РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/364/16-ц

Справа № 2/600/178/2016

05 липня 2016 року Козівський районний суд

Тернопільської області

в складі: судді Вирсти М.М.

при секретарі Фещак Г.М.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козова цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась в суд із позовом про визнання права власності, в якому вказує, що бабі ОСОБА_4 належав житловий будинок з господарськими будівлями (колишній колгоспний двір) в с.Маковисько, вул.Маковисько, 4, Козівського району.

Інших членів колгоспного двору крім ОСОБА_2 не було.

ОСОБА_4 склала заповіт, згідно якого заповіла ОСОБА_2 все належне майно.

25 грудня 2013 року ОСОБА_4 померла.

ОСОБА_2 звернулась до нотаріуса для прийняття спадщини, їй відмовлено в оформленні права власності на спадкове майно, оскільки свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок, видане колгоспному двору, не відповідає чинному законодавству, а питання щодо спадкування часток у майні колишнього колгоспного двору вирішується у судовому порядку.

Просить визнати за нею право власності на житловий будинок (А), загальною площею 49,4 м.кв., житловою площею 18,5 м.кв., сарай (Б) площею 46,6 м.кв., сарай (В) площею 19,2 м.кв., літню кухню (Г) площею 92,2 м.кв., сарай (Д) площею 9,6 м.кв. в с.Маковисько, вул.Маковисько, 4, Козівського району.

Представник позивача згідно договору про надання правової допомоги від 20 травня 2016 року ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 сільська рада в судове засідання подала відзив на позов, згідно якого не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2, просить справу розглядати за їх відсутності.

Суд, приймаючи до уваги пояснення представника позивача, відзив на позов відповідача, дослідивши надані докази, прийшов до наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що ОСОБА_4 належав житловий будинок з господарськими будівлями (колишній колгоспний двір) в с.Маковисько, вул.Маковисько, 4, Козівського району, на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 19 грудня 1991 року, підтверджується довідкою Козівського РБТІ №122 від 24 грудня 2015 року (а.с.7) та копією свідоцтва (а.с.9).

Інших членів колгоспного двору крім ОСОБА_4 не було, підтверджується випискою з погосподарської книги станом на 15 квітня 1991 року №451 від 14 вересня 2015 (а.с.10).

ОСОБА_4 склала заповіт, згідно якого заповіла ОСОБА_2 все належне майно.

25 грудня 2013 року ОСОБА_4 померла, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №165633 (а.с.3).

ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №37597716 від 11 червня 2014 року (а.с.4) та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 24 жовтня 2014 року (а.с.5).

ОСОБА_2 відмовлено в оформленні права власності на спадкове майно, оскільки свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок, видане колгоспному двору, не відповідає чинному законодавству, а питання щодо спадкування часток у майні колишнього колгоспного двору вирішується у судовому порядку, підтверджується відмовою нотаріуса №266/01-16 від 27 квітня 2016 року.

Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.

Згідно п.6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності слід задовольнити.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 1268, 1273 ЦК України, Постановою Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок (А), загальною площею 49,4 м.кв., житловою площею 18,5 м.кв., сарай (Б) площею 46,6 м.кв., сарай (В) площею 19,2 м.кв., літню кухню (Г) площею 92,2 м.кв., сарай (Д) площею 9,6 м.кв. в с.Маковисько, вул.Маковисько, 4, Козівського району.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Тернопільської області через Козівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: підпис

З оригіналом: вірно