11.07.2016 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира в складі:
головуючого судді Зосименка О.М.‚
при секретарі Забродцькому А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», третя особа ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди., _
Позивач звернувся до суду із позовом до Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», третя особа ОСОБА_2, в якому просив стягнути із відповідача 36 099 грн.99 коп. відшкодування матеріальної шкоди, завданої йому внаслідок ДТП, 5 000 грн. моральної шкоди, а також сплачений ним судовий збір.
Позивач зазначає, що у зв'язку із даною дорожньо-транспортною пригодою відносно начальника філії Бердичівської ДЕД ДРП-2 ОСОБА_2 було складено протокол в справі про адміністративне правопорушення та притягнуто до адмінвідповідальності.
В останнє судове засідання позивач та представник позивача не зявилися, останнім подано заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача та третя особа в судове засідання не зявилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені, причини неявки суду не повідомили. Керуючись ст.. 169,224 ЦПК України суд здійснює заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.
Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Судом встановлено, що 21.06.2015 року о 21:20 год. на 246+600 км. а/д Кременець ОСОБА_4 - Ржищів сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом Peugeot Expert, д.н.з. НОМЕР_1 здійснив наїзд на вибоїну яка утворилася на проїзній частині дороги, автомобіль отримав пошкодження, у зв'язку із чим відносно філії Бердичівської ДЕД ДРП-2 ОСОБА_2 було складено протокол в справі про адміністративне правопорушення, де було вказано, що він 22.06.2015 року, будучи відповідальною особою комунального підприємства, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не сприяв ліквідації ямковості на а/д Кременеці ОСОБА_4 - Ржищів.
Як вбачається з протоколу, ОСОБА_2 вказав на відсутність фінансування, у звязку з чим і не була ліквідована ямковитість. Дана обставина підтверджується листом філії Бердичівської ДЕД від 24.05.2015 р. за №84 в якому вказано, що Дочірнім підприємством «Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» в період з 18.05.2015 року по 19.06.2015 року не було надано філії будівельних матеріалів на ремонт автомобільної дороги Р-32 Кременець Біла ОСОБА_4 Ржищів, що унеможливлює виконання ремонтних робіт.
Автомобільна дорога Р-32 Кременець Біла ОСОБА_4 - Ржищів включена до Переліку автомобільних доріг загального користування державного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 квітня 2012 року №301, як регіональна автомобільна дорога.
Постановою у справі про адміністративне правопорушення серії АБ2 №080950 від 30.06.2015 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченого ст.. 140 ч 1 КУпАП, за невжиття своєчасних заходів, щодо ліквідації ямковості на вказаній ділянці автодороги.
Як вбачається з довідки філії Бердичівської ДЕД від 09.03.2016 р. за №34 на автомобільній дорозі Кременці Б.ОСОБА_4 Ржищів км. 246 + 600 на момент скоєння ДТП, яке сталося 21.06.2015року, обмежень швидкості руху не було, крім дорожніх знаків, які знаходяться за адресою: ліва полоса: «вибоїна» з табличкою 7.2.1 зона дії (5 км ) км. 251+200; права полоса: «нерівна дорога» з табличкою 7.2.1 зона дії ( 8 км ) -) км. 246+ 100.
Отже, суд дійшов висновку, що причиною ДТП є невжиття своєчасних заходів щодо ліквідації ямковості на вказаній ділянці автодороги, вина в діях водія відсутня, оскільки ДТП сталося не в зоні дії попереджувального знаку «»вибоїна».
Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Неправомірна бездіяльність відповідача в спірному випадку полягає у неналежному виконанні своїх обов'язків щодо забезпечення безпечного руху транспорту і належного утримання автошляхів та їх дорожнього покриття.
Доказів в спростування таких обставин справи, зокрема, доказів про те, що шкода спричинена позивачу не з вини відповідача суду не надано.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про дорожній рух" до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху зокрема належить: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; обладнання доріг, вулиць та залізничних переїздів технічними засобами регулювання дорожнього руху та їх утримання тощо.
Відповідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Пунктом 11 Єдиних правил ремонту і утриманню автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 р. № 198 (зі змінами і доповненнями) передбачено, що власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов'язані, зокрема, своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об'єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, відповідачем не спростовані, у зв'язку із чим підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
В той же час суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди у зв'язку із не доведенням позивачем в чому саме полягала заподіяна їй моральна шкода, в чому виразилися моральні переживання, які негативні наслідки настали для позивача. Крім того, позивач не навів суду з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 368 грн. 76 коп.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 1166, 1167, 1192 ЦК України, Законом України «Про дорожній рух», ст.ст. 16, 19, 21 Закону України «Про автомобільні дороги», ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 36 099 грн. 99 коп. (тридцять шість тисяч 99 гривень 99 коп.) матеріальних збитків, спричинених внаслідок ДТП.
Стягнути з Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 368 грн. 76 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Богунським районним судом м.Житомира за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити дане заочне рішення до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м.Житомира протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Зосименко