У Х В А Л А

7 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Гуменюка В.І.,
Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 липня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, третя особа - управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, про визнання особи добросовісним набувачем та визнання права власності,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 26 вересня 2014 року у задоволенні вищезазначеного позову ОСОБА_5 та зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 30 червня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково - витребувано автомобіль марки Тоуоtа Land Cruiser, 2005 року випуску, у ОСОБА_4 та зобов'язано його передати вказаний автомобіль ОСОБА_5 У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 липня 2016 року відмовлено ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ОСОБА_4 порушує питання про скасування судових рішень апеляційної і касаційної інстанцій та залишення в силі рішення суду першої інстанції з передбачених пунктами 1 та 4 частини першої статті 355 ЦПК України підстав - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 328, 334, 387, 388, 640 ЦК України, частини 3 статті 34 Закону України «Про дорожній рух», пунктів 7, 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 серпня, 9 вересня 2015 року та постанови Верховного Суду України від 21 листопада 2012 року, 17 грудня 2014 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пунктів 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі про перегляд якої подано заяву, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився суд касаційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги в частині витребування транспортного засобу з чужого незаконного володіння, виходив з того, що ОСОБА_5 є власником спірного автомобіля який вибув з її володіння поза її волею, а тому вона має право витребовувати його від добросовісного набувача за правилами статті 388 ЦК України.

Висновки зроблені Верховним Судом України у постановах від 21 листопада 2012 року, 17 грудня 2014 року щодо застосування статті 388 ЦК України не суперечать висновкам суду касаційної інстанції у справі про перегляд якої подано заяву.

У справі, ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 серпня 2015 року яка надана для порівняння, суд відмовив у задоволенні позовних вимог про визнання договору купівлі-продажу укладеним, оскільки позивачем обраний неналежний спосіб захисту своїх прав. А тому, зазначена ухвала не може бути прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

Надана заявником ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 вересня 2015 року не може бути прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки суд касаційної інстанції скасував рішення судів та передав справи на новий розгляд з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що призвело до неможливості встановити та перевірити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справ.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, третя особа - управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, про визнання особи добросовісним набувачем та визнання права власності до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко
В.І. Гуменюк
В.М. Сімоненко