справа № 631/784/16-ц
провадження № 2/631/465/16
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
21 грудня 2016 року смт. Нова Водолага
Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Трояновської Т.М.
при секретарі Євсюковій О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Нововодолазького районного суду Харківської області цивільну справу за позовом Липковатівського аграрного коледжу до Головного управління Держгеокадастру України в Харківській області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,ОСОБА_10,ОСОБА_11 та ОСОБА_12, треті особи по справі: Відділ Держгеокадастру України у Нововодолазькому районі в Харківській області, ОСОБА_13 освіти та науки України, Прокуратура Харківської області, Приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_14 про скасування наказу, визнання Свідоцтв про право власності та Договорів купівлі-продажу недійсними та скасування рішення щодо їх державної реєстрації,-
В обґрунтування позову, Липковатівський аграрний коледж зазначає, що зазначені земельні ділянки знаходяться в його постійному користуванні та були незаконно вилучені внаслідок протиправних дій Відділу Держземагенства України у Нововодолазькому районі в Харківській області, а тому всі подальші дії з передачі їх у в власність, укладення договорів купівлі-продажу суперечать закону та в силу приписів ст. 70 Закону України «Про вищу освіту», ст. 84, 149, 152, 155 Земельного кодексу України, ст. 15, 16, 21, 203, 215, 236 Цивільного кодексу України, Розпорядженням Кабінету міністрів України від 11.02.2010 р. №318-р «Деякі питання збереження обєктів державної власності», наказГоловного управління Держземагенства України в Харківській області№3234-СГ від 21.11.2014 р. підлягає скасуванню, а видані на його підставі свідоцтва про право власності та укладені в подальшому договори купівлі-продажу підлягають визнанню недійсними та до них повинні бути застосовані наслідки недійсності правочину.
В судове засідання сторони не зявилися.
Представник Липковатівського аграрного коледжу ОСОБА_16 у судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву, відповідно до якої просив суд справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_17 управління Держгеокадастру України в Харківській області про день, час та місце судового розгляду повідомлене належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Щодо неодноразово наданих до суду клопотань та листів від 29.08.2016 року №509 (а.с.160-161)від 29.09.2016 року №597 (а.с.186-187) та від 01.12.2016 року №724 (а.с.200-201) суд вважає їх метою затягування судового розгляду, оскільки справа перебуває в провадженні суду з 06.05.2016 року, ОСОБА_17 управління Держгеокадастру в Харківській області відповідно до ч.1 ст.104 ЦК України є правонаступником Головного управління Держземагенства в Харківській області та ухвалою від 02.12.2016 року було замінено неналежного відповідача, що не заважало своєчасно надати відповідні заперечення на позов та забезпечити участь представника в судовому засіданні.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про час та день слухання справи повідомлялися у встановленому законом порядку відповідно до ст. 74 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомили, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовується не надали.
Представник третьої особи ОСОБА_13 освіти та науки України надав до суду заяву, в якій просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, слухання справи провести без його участі (а.с.157-158).
Третя особа Приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_14 про день, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутність(а.с.137-142, 166).
Представники прокуратури Харківської області та Відділу Держгеокадастру України у Нововодолазькому районі в Харківській області про день, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.
Суд, за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в звязку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
В ході судового розгляду встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Суд, розглянув заяви представника позивача, та 3-ї особи по справі, перевірив матеріали справи, надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню за наступних підстав.
В ході судового розгляду встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
На підставі Розпорядження Кабінету Міністрів України №87-р від 04.02.2015 р. «Про передачу цілісних майнових комплексів навчальних закладів та державної установи до сфери управління ОСОБА_13 освіти і науки» Липковатівський аграрний коледж переданий із сфери управління ОСОБА_13 аграрної політики та продовольства до сфери управління ОСОБА_13 освіти і науки України.
Для проведення навчально-технічної та виробничої практики студентів, забезпечення проведення науково-дослідних робіт, Коледжем було набуто право постійного користування на земельні ділянки, площею 4890 га, які розташовані на території Бірківської сільської ради Нововодолазького району Харківської області:
Підставою набуття права постійного користування землею Липковатівським радгоспом-технікумом, статус та назву якого було зміненона Липковатівський аграрний коледж і надано право здійснювати підготовку фахівців з ліцензованими напрямками за ІІ рівнем акредитації на підставі постанови Кабінету Міністрів України №228 від 05.04.1994 р. «Про порядок створення, реорганізації і ліквідації навчально-виховних закладів» та наказу ОСОБА_13 освіти України №77 від 29.03.1995 р. «Про підсумки акредитації закладів освіти України», наказом ОСОБА_13 сільського господарства і продовольства України №125 від 15.05.1995 р. «Про зміну статусу радгоспів-технікумів» (а.с.77), стали:
Державний акт на вічне користування землею №540460 від 28.01.1952 р. виданий артелі (колгоспу) «Червоний Жовтень» (а.с.53-55);
Державний акт на вічне користування землею №540456 від 24.01.1952 р. виданий артелі (колгоспу) ім. Чапаєва, який на підставі рішення загальних зборів членів колгоспу ім. Чапаєва, у 1968 р. був перейменований у колгосп ім. Шевченка (а.с.56-57);
Надалі, відповідно Постанови ЦК КП України і ОСОБА_16 Міністрів УРСР від 07.01.1972 р. №6 «Про перетворення у радгоспи окремих колгоспів Української РСР» (а.с.58-63) та на виконання рішення №50 від 19 січня 1972 р. виконавчого комітету Харківської обласної ОСОБА_16 депутатів трудящих «Про приєднання колгоспів імені Шевченка і «Червоний Жовтень» Нововодолазького району до Липковатівського радгоспу-технікуму» (а.с.64), з метою зміцнення матеріально-технічної базиЛипковатівського радгоспу-технікуму, Протоколом-рішенням №1 Нововодолажської районної ОСОБА_16 депутатів трудящих від 19.01.1972 р. (а.с.65-67) до Липковатівського радгоспу-технікуму, були приєднані колгоспи ім. Шевченка та «Червоний Жовтень», наказ №29 від 08.02.1972 р. Липковатівського радгоспу-технікуму.
Перетворення колгоспів в радгоспи та приєднання їх до Липковатівського радгоспу-технікуму відбувалося в порядку, передбаченому ОСОБА_18 Міністрів СРСР і ЦК КПРС від 3 травня 1957 р. N 495 (постанова ОСОБА_18 Міністрів УРСР і ЦК Компартії України від 9 травня 1957 р. N 450).
Відповідно Земельного кодексу Української РСР 1970 р. та Положення «Про порядок відведення земельних ділянок для державних або громадських потреб», затвердженого ОСОБА_18 Міністрів УРСР від 20 листопада 1970 р. N 591 були ухваленні Протокол рішення №14 Виконавчого комітету Нововодолажської районної ради депутатів трудящих Харківської області УССР від 25.07.1973 р. та «Проект внутрішньогосподарського землевпорядкування, затверджений виконкомом Нововодолажської районної ОСОБА_18 депутатів трудящих 25 липня 1973 р. та винесений в натуру 10 жовтня 1973 р.» (а.с.68-73).
Відповідно до заведеної за формою, затвердженою ОСОБА_18 Міністрів СРСР від 10.06.1977 р. №501 Земельнокадастрової книги Липковатівського радгоспу-технікуму від 12.03.1986 р., зазначені Державні акти, також визначені як підстава набуття права користування землею (а.с.74-76).
Відповідно ст. 3 Закону України «Про правонаступництво України», Закони Української РСР та інші акти, ухвалені Верховною ОСОБА_18 Української РСР, діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, ухваленим після проголошення незалежності України.
З урахуванням перехідних положень Земельного Кодексу України 1991 р. який втратив чинність та Земельного Кодексу України 2001 р., зазначених Державних актів та рішень органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, беручи також до уваги п. 6 ОСОБА_18 Верховної ОСОБА_18 УРСР від 18.12.1990 р. № 563-ХІІ «Про земельну реформу», п. 6 Перехідних положень ЗК України (2001 р.) з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №5-рп/2005 від 22.09.2005 р. у справі №1-17/2005 (справа про постійне користування земельними ділянками), у Липковатівського аграрного коледжу виникло і зберігалося право постійного користування одержаною на законних підставах в 1972 р. землею.
Всі ж інші дії та рішення, які здійснювалися та ухвалювалися вже після здобуття Україною незалежності:
Рішення Виконавчого комітету Бірківської селищної ради №1 від 28.01.1999 р. «Про закріплення в постійне користування земель за Липкуватівським аграрним коледжем» (а.с.78);

ОСОБА_13 аграрної політики України від 15.02.2002 року №37-79/4708 (а.с.79);

Розпорядження Нововодолазької РДА Харківської області від 11.11.2007 року №686 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та складання документів, що посвідчують право постійного користування на земельну ділянку Липковатівського аграрного коледжу» (а.с.80);

Виготовлений новий проект землеустрою та отримані кадастрові номери: №:01:000:0241, №:01:000:0242, №:01:000:0243, №:01:000:0244, №:01:000:0245, №:01:000:0013, №:01:000:0012, №:01:000:0003, що підтверджується довідками Відділу Держкомзему у Нововодолазькому районі Харківської області №№252-258 від 28.11.2009 року (а.с.81-87);

мали мету не отримання земельної ділянки, а приведення землевпорядної документації відповідно до постійно змінюючогося земельного законодавства України, та підтверджують теперішню фактичну площу (4890 га) та місце розташування земель (Бірківська сільська рада Нововодолазького району Харківської області), які перебувають в постійному користуванні Липковатівського аграрного коледжу.

Відповідно ч.5 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в редакції від 01.07.2004 р., право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Крім цього, факт знаходження в постійному користуванні Коледжу земельних ділянок також встановлений та визначений постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.07.2015 року по справі №820/2039/15 за позовом Липковатівського аграрного коледжу до Відділу Держземагенства у Нововодолазькому районі Харківської області, треті особи ОСОБА_13 аграрної політики та продовольства України, Прокуратура Харківської області, ОСОБА_17 управління Держземагенства у Харківській області, ОСОБА_13 освіти та науки України, ОСОБА_19 про визнання дій неправомірними та зобовязати вчинити певні дії (а.с.16-18), а тому в силу приписів ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Відділом Держземагенства України у Нововодолазькому районі в Харківській області, протиправно, в порушення вимог чинного законодавства, в лютому 2014 р., було внесено зміни до державної статистичній звітності за формами 6-зем та 2-зем, внаслідок чого, землі які знаходяться в користуванні та використовуються Коледжем, були фактично в нього вилучені та переведені до земель запасу.

Протиправність дій Відділу Держземагенства України у Нововодолазькому районі в Харківській області встановлені та визначені постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.07.2015 року по справі №820/2039/15 за позовом Липковатівського аграрного коледжу до Відділу Держземагенства у Нововодолазькому районі Харківської області, треті особи ОСОБА_13 аграрної політики та продовольства України, Прокуратура Харківської області, ОСОБА_17 управління Держземагенства у Харківській області, ОСОБА_13 освіти та науки України, ОСОБА_19 про визнання дій неправомірними та зобовязати вчинити певні дії (а.с.16-18), а тому в силу приписів ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Окрім цього, також необхідно врахувати і той факт, що постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.07.2015 року по справі №820/2039/15 залишена в силі ухвалою К/800/41319/15 Вищого адміністративного суду України від 17.03.2016 року після її перегляду саме за касаційною скаргою ОСОБА_11 (а.с.131-132).

Скориставшись тим, що землі Липковатівського аграрного коледжу протиправно переведені до земель запасу, ОСОБА_17 управлінням Держземагенства України в Харківській області було видано наказ №3234-СГ від 21.11.2014 р.«Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність» (а.с.89-91), яким у власність громадянам, передаються земельні ділянки сільськогосподарського призначення із земель запасу площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, а саме:

-ділянка площею 2 га, кадастровий № :02:000:0083 ОСОБА_1;

-ділянка площею 2 га, кадастровий № :02:000:0090 ОСОБА_2;

-ділянка площею 2 га, кадастровий № :02:000:0061 ОСОБА_3;

-ділянка площею 2 га, кадастровий № :02:000:0054 ОСОБА_4;

-ділянка площею 2 га, кадастровий № :02:000:0051 ОСОБА_5;

-ділянка площею 2 га, кадастровий № :03:000:0105 ОСОБА_6;

-ділянка площею 2 га, кадастровий № :02:000:0156 ОСОБА_7;

-ділянка площею 2 га, кадастровий № :02:000:0217 ОСОБА_8;

-ділянка площею 2 га, кадастровий № :03:000:0086 ОСОБА_9;

-ділянка площею 2 га, кадастровий № :02:000:0089 ОСОБА_10

В інтересах зазначених осіб за довіреністю діяв громадянин ОСОБА_20, що підтверджується заявами від його імені до Головного управління Держземагенства в Харківській області про затвердження документації із землеустрою з подальшою передачею земель у власність для ведення особистого селянського господарства від його імені в інтересах відповідачів та відповідними довіреностями (а.с.90, 103-129).

На підставі зазначеного наказу, на імя відповідачів ОСОБА_1 (а.с.168), ОСОБА_2 (а.с.171), ОСОБА_6 (а.с.174), ОСОБА_8 (а.с.178), ОСОБА_9 (а.с.141) та ОСОБА_10 (а.с.182) були видані Свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 своє право власності не зареєстрували та Свідоцтва про право власності на нерухоме майно не отримували.

Надалі, частка перелічених земельних ділянок була переоформлена на імя ОСОБА_12 та ОСОБА_11 шляхом укладання договорів купівлі-продажу між останніми та ОСОБА_21, який діяв від імені ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на підставі довіреностей.

Таким чином, були укладені та посвідчені приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_14 наступні договорі купівлі-продажу:

03.03.2015 р. земельної ділянки площею 2 га, кадастровий № :02:000:0083, між ОСОБА_1 та ОСОБА_11, зареєстрований в реєстрі за №651 (а.с.167);

01.04.2015 р. земельної ділянки площею 2 га, кадастровий № :02:000:0090, між ОСОБА_2 та ОСОБА_12, зареєстрований в реєстрі за №1112 (а.с.170);

10.03.2015 р. земельної ділянки площею 2 га, кадастровий № :03:000:0105, між ОСОБА_6 та ОСОБА_12, зареєстрований в реєстрі за №766 (а.с.173);

11.03.2015 р. земельної ділянки площею 2 га, кадастровий № :02:000:0217, між ОСОБА_8 та ОСОБА_11, зареєстрований в реєстрі за №803 (а.с.176);

20.03.2015 р. земельної ділянки площею 2 га, кадастровий № :03:000:0086, між ОСОБА_9 та ОСОБА_12, зареєстрований в реєстрі за №1003 (а.с.141);

10.02.2015 р. земельної ділянки площею 2 га, кадастровий № :02:000:0089, між ОСОБА_10 та ОСОБА_11, зареєстрований в реєстрі за №267 (а.с.182).

Відповідно до ст.149 Земельного кодексу України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Тобто, підставою для вилучення вказаних земельних ділянок є рішення уповноваженого органу влади. Але, вилучення земельної ділянки повинно здійснюватись цим органом тільки у порядку, передбаченому ст.149 Земельного кодексу України, де другим необхідним елементом вилучення земельної ділянки, окрім рішення органу місцевого самоврядування, є згода землекористувача.

Липковатівський аграрний коледж згоди на їх вилучення не надавав, як не надавали і засновники Липковатівського аграрного коледжу - Міністертво аграрної політики та продовольства України лист від 06.03.2015р. №37-27-3-13/3194 та ОСОБА_13 освіти та науки України, як і не приймалося з цього приводу ніяких рішень органами державної влади та органами місцевого самоврядування.

Крім того, згідно з ч.4 ст.84 Земельного кодексу України, відповідно якої до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать земельні ділянки, закріплені за професійно-технічними навчальними закладами.

Відповідно до ч.2 ст.70 Закону України «Про вищу освіту», майно закріплюється за державним або комунальним вищим навчальним закладом на праві господарського відання і не може бути предметом застави, а також не підлягає вилученню або передачі у власність юридичним і фізичним особам без згоди засновників вищого навчального закладу та вищого колегіального органу самоврядування вищого навчального закладу, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно п.4. Розпорядження Кабінету міністрів України від 11.02.2010 р. №318-р «Деякі питання збереження обєктів державної власності», згідно з якими Державному комітетові із земельних ресурсів разом із заінтересованими центральними органами виконавчої влади та іншими субєктами управління державної власності, у тому числі Національними та галузевими академіями наук, не допускати погодження документів, прийняття рішень, на підставі яких може здійснюватися відчуження з державної власності земельних ділянок, наданих у постійне користування державним підприємствам та організаціям, до законодавчого врегулювання питання щодо визначення порядку їх відчуження. (а.с.88).

Таким чином, земельна ділянка, яка знаходиться в постійному користуванні Липковатівського аграрного коледжу є земельною ділянкою державної власності, яка не може бути предметом застави, а також не підлягає вилученню або передачі у власність та/або користування юридичним і фізичним особам.

Ті обставини, що земельна ділянка, яка закріплена і фактично знаходиться в постійному користуванні Липковатівського аграрного коледжу, юридично надана у приватну власність, а в подальшому переоформлена на підставі договору купівлі-продажу на іншу особу, суперечить чинному законодавству та порушує права Коледжу.

Відповідно до ч. 1 резолютивної частини Рішення Конституційного суду України N 18-рп/2004 від 01.12.2004 року (справа про охоронюваний законом інтерес) під поняттям "охоронюваний законом інтерес", що вживається у Цивільно-процесуальному кодексі України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Відповідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Перелік способів захисту порушених прав визначає ст. 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним, і суд може захистити порушені права чи інтереси і в інший спосіб, який встановлений договором або законом.

Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Також відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Тому суд скасовує наказ Головного управління Держземагенства України в Харківській області №3234-СГ від 21.11.2014 р.«Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність».

Окрім цього, протиправність дій та незаконність видання такого наказу підтверджується висновками за результатами роботи працівника Державної сільськогосподарської інспекції України члена комісії Адміністрації Президента України з вивчення діяльності Харківської обласної державної адміністрації, районних державних адміністрацій Харківської області щодо організації виконання завдань, визначених актами та дорученнями Президента України, а також взаємодії зазначених адміністрації з територіальними органами міністерств, інших центральних органів виконавчої влади стосовно виконання завдань, визначених актами та дорученнями Президента України, в частині ситуації, яка склалась навколо земель Липковатівського аграрного коледжу, згідно з якими було зазначено про порушення ОСОБА_17 управлінням Держземагенства в Харківській області під час видання ним оспорюваного Наказу: вимог пункту 11.11 Положення про ОСОБА_17 управління Держземагенства в областях, затверджене Наказом Мінагрополітики України 10.05.2012 р. №258, зареєстрованого в ОСОБА_13 юстиції України 30.05.2012 р. №852/21164 та чинного на час видання оспорюваного Наказу; вимог ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та вимог ч.4 ст.84 Земельного кодексу України, про що Коледжем був отриманий відповідний лист №1075/6-1/2-15 від 17.03.2015 р. (а.с.19-20)

Частиною 3 статті 152 Земельного Кодексу України передбачено, що захист прав юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування та шляхом застосування інших, передбачених законом способів.

Статтею 155 ЗК України проголошено, що у разі видання державним органом акта, яким порушуються права щодо володіння, користування чи розпорядження належною особі земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Таким чином, видані на підставі наказу Головного управління Держземагенства України в Харківській області №3234-СГ від 21.11.2014 р.«Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність» Свідоцтва про право власності на нерухоме майно на імя ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10має бути визнано недійсними.

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до п.2 ОСОБА_18 Пленуму Верховного суду України від 6 листопада 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_18 України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України).

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є не додержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Враховуючи викладене та те, що при укладенні договорів купівлі-продажу земельної ділянки не було дотримано вимог ч.1 та ч.2 ст. 203 ЦК України, такі договори має бути визнано недійсним відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України.

Відповідно до ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

З урахуванням приписів ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»; п.41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141; п.1.1 та 2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Затвердженого Наказом ОСОБА_13 юстиції України 12.12.2011 № 3502/5 та Зареєстрованого в Міністерствіюстиції України 12 грудня 2011 р.за № 1429/20167, суд вважає за необхідне скасувати рішення щодо державної реєстрації зазначених Свідоцтв про право власності на нерухоме майно та Договорів купівлі-продажу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Липковатівського аграрного коледжу підлягають задоволенню у повному обсязі.

Питання щодо судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України с урахуванням розяснень п. 35 Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014№ 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57 - 61, 88, 208, 209, 212-216, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Липковатівського аграрного коледжу до Головного управління Держгеокадастру України в Харківській області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,ОСОБА_10,ОСОБА_11 та ОСОБА_12, треті особи по справі: Відділ Держгеокадастру України у Нововодолазькому районі в Харківській області, ОСОБА_13 освіти та науки України, Прокуратура Харківської області, Приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_14 про скасування наказу, визнання Свідоцтв про право власності та Договорів купівлі-продажу недійсними та скасування рішення щодо їх державної реєстрації задовольнити.

Скасувати наказ Головного управління Держземагенства України в Харківській області№3234-СГ від 21.11.2014 р. «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність».

Визнати недійсними видані на підставінаказуГоловного управління Держземагенства України в Харківській області№3234-СГ від 21.11.2014 р. «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність» Свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасувати рішення про їх державну реєстрацію, а саме:

-земельну ділянку площею 2 га, кадастровий № :02:000:0083 на імя ОСОБА_1;

-земельну ділянку площею 2 га, кадастровий № :02:000:0090 на імя ОСОБА_2;

-земельну ділянку площею 2 га, кадастровий № :03:000:0105 на імя ОСОБА_6;

-земельну ділянку площею 2 га, кадастровий № :02:000:0217 на імя ОСОБА_8;

-земельну ділянку площею 2 га, кадастровий № :03:000:0086 на імя ОСОБА_9;

-земельну ділянку площею 2 га, кадастровий № :02:000:0089 на імя ОСОБА_10

Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 03.03.2015 р. земельної ділянки площею 2 га, кадастровий № :02:000:0083, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_11, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_14, реєстровий №651та скасувати рішення щодо його державної реєстрації.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 01.04.2015 р. земельної ділянки площею 2 га, кадастровий № :02:000:0090, укладений між ОСОБА_2 таШтанько ОСОБА_22,посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_14, реєстровий №1112та скасувати рішення щодо його державної реєстрації.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 10.03.2015 р. земельної ділянки площею 2 га, кадастровий № :03:000:0105, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_12, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_14, реєстровий №766та скасувати рішення щодо його державної реєстрації.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 11.03.2015 р. земельної ділянки площею 2 га, кадастровий № :02:000:0217, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_11,посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_14, реєстровий №803та скасувати рішення щодо його державної реєстрації.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 20.03.2015 р. земельної ділянки площею 2 га, кадастровий № :03:000:0086, укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_12, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_14, реєстровий №1003та скасувати рішення щодо його державної реєстрації.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 10.02.2015 р. земельної ділянки площею 2 га, кадастровий № :02:000:0089, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_11, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_14, реєстровий №267та скасувати рішення щодо його державної реєстрації.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру України в Харківській області на користь Липковатівського аграрного коледжу понесені судові витрати розходи повязані зі сплатою судового збору в сумі 1.378,00 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, м. Харків, вул. Астрономічна, 35, корпус Б, кв.70, ІПН на користь Держави судовий збір в сумі 2.067,00 (дві тисячі шістдесят сім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, вул. Молодіжна, 2, корпус А, кв.24, ІПНна користь Держави судовий збір в сумі 2.067,00 (дві тисячі шістдесят сім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_6, Харківська область, Дергачівський район, селище Солоницівка, АДРЕСА_1, ІПН на користь Держави судовий збір в сумі 2.067,00 (дві тисячі шістдесят сім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_8, м. Харків, вул. Грицевця, 50, корпус А, кв.51, ІПН НОМЕР_1 на користь Держави судовий збір в сумі 2.067,00 (дві тисячі шістдесят сім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_9, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2 на користь Держави судовий збір в сумі 2.067,00 (дві тисячі шістдесят сім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_10, Харківська область, Дергачівський район, селище Пересічна, вул. Заїківська, 2, ІПН на користь Держави судовий збір в сумі 2.067,00 (дві тисячі шістдесят сім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_11, Харківська область, Дергачівський район, селище Солоницівка, АДРЕСА_3, ІПН НОМЕР_3 на користь Держави судовий збір в сумі 2.067,00 (дві тисячі шістдесят сім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_12, Харківська область, Дергачівський район, селище Вільшани, АДРЕСА_4, ІПН НОМЕР_4 на користь Держави судовий збір в сумі2.067,00 (дві тисячі шістдесят сім) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Нововодолазький районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Трояновська Т.М.