У х в а л а

іменем україни

21 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Кадєтової О.В.,

Наумчука М.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Херсонській області, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Таврійська будівельна компанія», Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, про зобов'язання вчинити дії з припинення трудового договору, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 30 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 01 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Херсонській області (далі - РВ ФДМУ по Херсонській області) про зобов'язання вчинити дії з припинення трудового договору.

На обґрунтування вимог ОСОБА_2 посилалася на те, що 18 листопада 2004 року вона прийнята на посаду начальника Житлово-експлуатаційної дільниці дочірнього підприємства відкритого акціонерного товариства «Херсонський завод будівельних матеріалів № 1» (далі - ЖЕД (ДП) ВАТ «Херсонський завод будівельних матеріалів № 1»). У зв'язку із виходом на пенсію та неможливістю продовжувати роботу, позивач звернулася до відповідача із заявою про звільнення її із займаної посади за власним бажанням з 20 липня 2015 року. Із аналогічною заявою позивач звернулася до голови правління Публічного акціонерного товариства «Таврійська будівельна компанія» (далі - ПАТ «Таврійська будівельна компанія»). Листами від 21 липня 2015 року РВ ФДМУ по Херсонській області та від 12 серпня 2015 року ПАТ «Таврійська будівельна компанія» повідомлено позивача, що вони не мають повноважень щодо прийняття рішення про її звільнення із займаної посади. Позивач вказувала, що оскільки засновником ЖЕД (ДП) ВАТ «Херсонський завод будівельних матеріалів № 1» є РВ ФДМУ по Херсонській області, ЖЕД є державною організацією, заснованою на загальнодержавній власності України, а тому питання щодо найму та звільнення керівника ЖЕД відповідно до п. 6.1 статуту ЖЕД має вирішувати відповідач. Позивач просила зобов'язати відповідача прийняти рішення про її звільнення з посади начальника ЖЕД (ДП) ВАТ «Херсонський завод будівельних матеріалів № 1» за власним бажанням з 20 липня 2015 року згідно із п. 1 ст. 38 КЗпП України.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 30 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 01 грудня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів із ухваленням нового рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 18 листопада 2004 року ОСОБА_2 прийнята на посаду начальника ЖЕД (ДП) ВАТ «Херсонський завод будівельних матеріалів № 1» відповідно до наказу голови правління ВАТ «Херсонський завод будівельних матеріалів № 1» від 18 листопада 2004 року № 22.

У зв'язку із виходом на пенсію та неможливістю виконувати роботу, ОСОБА_2 звернулася до відповідача із заявою про її звільнення із займаної посади за власним бажанням з 20 липня 2015 року. Із аналогічною заявою позивач звернулася до голови ПАТ «Таврійська будівельна компанія».

Листами від 21 липня 2015 року РВ ФДМУ по Херсонській області та від 12 серпня 2015 року ПАТ «Таврійська будівельна компанія» повідомлено позивача, що вони не мають повноважень щодо прийняття рішення про її звільнення із займаної посади.

На підставі наказу власника Української державної корпорації промисловості будівельних матеріалів «Укрбудматеріали» від 08 квітня 1994 року № 64 здійснена корпоратизація Херсонського заводу будівельних матеріалів № 1, внаслідок якої утворено Відкрите акціонерне товариство «Херсонський завод будівельних матеріалів № 1» (далі - ВАТ «Херсонський завод будівельних матеріалів № 1»), засновником якого згідно із п. 4.1 статуту є держава в особі Української державної корпорації промисловості будівельних матеріалів «Укрбудматеріали».

Згідно із протоколом засідання інвентаризаційної комісії від 26 травня 1994 року № 2 Житлово-комунальне об'єднання увійшло до статутного капіталу ВАТ «Херсонський завод будівельних матеріалів № 1».

27 червня 1994 року наказом № 126 корпорації «Укрбудматеріали» акції ВАТ «Херсонський завод будівельних матеріалів №1» передані органу приватизації - РВ ФДМУ по Херсонській області.

Рішенням РВ ФДМУ по Херсонській області від 19 грудня 1994 року № 289 засновано дочірнє підприємство ВАТ «Херсонський завод будівельних матеріалів № 1» - ЖЕД (ДП) ВАТ «Херсонський завод будівельних матеріалів № 1».

04 травня 2005 року продаж акцій ВАТ «Херсонський завод будівельних матеріалів № 1» завершений РВ ФДМУ по Херсонський області, про що виданий відповідний наказ № 131.

Відповідно до п. п. 1.3 вказаного наказу у статутному фонді ВАТ «Херсонський завод будівельних матеріалів № 1» акції, що належать держави відсутні.

Згідно із п. 3 зазначеного наказу, план розміщення акцій ВАТ «Херсонський завод будівельних матеріалів № 1» вважається виконаним, а процес приватизації завершеним.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно із ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

У справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій, встановивши, що РВ ФДМУ по Херсонській області не має повноважень на формування та призначення органів управління ЖЕД ДП ВАТ «Херсонський завод будівельних матеріалів № 1», оскільки у статутному фонді товариства, акції, що належать державі, відсутні, відділення фонду не є тим органом, що уповноважений від імені держави розпоряджатися частиною державного житлового фонду, яке не внесено до статутного фонду, утвореного ВАТ «Херсонський завод будівельних матеріалів № 1» після реорганізації його, правильно вважали, що відсутні підстави для покладання на відповідача обов'язку з припинення із позивачем трудових відносин.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни або скасування не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 30 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 01 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: О.В. Кадєтова

М.І. Наумчук