Справа № 442/7776/15-ц
Провадження № 2-к/442/1/2016
УХВАЛА

Іменем України

21 червня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі:

головуючого судді Дубель Р.М..

при секретарі Півала І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі справу за клопотанням Головного управління юстиції у Львівській області про надання дозволу на виконання на території України рішення (вироку) російського суду від 14 листопада 2012 року в кримінальній справі №1-68/1/12 про стягнення коштів з ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління юстиції у Львівській області відповідно до глави І розділу 8 ЦПК України та розділу V Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань правової допомоги у цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України і Державної судової адміністрації України №1092/5/54 від 27.06.2008 року звернулось до Дрогобицького міськрайонного суду з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення (вироку) російського суду від 14 листопада 2012 року в кримінальній справі №1-68/1/12 про стягнення коштів з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 450 000 руб., оскільки таке рішення прийняте компетентним судом, вступило в законну силу, про що зазначено в самому рішенні, однак боржник в добровільному порядку рішення не виконує.

Представник заявника в судове засідання не зявився.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступних міркувань.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають, зокрема, з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, що набрали законної сили.

Визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України (ст. 82 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Відповідно до ст. 390 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Як передбачено ст.ст. 391, 392 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред'явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред'явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки, і розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання або місцезнаходження на території України або його місце проживання або місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Вирок набрав законної сили, на території Російської Федерації не виконувався. Відповідно до зазначеного вироку суду, боржника було належним чином сповіщено про розгляд справи. На підтвердження даного факту до клопотання додані копії телеграм про повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи (а.с. 10-12).

Відповідно до ст. 54 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у сімейних, цивільних та кримінальних справах, Закону України «Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу та правові відносини у сімейних, цивільних та кримінальних справах» від 11 листопада 1994 року передбачено, що суд, який розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією конвенцією, дотримані. У випадку, якщо умови дотримані, суд виносить рішення про примусове виконання.

Частиною 1 ст. 10 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у сімейних, цивільних та кримінальних справах визначено, що запитувана установа юстиції здійснює вручення документів відповідно до порядку, що діє в її державі, якщо документи, що вручаються, написані на її мові або російською мовою або забезпечені завіреним перекладом на ці мови.

В іншому випадку вона передає документи одержувачеві, якщо він згодний добровільно їх прийняти.

Статтею 11 Конвенції передбачено, що вручення документів засвідчується підтвердженням, підписаним особою, якій вручений документ, і скріпленим офіційною печаткою запитуваної установи, із зазначенням дати вручення і підписом працівника установи, що вручає документ або виданий цією установою інший документ, у якому повинні бути зазначені спосіб, місце і час вручення.

Згідно з ч. 3 п. 3 ст. 394 ЦПК України зацікавлена особа при зверненні до суду з клопотання про визнання та надання дозволу на виконання рішення іноземного суду, повинна надати документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участь у судовому процесі, була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 396 ЦПК України у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду може бути відмовлено, зокрема, якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином повідомлено про розгляд справи.

Як вбачається з виписок із журналів телефонограм, ОСОБА_1 був повідомлений про судові засідання по кримінальній справі №1-68/1/12 котрі відбулися 11 жовтня 2015 року та 25 жовтня 2015 року, а не 14 листопада 2012 року.

Крім того, як вбачається зі змісту клопотання ОСОБА_3, даний вирок набрав законної сили лише 19 березня 2013 року після розгляду справи судом касаційної інстанції, однак жодних доказів повідомлення ОСОБА_1 про судове засідання на 19 березня 2013 року також немає.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що клопотання про надання дозволу на виконання на території України рішення (вироку) російського суду від 14 листопада 2012 року є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 390-398 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволені клопотання Головного управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_4 про надання дозволу на виконання на території України рішення (вироку) російського суду від 14 листопада 2012 року в кримінальній справі №1-68/1/12 про стягнення коштів з ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги, з подачею його копії до апеляційної інстанції.

Суддя Р.М.Дубель