Дата документу 07.07.2016
Справа № 320/200/16-ц
Пр.№2/320/970/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2016 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі головуючого судді Редько О.В., при секретарі Мазуріній О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мелітополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, які уточнила під час розгляду справи. В обґрунтування уточненого позову зазначила, що 07 жовтня 2015 року приблизно о 14-00 годині у м. Мелітополі відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів Сеат Ибица державний номер реєстрації АР1400СР під керуванням ОСОБА_1 та ВАЗ-21093, державний номер реєстрації 092-72 НЕ, під керуванням ОСОБА_2 В результаті ДТП належний позивачці на праві власності автомобіль отримав механічні пошкодження. По факту дорожньо-транспортної пригоди працівниками ДАІ складено адміністративний протокол відносно водія ОСОБА_2 та направлено до суду. Судом ОСОБА_2 визнаний винним у порушені правил дорожнього руху, які призвели до пошкодження належного позивачці транспортного засобу.

Водій ОСОБА_2 мав страховий поліс АЕ № 5701252 ПАТ СК «Оранта-Січ». В зв'язку з настанням страхового випадку і винуватості страхувальника ОСОБА_2 страхова компанія ПАТ СК «Оранта-Січ» відшкодувала матеріальний збиток за пошкоджений належний ОСОБА_1 автомобіль грошову суму у розмірі 10 181 грн. У ході ремонту пошкодженого автомобіля на спеціалізованій станції технічного обслуговування позивачкою було витрачено суму у розмірі 12 330,79 грн. Таким чином виплачені кошти страховою компанією у розмірі 10 181 грн. не у повному обсязі покрили її витрати на відновлення транспортного засобу. Для встановлення розміру суми втрати товарної якості належного позивачці автомобіля, остання звернулася до спеціаліста у галузі товарознавства ОСОБА_3 Відповідно до висновку експерта-автоварознавця № 108/10 від 22.10.2015 року - втрата товарної якості належного позивачці на праві власності автомобіля склала 10 081 грн. На проведення дослідження позивачкою було витрачено 200 грн. Також позивачкою були понесені витрати на придбання пального для автомобіля з метою його доставки до станції технічного обслуговування, де він ремонтувався у м. Запоріжжі по вул. Космічна 121 у розмірі 500,19 грн. Позивачка у добровільному порядку відмовилась від відшкодування з відповідача суми у розмірі 2149,79 грн.

Таким чином в наслідок дтп завдані мені матеріальні збитки не у повному обсязі відшкодовані страховими виплатами і підлягають відшкодуванню з винуватця дтп у наступних сумах :

Загальна сума завданих позивачці, на її думку, матеріальних збитків у наслідок ДТП, які підлягають відшкодуванню безпосередньо винуватцем ОСОБА_2 складає 12 383,6 грн. (франшиза - 500 грн., оплата за товарознавчу експертизу - 200 грн., втрата товарної якості автомобіля - 10 081 грн., придбання пального для транспортирування автомобіля для ремонту - 500,19 грн., суми судового збору за подачу позовної заяви та заяв про забезпечення позовних вимог - 275,6 грн., 275,6 грн. та 551,21 грн.)

Окрім матеріальної шкоди, позивачка вказує, що їй було завдано моральну шкоду, яку вона оцінюю у розмірі 10 000, мотивуючи це наступним:

У зв'язку з пошкодженням автомобіля, який вона практично кожний день використовувала у потребах своєї родини, остання повинна багато часу витрачати на його відновлення, що порушило звичайний порядок її життя. У зв'язку з пошкодженням автомобіля позивачка відчула душевне хвилювання, що негативним чином відобразилося на її загальному стані.

На підставі вищевикладеного, позивачка просить суд стягнути на її користь з відповідача матеріальні збитки у розмірі 12 383,60 грн. та моральні збитки в розмірі 10000,00 грн.

В судовому засіданні представник позивачки підтримав уточнені позовні вимоги на підставах, викладених в позові, просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення з нього на користь позивача суми франшизи в розмірі 500,00 грн., вартості проведення авто товарознавчої експертизи в розмірі 200,00 грн, втрати товарної якості автомобіля в розмірі 10081,00 грн., придбання пального для транспортировки автомобіля для ремонту в розмірі 500,19 грн.. Також зазначила, що позивачка не довела в чому саме полягає глибина та душевні страждання, не надала будь-яких підтверджень наявності таких страждань, доказів звернення до психологів з приводу хвилювань та страхів. Просив в задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди відмовити.

Судом встановлено, що 07 жовтня 2015 року приблизно о 14-00 годині у м. Мелітополі відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів Сеат Ибица державний номер реєстрації АР1400СР під керуванням ОСОБА_1 та ВАЗ-21093, державний номер реєстрації 092-72 НЕ, під керуванням ОСОБА_2 Внаслідок ДТП постраждалих немає, автомобілі пошкоджено.

Винуватим у даній дорожньо-транспортній пригоді було визнано ОСОБА_2

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в страховій компанії «Оранта Січ» (а.с.9).

Згідно з полісом №АЕ/5701252 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 09 вересня 2015 року ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю (на одного потерпілого), складає 100 000 грн., ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого), складає 50 000 грн., франшиза - 500 грн..

Відповідно до звіту автотоварознавчого дослідження № 108/10 від 22 жовтня 2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Сеат Ибица з врахуванням втрати товарного вигляду становить 20162 грн. 00 коп., без врахування втрати товарного вигляду (товарної вартості) зазначеного автомобіля, становить 10081,00 грн. ( а.с. 13-15).

Вартість вказаного дослідження склала 200 гривень (а.с.20).

Позивачка вказує, що нею було отримано від страхової компанії відповідача грошове відшкодування в розмірі10181,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно зі ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (далі - ОСОБА_3) вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6. Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Пунктом 8.6. Методики передбачено 2 випадки, коли у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості та який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Тому, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.

Пунктами 8.6.1.,8.6.2. Методики передбачені випадки, коли величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ, а коли не нараховується.

Тому у звіті про оцінку транспортного засобу може міститися інформація про причину фізичного зносу, який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту, а також про те, чи внаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду нараховано величину втрати товарної вартості (пункт 8.6 ОСОБА_3), чи співпадає величина втрати товарного вигляду з величиною втрати товарної вартості, що має значення для вирішення справи про відшкодування шкоди, пов'язаної з втратою товарного вигляду (товарної вартості).

Пунктом 32.7 статті 32 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" чітко встановлено, що шкоду, пов'язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Ураховуючи те, що згідно з пунктом 8.6 ОСОБА_3 величина втрати товарної вартості транспортного засобу враховує втрату товарного вигляду транспортного засобу, можна вважати, що пункт 32.7 статті 32 Закону також виключає виплату страховиком потерпілій особі і відповідного відшкодування шкоди у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу.

Таким чином, правильне застосування пункту 32.7 статті 32 Закону передбачає аналіз відповідної правової норми в її системному взаємозв'язку з вимогами, передбаченими статтями 22, 1166 і 1187 ЦК України.

Системний аналіз указаних положень законодавства, а також абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статті 1194 ЦК України, пункту 32.7 статті 32 Закону, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 ОСОБА_3 дає можливість дійти таких висновків.

Власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована винною особою в загальному порядку. Методикою передбачено можливість і порядок обчислення показника втрати товарної вартості колісного транспортного засобу як складової загального розміру майнової шкоди, яка завдана власнику транспортного засобу, пошкодженого внаслідок ДТП. Оскільки, від сплати відповідного відшкодування законодавством звільнено страховика, то його згідно зі статтями 1166, 1187, 1194 ЦК України може бути стягнуто з особи, яка завдала шкоду.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04 червня 2014 року № 6-49цс14 у справі за позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

У звіті про визначення вартості матеріального збитку № 108/10 від 22.10.2015 року зазначено, що коефіцієнт фізичного зносу складових КТЗ автомобіля Сеат Ибица, 2014 року випуску становить 0,0000 та проведено розрахунок втрати товарного вигляду (товарної вартості) зазначеного автомобіля, який становить 10081,00 грн..

Відповідачем були визнані вимоги відповідачки в частині стягнення розміру втрати товарного вигляду, вартості палива, вартості проведення експертизи.

Відповідач не надала суду достатніх, належних, допустимих, переконливих доказів у спростування зазначеного розміру величини втрати товарної вартості автомобіля позивача.

Докази протилежного у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Стосовно позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 3 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно п.4, п.9 даної Постанови,розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Ступінь зниження престижу ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, а також з яких міркувань він виходив, визнаючи розмір шкоди, та якими доказами що підтверджується.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Таким чином, з урахуванням моральних переживань у зв'язку, ушкодженням транспортного засобу, що призвело до порушення душевної рівноваги позивача, до вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, завдало позивачу незручності, значні транспорті проблеми, також небажання відповідача відшкодувати позивачу завдану ним шкоду у добровільному порядку, змусило позивача звернутися до суду з позовом за захистом своїх порушених прав, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди частково в розмірі 1000 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187,1194 ЦК України, ст.ст. 212-214 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНН НОМЕР_1, який мешкає в Приазовському районі, смт Приазовське вул. Молодіжна 26 на користь ОСОБА_1, ІНН НОМЕР_2, яка мешкає в м. Мелітополі по 1-му провул. Бадигіна 9 в рахунок відшкодування суми заподіяних збитків по втраті товарного вигляду в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 10081 грн., витрати за проведення товарознавчої експертизи в розмірі 200,00 грн., франшизи в розмірі 500,00 грн. та пального в розмірі 500,19 грн, а також моральну шкоду в розмірі 1000 грн., а всього 12281,19 грн. (дванадцять тисяч двісті вісімдесят одну гривню 19 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНН НОМЕР_1, який мешкає в Приазовському районі, смт Приазовське вул. Молодіжна 26 на користь ОСОБА_1, ІНН НОМЕР_2, яка мешкає в м. Мелітополі по 1-му провул. Бадигіна 9 судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНН НОМЕР_1, який мешкає в Приазовському районі, смт Приазовське вул. Молодіжна 26 на користь ОСОБА_1, ІНН НОМЕР_2, яка мешкає в м. Мелітополі по 1-му провул. Бадигіна 9 судовий збір у розмірі 55,12 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду ОСОБА_4