Справа № 182/2431/16-ц
Провадження № 2/0182/2471/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13.12.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Рунчевої О. В.

секретаря Власенко Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 11.05.2016 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.

13.07.2012 року відповідач по справі ОСОБА_2 взяла у нього в борг 8000 грн. 00 коп. та зобовязалася повернути зазначену суму по першій його вимозі протягом двох годин, що підтверджується розпискою від 13.07.2012 року. До теперішнього часу відповідач гроші йому не повернула.

Просить стягнути з відповідача у відповідності до ст. 625 ЦК України суму боргу з урахуванням індексу інфляції станом на 10.05.2016 року у розмірі 8559,95 грн., а також три відсотки річних від простроченої суми, у розмірі 218,10 грн., а всього 8778,05 грн. Також просить стягнути з відповідача судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду з даним позовом.

Також в матеріалах справи наявні заперечення на позовну заяву ОСОБА_2, які надійшли на адресу суду 16.08.2016 року, згідно яких відповідач просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1, оскільки коштів у ОСОБА_1 у борг вона не брала, розписка була написана під впливом обману, загрози та насилля.

Крім того зазначила, що позовну заяву ОСОБА_1 подано всупереч вимогам ст. 208, 257, 1046 Цивільного кодексу України.

Представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. На позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не зявилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Заяв про відкладення справи від відповідача до суду не надходило.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи 13 липня 2012 року між сторонами було укладено договір позики, відповідно до якого, ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 8 000 грн., які вона зобов'язувалася повернути по першій вимозі протягом двох годин.

На підтвердження отриманих від позивача зазначених коштів відповідач написала розписку від 13 липня 2009 року (а.с.2).Позивачем в обґрунтування вимог позову було надано до суду оригінал розписки від 13.07.2012 року. (а.с.4). У вказаній розписці зазначено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зобовязується повернути суму у розмірі 8000 (вісім тисяч) грн. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, по першій його вимозі протягом двох годин.

Відповідач суму боргу позивачу до теперішнього часу не повернула.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Суд не приймає до уваги та не може покласти в основу рішення обставини, викладені у запереченнях на позов відповідача ОСОБА_2 від 16.08.2016 року стосовно того, що розписка була нею написана під впливом обману, насилля та погроз, оскільки останньою не надано жодних допустимих та належних доказів на їх підтвердження у відповідності до вимог ст.ст.60 ЦПК України.

Крім того суд вважає, що заява відповідача ОСОБА_2 про застосування до позовних вимог ОСОБА_1 наслідків пропуску позовної давності не може бути задоволена з наступних підстав.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Так, за зобовязанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина пята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252- 255 ЦК України.

При цьому, початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Визначаючи початок перебігу позовної давності, суд враховує той факт, що у звязку з порушенням ОСОБА_2 умов договору позики щодо повернення грошових коштів, позивач відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України використав право достроково вимагати стягнення з позичальника заборгованості за договором позики.

Отже, предявивши 06 липня 2015 року вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за договором позики - ОСОБА_1 відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання й був зобовязаний предявити позов до боржника протягом трьох років.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові №6-990цс15 від 27.01.2016 року за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, який має враховуватися судами загальної юрисдикції при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин (ч. 2 ст. 214, ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України).

Отже, початок перебігу строку позовної давності необхідно відраховувати з моменту спливу 30 днів після отримання вимоги про дострокове виконання зобовязання, яка направлена відповідачу 06 липня 2015 року.

Враховуючи те, що з позовом ОСОБА_1 звернувся до суду у травні 2016 року (а.с. 2), тобто в межах позовної давності, суд не вбачає підстав для задоволення заяви відповідача про застосування позовної давності.

Так, сума боргу по розписці від 13.07.2012 року складає 8000 грн.

За розрахунками позивача сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції становить 8559,95 грн. (8000 грн. х 99,0 (індекс інфляції за липень 2015 року) х 99,2 (індекс інфляції за серпень 2015 року) х 102,3 (індекс інфляції за вересень 2015 року) х 98,7(індекс інфляції за жовтень 2015 року) х102,0 (індекс інфляції за листопад 2015 року) х 100,7 (індекс інфляції за грудень 2015 року) х 100,9 (індекс інфляції за січень 2016 року) х 99,6 (індекс інфляції за лютий 2016 року) х 101,0 (індекс інфляції за березень 2016 року) х 103,5 (індекс інфляції за квітень 2016 року).

Крім того, 3 % річних за 310 днів прострочення складає 218,10 грн. ( 8559,95 грн. ( сума боргу з урахуванням індексу інфляції) ? 3 % ? 310 днів прострочення: 365 днів: 100% = 218,10 грн.

Таким чином сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення боргу, а також 3% річних від простроченої суми складає 8778,05 грн. ( вісім тисяч сімсот сімдесят вісім грн. 05 коп.) Суд погоджується з роз-рахунками позивача.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу розмірі 8 778,05 грн.

Також суд вважає, що на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. (а. с.1).

Керуючись ст.ст.1 0, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1047,1049 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 8 778,05 грн. (вісім тисяч сімсот сімдесят вісім грн. 05 коп.), яка складається з 8 559,95 грн. сума боргу з урахуванням індексу інфляції; та 218,10 грн. три відсотки річних від простроченої суми.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. (пятсот пятдесят одна грн. 20 коп.)

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_4