Справа № 202/3835/16-ц
Провадження № 2/202/2056/2016
23 вересня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.
при секретарі Журавльов А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3-огли, третя особа: Відділ формування та ведення реєстру ТГД АДП Дніпропетровської міської ради з РМП та ПФО про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,-
У червні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 19 будинку № 99 по пр. Газети Правда у м. Дніпропетровську, посилаючись на те, що відповідач з початку 2012 року не проживає у спірній квартирі без поважних причин, оплату за послуги не здійснює, речей відповідача у квартирі немає. Просила визнати відповідача таким, що втратив право користуватися квартирою № 19 будинку № 99 по пр. Газети Правда у м. Дніпропетровську, усунути їй перешкоди у користуванні квартирою шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку у квартирі АДРЕСА_1.
Позивачка у судове засідання зявилася, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений згідно правил ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Представник третьої особи Відділу формування та ведення реєстру ТГД АДП Дніпропетровської міської ради з РМП та ПФО у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.
Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.
Як встановлено у судовому засіданні, позивачці на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25.05.2001 року належить на праві власності квартира АДРЕСА_1. У спірній квартирі зареєстровані позивачка, її дочка ОСОБА_4, онука ОСОБА_5 та її колишній чоловік ОСОБА_3 олги, що підтверджується довідкою КПЖРЕП Індустріального району № 2067 від 09.06.2016 року. Останній не проживає у спірній квартирі з 2012 року, що підтверджується актом про не проживання особи від 09.06.2016 року. Речей відповідача у квартирі немає. Участі в утриманні житла відповідач не приймає.
Позивачка вимушена, як власник квартири, нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг та квартирну плату за відповідача, який зареєстрований у квартирі, але там не проживає, та позбавлена можливості розпоряджатися своєю квартирою на власний розсуд.
Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло.
Відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод кожній особі, окрім інших прав, гарантується право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інакше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщення квартирою № 19 будинку № 99 по пр. Газети Правда у м. Дніпропетровську, оскільки відповідач не проживає у спірній квартирі понад 4 роки без поважних причин.
Щодо заявленої вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку у квартирі АДРЕСА_1, то суд вважає, що в цій частині позов заявлено передчасно, оскільки відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивачки з відповідача судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп.
Керуючись ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст. 47 Конституції України, ст. ст. 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 11, 15, 60, 61, 88, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 ОСОБА_3-огли, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 19 будинку № 99 по пр. Газети Правда у м. Дніпропетровську.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 ОСОБА_3-огли на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя С.Г. Зосименко