Cправа № 563/521/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2016

Корецький районний суд Рівненської області

в особі:

головуючого судді - Кулика Є.В.

при секретарі - Литвинчук Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Устянської сільської ради Корецького району Рівненської області про визнання права власності на житловий будинок, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду із позовом про визнання права власності на житловий будинок № 79 по вул. Шевченка в с.Устя Корецького району Рівненської області. Вказує, що 07 липня 2000 року нею було придбано у СВК "Надслучанське" вказаний житловий будинок. Рішенням № 327 від 28 травня 2007 року Устянською сільською радою Корецького району Рівненської області позивачу було надано у власність земельну ділянку площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Заявлені позовні вимоги мотивує також тим, що з 2000 року по сьогоднішній день проживає у вказаному житловому будинку, добросовісно та безперервно володіє, відкрито користується даним нерухомим майном, доглядає за будинком, утримує його, проводить належні сплати, проведела будівельні роботи по обладнання будинка. Оформити своє право власності на вказаний будинок позивач не може, оскільки наявних документів не вистачає для підтвердження права власності на будинок, тому просить суд визнати за нею право власності на вказаний будинок за набувальною давністю.

Позивач в судове засідання не з'явилась, але подала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача подав суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності. Позовні вимоги визнає.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом вставлено, що відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 63 та податкових накладних від 07 липня 2000 року - ОСОБА_1 було придбано у СВК "Надслучанське" житловий будинок № 4 з господарськими спорудами в с. Устя Корецького району Рівненської області.

Згідно рішення Устянської сільської ради Корецького району Рівненської області від 28 травня 2007 року - ОСОБА_1 надано у власність земельну ділянку оріентовною площею 0,15 га для будівництва та обслуговування будівель та споруд по вул. Шевченка, 79 в с. Устя Корецького району Рівненської області.

Належність житлового будинку № 79 в с. Устя Корецького району Рівненської області ОСОБА_1 стверджується випискою з погосподарської книги с.Устя Корецького району Рівненської області № 195 від 03.03.2016 року.

18 червня 2015 року на будинок за адресою: вул. Шевченка, 79 в с. Устя Корецького району Рівненської області було виготовлено позивачем технічний паспорт. Інвентаризаційна вартість житлового будинку з надвірними будівлями становить 50 541 грн, житлова площа - 73, 2 кв.м, загальна - 96,2 кв.м.

Згідно частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до положень ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Частиною першою статті 210 ЦК України визначено, що правочин підлягає реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Згідно зі статтею 220 Кодексу, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий є нікчемним.

Юридична необізнаність особи не є підставою для задоволення позовних вимог.

З посиланням на положення ст. 344 ЦК України, позивач вважає, що у неї виникло право власності на житловий будинок за набувальною давністю.

За змістом ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Так, стаття 344 ЦК України, визначає ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю. Володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи, обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна.

За роз'ясненнями п.п.9, 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Визнання права власності на майно за набувальною давністю з урахуванням тільки визнання позову відповідачем є неправильним, оскільки рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. При цьому судам слід мати на увазі, що у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позову лише у випадках наявності для того законних підстав. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд відмовляє у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує розгляд справи. Визнання відповідачем позову у цій справі не є вирішальною обставиною за відсутності підстав, передбачених статтею 344 ЦК України.

За змістом ст. 344 ЦК України при набувальній давності тягар доказування лягає на позивача.

З огляду на положення статті та роз'яснення, викладені в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року, набуття права власності на чужі речі за набувальною давністю здійснюється за умови, що річ, яка опинилася у володінні особи, є об'єктивно чужою, володілець суб'єктивно вважає майно своїм, володілець майна має бути добросовісним набувачем, володіння здійснюється протягом усього строку відкрито та продовжувалось безперервно, строк такого володіння нерухомим майном складає 10 років.

Отже, задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі ст. 344 ЦК України можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння. Норми цієї статті не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалося на підставі договірних зобов'язань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), чи у будь-який інший передбачений законом спосіб, оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Крім того, оскільки право власності за набувальною давністю набувається за рішенням суду, то на момент прийняття рішення право володіння позивача не має бути припинено.

Зокрема, володілець за давністю є незаконним володільцем, про що зазначено в ч. 1 ст. 344 ЦК України (особа заволоділа чужим майном). Право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею та незалежно від волі колишнього власника. При цьому добросовісне володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно.

Позов про право власності за давністю володіння не може пред'явити законний володілець або особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є її власником.

Набувальна давність поширюється на випадки фактичного, безтитульного (незаконного) володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу, наприклад, договору найму, зберігання тощо, виключає застосування набувальної давності.

Спірне майно перебувало у володінні власника майна, а позивач користується спірним майном на підставі усної угоди купівлі-продажу укладеної між сторонами, тобто за волею колишнього власника.

Так, добросовісність ОСОБА_1 на зазначений нею як початковий момент заволодіння вищезазначеним будинком була відсутня, оскільки вона знала, що власником житлового будинку був СВК "Надслучанське", з котрим вони уклали договір купівлі-продажу, однак не посвідчили нотаріально та не зареєстрували, у встановленому законом порядку.

Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи та які повинен довести саме позивач (ч. 1 ст. 60 ЦПК України), є: законний об'єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння).

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок в порядку набувальної давності, не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено наявності сукупності умов для набуття права власності за набувальною давністю.

За таких умов не мають значення добросовісність, відкритість, давність володіння, а фактично купівля цього житлового будинку, оскільки поселення в нього було законне і це само собою випливає із житлових прав та не породжує підстав для набуття права власності на спірний житловий будинок як чуже майно, незалежно від давності користування ним.

Такий висновок суду узгоджується і з позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ висловленою в ухвалі від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-26282св14 за позовом про визнання права власності за набувальною давністю, з позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ висловленою у листі від 28.01.2013 р. N 24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», в якому зазначено, що не завжди суди беруть до уваги те, що позов про право власності за давністю володіння не може пред'явити законний володілець, тобто особа, яка володіє майном з волі власника і завжди знає хто є власником. Це призводить до помилки у правовідносинах, і до договірних правовідносин застосовуються правовідносини набувальної давності.

Крім того, такий висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України висловленою в постанові від 20 травня 2015 року у справі № 911/130/14 / 3-87гс15 за позовом про визнання права власності за набувальною давністю, де зазначено, що відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Відтак, підстав для визнання права власності на спірний житловий будинок за ОСОБА_1 за набувальною давністю, відповідно до ст. 344 ЦК України, немає.

Тому даний позов не підлягає задоволенню.

Розгляд справи здійснювався за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.10, 60, 61, 212-215 ЦПК України, ст. 344 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Устянської сільської ради Корецького району Рівненської області про визнання права власності на житловий будинок - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Рівненської області через Корецький районний суд Рівненськоїобласті. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Є.В. Кулик