Дата документу 29.12.2016
Справа № 320/8615/16-ц
У Х В А Л А

29 грудня 2016 року суддя Мелітопольського міськрайонного суду Ніколова І.С., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до директора магазину «Технополіс -1» ОСОБА_2 про стягнення неустойки у звязку з ненаданням аналогічного товару з обмінного фонду та порушення строків проведення ремонту планшетного компютеру, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення неустойки у звязку з ненаданням аналогічного товару з обмінного фонду та порушення строків проведення ремонту планшетного компютеру, відшкодування моральної шкоди.

Дану позовну заяву треба залишити без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ст.ст. 120, 121 ЦПК України.

При подачі позову позивачем не був сплачений судовий збір та до позовної заяви не надано її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів.

Згідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. в редакції чинній з 01.09.2015 р. за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем повинно бути сплачено судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. в редакції чинній з 01.09.2015 р. за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою повинно бути сплачено судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України „Про судовий збір від 08.07.2011 р. в редакції чинній з 01.09.2015 р. за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

В силу до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в статтях 119 і 120 ЦПК, або якщо не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Зазначені обставини перешкоджають відкриттю провадження у справі, тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для виправлення недоліків: сплатити судовий збір за подання двох позовних вимог немайнового характеру в сумі 2*551,20 грн., а всього 1102,4 грн. (Судовий збір, що сплачується за розгляд цивільних справ Мелітопольським міськрайонним судом, код ЄДРПОУ суду 36969096, Мелітопольське УДК ГУДКУ у Запорізькій обл., Одержувач коштів: Державний бюджет м. Мелітополь 22030001, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37968956, МФО 813015, № доходного рахунку щодо судового збору: 0013) призначення платежу: судовий збір, п.____(вказати пункт Закону України «Про судовий збір»).

Посилання позивача на ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо звільнення від сплати судового збору вважаю безпідставними.

Закон України «Про судовий збір» у даному випадку є спеціальним законом і тому слід застосовувати саме його. В ст.5 цього Закону наведено вичерпний перелік випадків коли особи звільняються від сплати судового збору і розширювальному тлумаченню цей перелік не підлягає. З 01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», № 484-VIII. Відповідно до цього Закону споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не звільняються від сплати судового збору.

Крім того, відповідно до п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 4-зп від 03 жовтня 1997 року конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Виходячи з цього положення за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, при вирішенні спорів у цих відносинах необхідно застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Закони України «Про захист прав споживачів» та «Про судовий збір» є нормативними правовими актами однакової сили.

А тому, оскільки норма Закону щодо сплати судового збору споживачами за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, в Законі України «Про судовий збір» прийнята пізніше, а саме: з 01 вересня 2015 року, то застосовувати слід саме цей Закон.

Керуючись ст. ст. 119-121 ЦПК України, ЗУ «Про с удовий збір» суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до директора магазину «Технополіс -1» ОСОБА_2 про стягнення неустойки у звязку з ненаданням аналогічного товару з обмінного фонду та порушення строків проведення ремонту планшетного компютеру, відшкодування моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення виявлених недоліків, протягом двох днів з дня отримання ухвали.

Ухвала не оскаржується.

Суддя: Ніколова І.С.