справа № 361/5032/16-ц
провадження № 2/361/2885/16
30 листопада 2016 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Павлової О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,
У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1
В обґрунтування позову зазначав, що йому на праві особистої приватної власності відповідно до договору дарування належить житловий будинок АДРЕСА_1
Крім нього, у даному будинку значаться зареєстрованими відповідачі ОСОБА_4, його син, та ОСОБА_5, його онука - дочка сина, а також ОСОБА_6, дружина, та ОСОБА_7, дочка дружини. Відповідачі хоча зареєстровані у цьому будинку, проте фактично у ньому ніколи не проживали. Йому відомо, що відповідачі проживають у місті Києві, проте де саме, він не знає.
Факт непроживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у належному йому на праві власності будинку більше одного року без поважних причин підтверджується актами обстеження житлових умов від 18 травня та 23 серпня 2016 року, складеними депутатом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області Науменко Т.Г. у присутності сусідів, тому відповідачі відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України втратили право користування цим житловим будинком.
Позивач ОСОБА_9 та його представник ОСОБА_10 у суді позов підтримали, дали аналогічні пояснення, просили суд позовні вимоги задовольнити. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечували.
Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повторно у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином за зареєстрованим місцем їхнього проживання, про причини неявки суд вони не повідомили, заяви про розгляд справи за їхньої відсутності до суду не надходили.
Згідно із ч. 4 ст. 169, ч. ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання усіх відповідачів, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло заяв про розгляд справи за їхньої відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Провівши заочний розгляд справи, заслухавши пояснення сторони позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі договору дарування від 25 січня 1980 року належить житловий будинок АДРЕСА_1
Із довідки № 2220 від 26 серпня 2016 року (форма № 3), виданої Великодимерською селищною радою Броварського району Київської області, видно, що у належному позивачу на праві власності вказаному житловому будинку зареєстровані відповідачі: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та онука ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Факт реєстрації місця проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка народилася у місті Києві, у житловому будинку АДРЕСА_1 підтверджується також інформацією, наданою на запит суду Відділом адресно-довідкової роботи Управління ДМС України в Київській області.
Із актів обстеження житлових умов від 18 травня та 23 серпня 2016 року, складених депутатом селищної ради смт Велика Димерка Броварського району Київської області Науменко Т.Г., видно, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані в належному позивачу ОСОБА_3 житловому будинку, проте у даному будинку вони зі слів сусідів протягом останніх десяти років не проживають.
Свідок ОСОБА_11 у суді показала, що вона є дружиною брата позивача ОСОБА_12, проживають вони по сусідству із позивачем у будинку АДРЕСА_2. Їй відомо, що син позивача ОСОБА_4 та його онука ОСОБА_5 у належному ОСОБА_3 житловому будинку не проживають тривалий час, більше одного року, до батька та діда вони не приїжджають.
Свідок ОСОБА_12, брат позивача, у суді показав, що проживає по сусідству із ним у будинку АДРЕСА_2. Син брата ОСОБА_4 разом із батьком не проживає уже дуже давно. Після одруження він виїхав з цього будинку, на даний час батька він не провідує. Не проживає у належному позивачу житловому будинку АДРЕСА_1 і відповідач ОСОБА_5, яка є дочкою ОСОБА_4 та онукою ОСОБА_3
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, та є непорушним.
За змістом ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
У ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно із ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За змістом ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.
Факт непроживання відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 тривалий час, більше одного року без поважних причин у належному позивачу ОСОБА_3 на праві власності житловому будинку АДРЕСА_1 знайшов своє підтвердження в суді та позивачем доведений.
Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_3 ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 169, 209, 212 - 215, 224, 226 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1.
Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя Дутчак І. М.