Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 4-с/641/45/2016 Справа № 2-3262/09
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2016 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Богдан М.В.,

за участю секретаря Дрокіної С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа: Комінтернівський відділ державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області на бездіяльність державного виконавця та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати неправомірною діяльності начальника щодо невиконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.12.2009 року по справі №2-3262/09 ОСОБА_2; визнати неправомірною бездіяльності державного виконавця Комінтернівського ВДВС м. Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 щодо невиконання вищезазначеного рішення. Зобов»язати державного виконавця Комінтернівського ВДВС м. Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області здійснити примусове виконання вищевказаного рішення та здійснити усі необхідні виконавчі дії.

В обґрунтування зазначеної скарги посилається на те, що у державного виконавця Комінтернівського ВДВС м. Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 знаходиться виконавчий лист №2-3262/09 виданий Комінтернівським районним судом м. Харкова 22.12.2009 року щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованості на загальну суму 226649,68 грн.

Станом на сьогоднішній день рішення суду від 09.12.2009 року по справі №2-3262/09 не виконано, жодної оплати на виконання рішення суду боржником не здійснено, державним виконавцем у примусовому порядку з боржника не стягнуто. В порушення вимог діючого законодавства державний виконавець не проводив періодичну перевірку майнового стану боржника.

Виконавчі дії не проведено протягом 6 місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

27.09.2016 року державному виконавцю Комінтернівського ВДВС м. Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 надано клопотання представника заявника ОСОБА_5 в порядку ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо вчинення виконавчих дій у зв»язку з ухиленням боржника від виконання вищевказаного рішення.

Станом на 17.10.2016 року жодних дій щодо примусового виконання вищевказаного рішення не здійснено.

З 2013 року по цей час начальником Комінтернівського ВДВС м. Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області не здійснено жодних дій по контролю та перевірці за строками та діями державного виконавця про даній справі.

Заявник та його представник вимоги скарги підтримали, просили її задовольнити.

Представник Комінтернівського ВДВС м. Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції у судовому засіданні заперечував проти скарги. В свої запереченнях, зазначив, що на примусовому виконання знаходиться виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 боргу на загальну суму 226649,68 грн.

28.09.2015 року державним виконавцем Комінтернівського ВДВС м. Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області було винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження №49676854. Було виконано певні дії. 17.11.2016 року державним виконавцем подано до Червонозаводського районного суду м. Харкова подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника. Вважає, що державним виконавцем Комінтернівського ВДВС м. Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області вжито усіх заходів примусового виконання передбачених законодавством України «Про виконавче провадження». Просив в задоволенні скарги відмовити.

Розглянувши скаргу та докази надані в її обґрунтування, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 384 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ. Про подання скарги суд повідомляє відповідний відділ державної виконавчої служби не пізніше наступного дня після прийняття її судом.

За приписами ст. 387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.12.2009 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у сумі 199875,00 грн., інфляційні витрати в сумі 20130,24 грн., проценти за користування кредитом в сумі 4468,44 грн., судові витрати в розмірі 2176,00 грн., а всього 226649,68 грн.

22.12.2009 року видано виконавчий лист по вищевказаному рішенню.

Відповідно п. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження», і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Так, у квітні 2013 року державний виконавець Бублій А.В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження де вказав про необхідність боржнику самостійно виконати рішення суду в семиденний строк (а.с.58).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

З огляду на те, що статтею 129 Конституції України встановлено, що рішення суду, яке вступило в законну силу є обов»язковим для виконання по всій території України.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Водночас основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання, правовий статус працівників органів державної виконавчої служби та умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законами України «Про державну виконавчу службу»та «;Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених цим Законом, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Законом.

Згідно змісту ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов»язаний вживати заходи примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно статті 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

У відповідності з ч.1 ст.17 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно ч. 1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року за №606-ХІУ зі змінами та доповненнями, сторони виконавчого провадження мають право в тому числі оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Положеннями ч.3 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року за № 606-ХІУ зі змінами та доповненнями, встановлено, що скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця подається начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Комінтернівським ВДВС м. Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області не надано суду доказів на підтвердження виконання рішення районного суду м. Харкова від 09.12.2009 року по справі №2-3262/09 по стягненню суми боргу з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1

Стосовно вимог заявника про визнання неправомірної бездіяльності начальника Комінтернівського ВДВС м. Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, суд вважає, що вказані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки в обов»язки начальника не входить виконання рішення суду, а тільки розгляд скарг на дії або бездіяльність державного виконавця.

За таких обставин, суд частково задовольняє скаргу.

Керуючись ст. ст. 60, 383, 384, 387 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 щодо невиконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2009 року по цивільній справі №2-3262/09 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суми боргу.

Зобовязати державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 здійснити примусове виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2009 року по цивільній справі №2-3262/09 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суми боргу.

В задоволенні іншої частини скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -ОСОБА_6