Справа № 344/9382/16-ц
Провадження № 2/344/4206/16
У Х В А Л А

13 вересня 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бородовський С.О., ознайомившись з матеріалами справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання таким, що втратив право користування квартирою №10 в будинку №26 по вул. Довга в м. Івано-Франківську та зняття з реєстраційного обліку.

Позовна заява подана з порушенням вимог ст.119 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України ,,Про судовий збір, розмір судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн.).

Таким чином, позивачці необхідно було надати платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 551,20 грн.

Позивачка подала клопотання про звільнення від сплати судового збору. В клопотанні вказано, що майновий стан не дозволяє сплатити судовий збір навіть частково.

Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Відповідно до ч.3 ст.82 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Згідно вимог ст.8 Закону України ,,Про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

В п.29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ,,Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах №10 від 17.10.2014 року розяснено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Позивачка не надала суду доказу щодо неможливості сплати судового збору у встановленому законодавством розмірі.

Ухвалою суду від 29.07.2016 року позовну заяву залишено без руху та відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, а позивачці надано строк протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Позивачка отримала копію даної ухвали 17.08.2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Станом на 13 вересня 2016 року недоліки позовної заяви зазначені в ухвалі суду не усунуто.

Згідно ч.2 ст.121 ЦПК України заява вважається неподаною та повертається позивачеві, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги.

Тому позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачці.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, керуючись ст. ст. 208-210 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації вважати неподаною та повернути позивачці.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Бородовський С.О.