Справа № 2/638/1890/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 липня 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді: Штих Т.В.,

при секретарі: Чаленко Н.О.

розглянувши в цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради, територіальної громади м. Зміїв в особі Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області про прийняття спадщини, визнання права власності на 1/3 частку квартири в порядку спадкування за законом за правом представлення,-

Встановив:

Позивач звернувся з позовом до відповідачів та просив суд встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, встановити місце відкриття спадщини, визнати право власності на 1/3 частку квартири в порядку спадкування за законом за правом представлення.

Під час судового розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги і просив визнати право власності на 1/3 частку квартири в порядку спадкування за законом за правом представлення посилаючись на те, що він прийняв спадщину, постійно проживаючи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини у м. Зміїв, Зміївського району, Харківської області. В звязку з тим що відмітки про реєстрацію спадкодавця и спадкоємця не співпадали, позивач не мав можливості отримати свідоцтво про право власності у нотаріуса, та за таких обставин відповідач - територіальна громада за місцем відкриття спадщини мала можливість визнати спадкове майно відумерлим та передати її у власність громади, що б призвело до порушення прав позивача як спадкоємця та власника спадкового майна.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що все своє життя він мешкав однією родиною разом з бабцею, а раніше також з дідом за адресою: АДРЕСА_1. Вказана квартира в рівних частках по 1/3 була приватизована на трьох співвласників позивача, бабку позивача ОСОБА_2 та діда позивача ОСОБА_3. Батько позивача, та єдиний син ОСОБА_2 ОСОБА_4 помер у 1980 році, дід позивача помер у 2001 році. Після смерті діда, та відмови бабці від прийняття спадщини після смерті діда, позивач за правом представлення прийняв спадщину та став власником 2/3 часток квартири за адресою: АДРЕСА_1. У 2010 році позивач придбав домоволодіння № 15 за адресою: Харківська область, Зміївській район, м. Зміїв, пров. Попова. Після придбання домоволодіння позивач разом зі своєю родиною - дружиною, дітьми та бабцею переїхав на постійне місце проживання за вказаною адресою. Свідками постійного проживання позивача та його бабці були сусіди, сестра позивача, медичні працівники, які надавали ОСОБА_5 медичну допомогу як швидку так і амбулаторну. 02.07.2013 року ОСОБА_2 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме: на частку приватизованої квартири 54 за адресою:: м.Харків, пр. Леніна № 70.

Як спадкоємець за законом по праву представлення, позивач, вважаючи себе спадкоємцем який прийняв спадщину після смерті бабці ОСОБА_2С, оскільки проживав постійно разом зі спадкодавцем, звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_6 за оформленням спадщини за місцем відкриття спадщини, яким було останнє постійне місце проживання спадкодавця, а саме у м. Зміїв, Харківської області. 03.03.2015 року своєю Постановою приватний нотаріус відмовила позивачу у вчиненні нотаріальної дії по оформленню спадщини, посилаючись на те що, позивач не надав документи, які б підтверджували місце відкриття спадщини - саме у м. Зміїв, та факт прийняття спадщини. Позивач звернувся до Зміївського районного суду Харківської області з заявою про встановлення юридичного факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та встановлення місця відкриття спадщини. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області позивачу було відмовлено у відкритті провадження по справі, тому що суд вважав, що встановлення цього факту повязане зі спором про право власності. В звязку з чим позивач звернутись до Дзержинського районного суду м Харкова за місцем знаходження нерухомого спадкового майна з позовною заявою про прийняття спадщини та визнання права власності на 1/3 частку квартири 54, що знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Леніна, (пр. Науки) б 70. вважаючи що права територіальної громади за місцем відкриття спадщини на визнання спадкового майна відумерлим, порушують його права як спадкоємця який прийняв спадщину.

В судовому засіданні позивач та його представник наполягали на задоволенні вказаного позову.

Відповідачі по справі: територіальна громада м. Зміїв Зміївського району Харківської області в особі Зміївської міської Ради Зміївського району, Харківської області, та територіальна громада м Харків у особі Харківської міської Ради повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином до суду не зявились, просили розглядати справу у їх відсутності. Територіальна громада м. Харків у особі Харківської міської Ради надала заперечення у яких позовні вимоги не визнала, просила залишити їх без задоволення у повному обсязі, посилаючись на їх необґрунтованість та не доведеність належними доказами.

В обґрунтування заперечень відповідач зазначив, що факт реєстрації позивача зі спадкодавцем та сумісного їх проживання потребує обовязкового документального підтвердження. Не доведеність постійного спільного проживання спадкодавця и спадкоємця на час відкриття спадщини обґрунтовував посилаючись на довідку КП «Жилкомсервіс» дільниці № 8 від 05.10.2013. згідно з якою ОСОБА_2 до часу смерті була зареєстрована за адресою Харків, пр. Леніна, б 70, кв. 54, та на думку відповідача мешкала окремо від позивача, який згідно з даними реєстрації зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд, вислухавши пояснення позивача по справі, свідків, вчинивши дослідження матеріалів справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи перелічені у заповіті, а якщо заповіт відсутній, або він визнаний недійсним, спадок не прийнятий або від нього відмовились спадкоємці за заповітом, право на спадкування за законом отримують особи перелічені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Відсутність заповіту з боку ОСОБА_2 підтверджується даними реєстру заповітів витребуваними судом за клопотанням позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Статус позивача як спадкоємця за правом представлення відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України підтверджується наступними доказами:

-Свідоцтвом про народження на імя ОСОБА_7 від 05.04.1977 року, серія 11-ВЛ № 280827 виданого відділом запису актів громадського стану Палацу новонароджених у м. Харкові, де батьком позивача зазначений ОСОБА_4, про що в Книзі реєстрації актів про народження зроблений запис за № 3695.

-Свідоцтвом про народження (повторне) на імя батька позивача - ОСОБА_4 від 11.05.1954 року серія ЯК № 648161 виданого Червонозаводським райбюро РАГС м Харкова де його батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_2, про що в Книзі записів актів громадського стану про народження зроблено відповідний запис за № 5873/1004.

-Свідоцтвом від 11.05.54 року серія ЯФ № 130908 (повторне) виданого Червонозаводським райбюро РАГС м Харкова про одруження з 23.07.1945 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

-Свідоцтвом від 06.02.2001 року серія 1-ВЛ № 274856 виданого Харківським міським відділом реєстрації актів громадського стану про смерть діда позивача ОСОБА_3, який помер 04.02.2001, про що зроблений відповідний запис за № 1178 у Книзі реєстрації актів про смерть.

-Свідоцтвом від 08.09.1980 року, серія 11-ВЛ № 348980 виданого Жовтневим бюро РАГС м. Харкова про смерть батька позивача ОСОБА_4 який помер 08.09.1980, про що зроблений відповідний запис за № 6333 у Книзі реєстрації актів про смерть.

-Свідоцтвом про смерть бабці позивача - ОСОБА_2 від 02.07.2013 серія 1-ВЛ № 405453 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційній служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 187.

Обсяг спадкового майна складається з 1/3 частки квартири 54 за адресою Харків, пр. Леніна,

(пр. Науки) б 70. що підтверджується наступними доказами:

-Свідоцтвом про право власності на підставі приватизації державного житлового фонду від 21.06.1993 року виданого ХМЦПДЖФ реєстраційний номер 1-93-15924. Згідно зі яким участь у приватизації квартири АДРЕСА_2 приймали: позивач - ОСОБА_1, його бабця ОСОБА_2 та його дід ОСОБА_3.

-Свідоцтвом про право на спадщину від 23.01.2002 на 1/3 частку квартири 54 будинку 70 по пр.. Леніна у м. Харкові на імя позивача , після смерті його діда ОСОБА_3, посвідченого 6-ю Харківською нотаріальною Конторою (реєстр. № 5-290), що підтверджується реєстраційним посвідченням свідоцтва про право на спадщину за законом КП «ХМБТІ».

-Довідкою КП «ХМБТІ» від 17.03.2015 № 2100098, згідно з якою після прийняття позивачем спадщини на 1/3 частку квартири 54 будинку 70 по пр.. Леніна у м. Харкові після померлого діда, позивачу та його бабці на праві спільної сумісної власності на підставі приватизації державного житлового фонду залишилось 2/3 частини с, або по 1/3 частині кожному.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Обставини відкриття спадщини, прийняття спадщини та постійного проживання позивача по справі разом зі спадкоємцем протягом життя підтверджуються наступними доказами:

-Поясненнями свідка - рідної сестри позивача - ОСОБА_8 яка пояснила суду, що її брат мешкав разом з бабусею та дідусем з 4 років, починаючи з часу коли помер їх батько. Вона ж проживала разом з їхньою матірю, після смерті якої квартира що належала матері була успадкована позивачем та продана, а гроші від її продажу були використані для придбання позивачем домоволодіння у м Зміїв по пров. Попова. Від спадкування після смерті матері, та після смерті діда, та бабці свідок свідомо відмовилась, оскільки власної родини вона не має, житлом забезпечена, в той час коли позивач маючи велику родину у складі якої була хвора людина їхня бабця - потребував поліпшення житлових умов. Після придбання домоволодіння у м. Зміїв позивач перевіз всю родину у власний будинок, де вони разом постійно мешкали. Після виїзду родини позивача до м Зміїв в квартирі 54 б. 70 на пр. Леніна в м Харкові був розпочатий капітальний ремонт в звязку зі зношеністю труб водопостачання, електрики та іншого устаткування якій тривав майже 2 роки оскільки виконувався силами свідка ОСОБА_8 та тестя позивача свідка ОСОБА_9 Капітальний ремонт був розпочатий за для того, щоб зношеність комунікацій, за якими не здійснювався нагляд у відсутності власників не нашкодила сусідам та не призвела до заливу або пожежі. Коли позивач, після смерті ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса ОСОБА_6 за отриманням свідоцтва про право на спадщину свідок також була присутня оскільки бажала оформити письмову відмову від прийняття спадщини після смерті бабці ОСОБА_2 але не змогла цього зробити оскільки брату було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Свідок в судовому засіданні ще раз наголосила, що не мала та не має наміру приймати спадщину що є предметом спору.

-Поясненнями свідка ОСОБА_10 який пояснив суду що він знає позивача з дитинства оскільки їх квартири по проспекту Леніна в б. 70 розташовані поруч, тому що свідок мешкає у кв. 55 будинку 70 по пр.. Леніна а позивач, до 2010 року мешкав разом з родиною у кв. 54 за тією ж самою адресою. До складу родини позивача входили спочатку дід та бабця, а в подальшому - дружина, двоє дітей, та бабця ОСОБА_2 Після переїзду позивача та його родини в квартирі був розпочатий капітальний ремонт і в квартирі ніхто не проживав. За новою адресою проживання позивача свідок ніколи не був.

-Поясненнями свідка ОСОБА_9 який пояснив, що він є тестем позивача і неодноразово приїжджав до своєї доньки та онуків спочатку у м. Харків за адресою АДРЕСА_3, а починаючи з 2010 року у м Зміїв, пров. Попова, 15. Як у м. Зміїв після придбання позивачем будинку так і у квартирі в Харкові свідок допомагав здійснювати ремонт приміщень. В квартирі він робив ремонт разом з сестрою позивача ОСОБА_8 Приїжджаючи в домоволодіння позивача у м. Зміїв свідок безпосередньо бачив, що бабця позивача ОСОБА_2 мешкає у власній кімнаті. Всього кімнат 5 в той час коли у Харкові кімнат було 2 і родині було незручно жити в таких умовах.

-Поясненнями свідка ОСОБА_11 який пояснив, що він мешкає у м. Зміїв, Зміївського району Харківської області по пров. Попова, б.13. У 2010 році його сусіди продали будинок № 15 по пров. Попова, покупцем будинку був позивач, так свідок познайомився з ОСОБА_1 та його родиною. Парканів між домоволодіннями свідка та позивача немає, тому свідок мав можливість бачити що відбувається на подвірї сусіда. Свідок підтвердив що до складу родини входила дружина, діти та бабця. Бабця була не здоровою людиною, тому дружина свідка час від часу приходила до неї оскільки є медичним працівником. У 2013 році бабця померла.

-Поясненнями свідка ОСОБА_12, яка пояснила, що мешкає у м. Зміїв, Зміївського району Харківської області по пров. Попова, б.10. Навпроти неї сусіди продали будинок № 15 по пров. Попова. Коли приїхали нові власники вони виявилися подружжям з двома дітьми та бабцею позивача ОСОБА_2. Бабцю свідок бачила частіше кола вона була вдома, тому що вона мала проблеми зі станом здоровя.

-Договором купівлі продажу житлового будинку за адресою: м Зміїв, пров. Попова , б.15 від 30.01.2010 р. (ВММ № 714688) на імя ОСОБА_1; Д.Є. посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_13Зміївського районного нотаріального округу Харківської області (реєстр № 180), та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 03.02. 2010 № 25212640 (а.с.

- Довідками Зміївської центральної лікарні Харківської області №№ 441, 442 від 14.03.2016 року з яких вбачається що медична допомога ОСОБА_2 протягом 2010-2013 рр. надавалась та виклики лікарів , та карети швидкої допомоги відбувались за адресою Харківська обл. Зміївський район м. Зміїв , пров. Попова , б.15

-Належним чином засвідченою копією картки амбулаторного хворого на імя ОСОБА_2 видану Зміївською центральною лікарнею Харківської області, з якої вбачається що дільничним лікарем Зміївської центральної лікарні Харківської області здійснювалось лікування ОСОБА_2 за місцем іі проживання.

-ОСОБА_14 Зміївської міської Ради ОСОБА_15 від 07.02.2014 про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 за адресою: Харківська обл.. Зміївський р-н м. Зміїв , пров. Попова , б. 15.

-Належним чином засвідченою копією висновку ЛКК від 07.10.2011 № 468 виданого Зміївською центральною лікарнею Харківської області на імя ОСОБА_2 з якого вбачається що у 2011 році ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 за станом здоровя зверталась саме до Зміївській центральній лікарні Харківської області за висновком про необхідність стороннього догляду.

-Відповіддю на запит суду з Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф від 26.01.2016, № 140-02 згідно з якою 29.03.2013 карета швидкої допомоги виїжджала за викликом до ОСОБА_2 за адресою Харківська обл. Зміївський р-н м. Зміїв , пров. Попова , б. 15.

-Копією паспорта на імя ОСОБА_1Є з відміткою про реєстрацію до 2010 року за адресою: м. Харків, пр.. ЛенінаАДРЕСА_4, починаючи с 2010 до теперішнього часу за адресою: Харківська обл., Зміївський р-н м. Зміїв, пров. Попова, б. 15.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд до довідки КП «Жилкомсервіс» дільниці № 8 від 05.10.2013, в якості доказу факту проживання ОСОБА_2 постійно до дня смерті в квартири АДРЕСА_2, ставиться критично, та вважає що данні про реєстрацію ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 за вказаною адресою, з огляду на інші докази, що досліджені судом, не спростовують факт проживання ОСОБА_2 у м. Зміїв разом з позивачем, протягом 2010-2013 рр. до дня смерті, і не доводять факт проживання ОСОБА_2 за адресою вказаною у довідці протягом того ж часу.

Судова практика з питань оцінки даних про місце реєстрації особи для встановлення факту її фактичного проживання у певному місті свідчить про те, що довідка про місце реєстрації особи не має для суду наперед встановленого значення та повинна розглядатись та оцінюватись серед інших доказів не маючи жодної переваги.

Під час розгляду справи Харківською міською Радою 7 скликання було прийнято Рішення «Про перейменування обєктів топонімікі міста Харкова від 20.11.2015 № 12/15, відповідно до якого проспект Леніна був перейменований на проспект Науки. В звязку з чим спадкове майно, право на яке просив визнати позивач, розташоване за адресою: Харків, АДРЕСА_5.

Таким чином суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі встановлених судом фактів та обставин постійного проживання позивача ОСОБА_1 та спадкодавця ОСОБА_2 у м. Харкові та за місцем відкриття спадщини у м. Зміїв, та прийняття таким чином спадщини позивачем як спадкоємцем за правом представлення.

Керуючись ст.ст.1221, 1223, 1226, 1266, 1268, 1277 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 11, 60, 209, 213-215, 218 ЦПК України

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку квартири 54, що знаходиться за адресою: м.Харків, пр. Леніна, (пр. Науки) б 70, як за спадкоємцем за правом представлення що прийняв спадщину постійно проживаючи зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

Судовий збір вважати сплаченим позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Головуючий суддя: Штих Т.В.