РРТ та об'єднаною профспілковою організацією Концерну РРТ, зокрема щодо порядку внесення змін до штатного розпису Концерну РРТ та вимог п. 1 ч. 1 ст. 40, п. п. 1,2 ч. ч. 1,2 ст. 42, ст. 43, 49-2, 49-4 КЗпП України.

При цьому, суд зазначив, що не було використано всіх наявних можливостей для забезпечення зайнятості персоналу на підприємстві. Звільнення працівників з роботи за ініціативою Адміністрації відбулося без достатніх причин.

Мотивуючи висновки про згоду із рішенням суду першої інстанції щодо задоволення позову, апеляційний суд зазначав, що наказом Адміністрації Державноїслужби спеціального зв'язку та захисту інформації України від 17 серпня 2012 року № 450 затверджено Положення про регіональний орган Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, яке визначає організаційно-правовий статус, основні завдання, функції, повноваження та організаційні засади діяльності регіонального органу. Пунктом 1.4. цього Положення визначено, що структуру, штатний розпис і кошторис регіонального органу затверджує Голова Держспецзв'язку. Оспорюваний наказ видано без затвердження зміненого штатного розпису Головою Держспецзв'язку, а тому він є незаконним.

Разом з тим, обґрунтовуючи підстави скасування наказу генерального директора Концерну РРТ від 12 серпня 2014 року № 378, позивачі не посилалися на те, що його видано неуповноваженою особою. У порушення ст. ст. 11, 303 ЦПК України апеляційний суд розглянув позов з підстав, які не заявлялися.

Крім того, відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про Державну службу спеціального зв'язку та захисту інформації України» (у редакції, що діяла станом на 03 лютого 2014 року - дату затвердження Статуту Концерну РРТ головою Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України), загальну структуру Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України складають спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань організації спеціального зв'язку та захисту інформації і підпорядковані йому регіональні органи та територіальні підрозділи.

У Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України утворюються навчальні, медичні, санаторно-курортні та інші заклади, науково-дослідні та науково-виробничі установи. До сфери управління Державної служби захисту інформації входять державні підприємства, діяльність яких пов'язана із забезпеченням виконання покладених на неї завдань.

Закон розмежовує територіальні органи Держспецзв'язку та підприємства, що входять до сфери управління Адміністрації Держспецзв'язку.

Згідно п. п. 10, 11 п. 11 Указу Президента України від 30 червня 2011 року № 717/2011 «Про Адміністрацію Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України», голова Держспецзв'язку України затверджує положення (статути) про структурні підрозділи Адміністрації, підпорядковані органи та підприємства, що належать до сфери її управління; затверджує структуру і штати територіальних підрозділів Держспецзв'язку України.

Вказаним Положенням про Адміністрацію Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України не передбачено повноважень голови Держспецзв'язку України щодо затвердження структури й штатного розпису підприємств, які належать до сфери управління Адміністрації Держспецзв'язку.

Голова Держспецзв'язку України затвердив статут Концерну РРТ відповідно до передбачених п. п. 10 п. 11 Указу Президента України «Про Адміністрацію Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України» повноважень. Відповідно до ст. ст. 5.3, 6.6 Статуту Концерну РРТ, концерн самостійно встановлює штатний розпис і численність працівників, за погодженням з уповноваженим органом затверджує структуру. Генеральний директор самостійно вирішує питання діяльності концерну, за винятком тих, що відповідно до статуту належать до компетенції уповноваженого органу управління і концерну, зокрема, генеральний директор самостійно затверджує штатний розпис і встановлює чисельність працівників концерну, за погодженням з уповноваженим органом управління затверджує структуру концерну.

Положення про регіональний орган Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації Українивизначає організаційно-правовий статус, основні завдання, функції, повноваження та організаційні засади службової діяльності управлінь Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, тобто територіальних органів Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України. Питання управління Концерном РРТ цей нормативний документ не регулює, апеляційним судом вказане Положення застосовано неправильно.

Апеляційний суд визнав необґрунтованим висновок суду першої інстанції про порушення відповідачем вимог закону щодо необхідності перевірки, чи дійсно відбулися зміни в організації виробництва і праці відповідача, посилаючись на те, що такі обставини мають значення та підлягають встановленню під час розгляду справ про скасування наказів про звільнення та про поновлення на роботі, та, відповідно, враховуючи предмет позову даної справи, не мають правового значення для її правильного вирішення.

Разом з тим, наявність (відсутність) змін в організації виробництва та/або праці є тією обставиною, яка підтверджує (спростовує) вимушеність у скороченні штату та у разі оспорення наказу про таке скорочення має перевірятися в силу положень п. 1 ст. 40 КЗпП України незалежно від того, чи заявлено позов про поновлення на роботі.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Як встановлено судом, позивачі вже зверталися із позовними заявами про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, проте у задоволенні їх вимог було відмовлено.

При цьому, під час розгляду вказаних справ судами надавалась оцінка наказу, оспорюваному в даній справі, а тому пред'явлення даного позову є порушенням ч. 2 ст. 223 ЦПК України.

З наведених підстав ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції згідно ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Київської області від 15 березня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: М.К. Гримич

О.В.Кафідова

І.М.Фаловська

М.Є.Червинська