У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зміну розміру стягнутих аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 7 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 24 жовтня 2013 року шлюб між нею та відповідачем розірвано та на її користь з останнього стягнуто аліменти на утримання дітей - сина ОСОБА_6 та доньки ОСОБА_7 у розмірі 600 грн щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

У подальшому рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 9 лютого 2016 року відомості про те, що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_8 виключені з актового запису та на сьогоднішній день вона отримує від відповідача аліменти у розмірі 300 грн, яких, на її думку, не достатньо для утримання дитини.

Також, посилається на те, що у відповідача існує заборгованість по сплаті аліментів у сумі 10 773 грн 94 коп. Оскільки він добровільно допомоги на утримання дитини не надає, аліменти сплачує несвоєчасно, не бере участі у додаткових витратах, просила змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 11 травня 2016 року у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 7 липня 2016 року рішення Машівського районного суду Полтавської області від 11 травня 2016 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Змінено розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_5, на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 з 300 грн до ј частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 7 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відкликано виконавчий лист, виданий 24 жовтня 2013 року № 531/1938/2013, на підставі рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 24 жовтня 2013 року про стягнення з ОСОБА_7 аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно на користь ОСОБА_4 на утримання їх спільних малолітніх дітей: дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Допущено негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням положень ст. ст. 182, 192 СК України, дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Крім того, максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника відповідно до ч. 3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що на утриманні позивача з лютого 2016 року перебуває лише одна дитина син ОСОБА_6, тому його матеріальний стан змінився, і, таким чином, стягувані аліменти підлягають збільшенню до ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з моменту постановлення судом рішення і до досягнення дитиною повноліття.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 7 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

В.І.Журавель

С.Ф.Хопта