Справа № 2607/1940/2012
У Х В А Л А

30 червня 2016 року Подільський районний суд міста Києва

в складі:

головуючого - судді - Неганової Н.В.

при секретарі - Савіцькому Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 про роз'яснення ухвали суду,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про роз'яснення ухвали Подільського районного суду м. Києва від 31.05.2013 року про визнання мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про поділ будинковолодіння. В заяві ОСОБА_1 зазначає, що резолютивна частина рішення суду є не зрозумілою для реєстрації даного рішення суду, а саме державному реєстратору не зрозуміло чи утворюється в результаті виділення окреме домоволодіння. Тому ОСОБА_1 просить роз'яснити ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 31.05.2013 року та в резолютивній частині зазначити, що йому та ОСОБА_2 виділяються відповідно 76/100 частин та 24/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 в натурі в окреме домоволодіння.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, про причини неявки не повідомив.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, надала заяву від 29.06.2016 року про розгляд справи за її відсутності.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні з заявою не погодилася, просила відмовити в задоволенні заяви. В останнє судове засідання 30.06.2016 року третя особа не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, вислухавши ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про роз'яснення судового рішення не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 31.05.2013 року Подільським районним судом м. Києва у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про поділ будинковолодіння було постановлено ухвалу про визнання мирової угоди. Відповідно до ухвали визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на наступних умовах: поділено будинковолодіння АДРЕСА_1 наступним чином: виділено власнику 76/100 частин жилого будинку ОСОБА_1 у власність приміщення 1-1 площею 6,2 кв.м. вартістю 7 161 гривня, приміщення 1-2 площею 9,96 кв.м. вартістю 11 504 гривні, приміщення 1-3 площею 12,2 кв.м. вартістю 14 091 гривня, приміщення 1-4 площею 10,9 кв.м. вартістю 12 590 гривень, ганок вартістю 538 гривень, вбиральня «Б» вартістю 4 458 гривень, паркан №1 вартістю 1 059 гривень, 76/100 частин паркана №2 вартістю 1 133 гривні; виділено власнику 24/100 частин жилого будинку ОСОБА_2 у власність приміщення 2-1 площею 7,1 кв.м. вартістю 6 777 гривень, приміщення 2-2 площею 9,2 кв.м. вартістю 11 336 гривень, погріб вартістю 3 690 гривень, сарай «В» вартістю 5 950 гривень, 24/100 частин паркана №2 вартістю 358 гривень. ОСОБА_2 зобов'язується сплатити ОСОБА_1 компенсацію відступу по вартості від ідеальних часток у праві власності на будинок у розмірі 9 299 гривень. ОСОБА_1 у майбутньому не матиме претензій майнового та немайнового характеру до ОСОБА_2 щодо виділеної та належної останній частини будинку. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 погодили, що користування горищем у будинку АДРЕСА_1 не буде здійснюватися жодною із сторін у зв»язку із непридатним технічним станом горища. У випадку виникнення екстренних (аварійних) ситуацій, спричинених технічним станом горища, сторони залишають за собою право проходу на горище з метою ліквідації негативних наслідків. Дане правило поширюється і на випадок відчуження частини будинку будь-якою із сторін на користь третіх осіб. Співвласники погодили, що у зв'язку із неможливістю побудови ізольованого входу до підвалу, підвальне приміщення будинку АДРЕСА_1 залишається в користуванні ОСОБА_2. ОСОБА_2 зобов'язується за рахунок власних коштів здійснити капітальний ремонт суміжної з частиною будинку ОСОБА_1 деформованої стіни у строк один місяць з моменту визнання судом мирової угоди, а ОСОБА_1 погоджує залишення існуючого паркану у тому місці, де він знаходиться протягом фактичного користування частинами будинку АДРЕСА_1, та необхідною для належного його обслуговування територією, а також з урахуванням комунікацій, проведених ОСОБА_2 для обслуговування своєї частини будинку. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 домовились врегулювати спір щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою по вул. Красицького, 20 в м. Києві у позасудовому порядку шляхом укладення протягом місяця з моменту визнання судом мирової угоди нотаріального договору про порядок користування земельною ділянкою. ОСОБА_2 зобов'язується сплатити ОСОБА_1 1 000 гривень в якості компенсації половини витрат ОСОБА_1 за проведення ФОП ОСОБА_4 інструментальної (теодолітної) зйомки земельної ділянки. ОСОБА_2 зобов'язується сплатити ОСОБА_1 2 942 гривні 40 копійок в якості компенсації половини витрат ОСОБА_1 за проведення експертизи Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз та складення висновку №5153/5154/12-42 від 30.08.2012 року.

Відповідно до положень ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Головною підставою для подання заяви про роз'яснення рішення суду є його незрозумілість, що ускладнює виконання рішення.

В резолютивній частині ухвали суд роз'яснює, як саме слід розуміти резолютивну частину рішення, тобто тлумачить зміст написаного у рішенні.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз'яснено, що відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

ОСОБА_1 просить роз'яснити ухвалу про визнання мирової угоди. Мирова угода, укладена між сторонами по справі, була викладена ними письмово (а.с.165-167), й суд, постановлюючи ухвалу про визнання мирової угоди, розглядав саме викладені в мировій угоді умови.

А тому, в ухвалі про визнання мирової угоди викладені умови, яких досягли сторонни.

З огляду на викладене, заява про роз'яснення ухвали суду про визнання мирової угоди задоволена бути не може.

На підставі наведеного, ст. 221 ЦПК України,

суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення ухвали суду відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п»яти днів з дня проголошення ухвали, а у разі, якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяН. В. Неганова