АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 630/376/16-ц Головуючий І інстанції: Малихін О.О.
Провадження № 22/790/6811/16 Доповідач: Івах А.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Івах А.П.,

суддів - Черкасова В.В., Пономаренко Ю.А.,

при секретарі - Каплоух Н.Б.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Люботинського міського суду Харківської області від 07 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування Люботинської міської ради Харківської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, 1988 р.н. у відношенні доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнення з нього на її користь аліментів на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. до повноліття дитини, починаючи з дня подання позовної заяви.

Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 07 жовтня 2016 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Люботинської міської ради Харківської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, передано на розгляд до Борівського районного суду Харківської області (63801, смт. Борова, вул. Миру, 11).

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову, якою справу передати до Люботинського міського суду Харківської області для продовження розгляду по суті.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, невірне застосування норм ст. 109 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, судова колегія приходить до наступного:

Вирішуючи питання про передачу справи в порядку ст. 116 ЦПК України до Борівського районного суду Харківської області, суд першої інстанції виходив із того, що провадження у справі було відкрито з порушенням правил підсудності. При цьому вважав, що вимога про стягнення аліментів є похідною від основних вимог про позбавлення батьківських прав, яка, як на думку суду, впливає на визначення підсудності розгляду справи.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Стаття 110 ЦПК містить перелік цивільних справ, за якими встановлена підсудність за вибором позивача, якому надається право вибору підсудності залежно від категорії справи або за наявності інших зазначених у законі умов.

Підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це така підсудність, при якій позивачеві надається право за своїм вибором пред'явити позов в один з декількох вказаних в законі судів. Така процесуальна пільга встановлена законодавцем для позивачів у деяких справах з метою зробити судовий захист їх суб'єктивних прав більш зручною.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Як роз'яснено в п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (стаття 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (частина чотирнадцята статті 110 ЦПК).

Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 1 ст. 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішені спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Отже, саме позивач наділений правом вибору суду для розгляду його позову.

На зазначене суд першої інстанції належної уваги не звернув, поспішно дійшов висновку про те, що вимога про стягнення аліментів є похідною від основної вимоги про позбавлення батьківських прав.

При цьому суд не обговорив питання щодо можливості розгляду справи в частині стягнення аліментів як самостійного позову за місцем проживання позивача (ч. 1 ст. 110 ЦПК України) та застосування вимог ст. 126 ЦПК України.

За положеннями вказаної статті суддя під час відкриття провадження у справі, підготовки справи до судового розгляду або суд під час її розгляду мають право постановити ухвалу про об'єднання в одне провадження кількох однорідних позовних вимог за позовами одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача чи до різних відповідачів або за позовом різних позивачів до одного й того самого відповідача. Залежно від обставин справи суддя чи суд мають право постановити ухвалу про роз'єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження, якщо їх спільний розгляд ускладнює вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 судова колегія находить такими, що підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи, що суд вирішив питання у справі поспішно з порушенням норм процесуального права, апеляційний суд на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України скасовує оскаржену ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст. 307, п.2 ч.1 ст. 312, ст.ст. 313-315,317,319,324 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Люботинського міського суду Харківської області від 07 жовтня 2016 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий -

Судді -