Справа № 369/1425/16-ц
Провадження № 2/369/1296/16
РІШЕННЯ

Іменем України

06.12.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Дуплій Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення пені та відшкодування моральної шкоди та за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобовязання вчинити дії та стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення пені та відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтував тим, що 09 жовтня 2015 року між ним, як замовником, та ФОП ОСОБА_2, як виконавцем,підрядником, було укладено договір на проектування та виготовлення сходів. Відповідно до умов договору виконавець взяв на себе зобовязання протягом 24-х робочих днів з моменту сплати попередньої оплати виготовити сходи та доставити їх для монтажу, а протягом наступних шести робочих днів здійснити монтаж. 11 жовтня 2015 року він здійснив попередню оплату у розмірі 50% від суми договору 10 000,00 грн. Строк у 30 робочих днів на виготовлення та встановлення сходів збіг23 листопада 2015 року. Станом на момент звернення із позовом до суду відповідач роботи за договором не виконав. Він неодноразово звертався до відповідача з проханням виконати взяті на себе зобовязання,проте останній кожного разу наводив різні причини неможливості виконання зобовязання у строк. Так, станом на 15 лютого 2016 року відповідач прострочив виконання на 84 дні, розрахована пеня за цей період складає 50 400,00грн. Також зазначив, що протиправними діями відповідача зазнав моральної шкоди, яку оцінює в 10 000 грн.

При розгляді справи позивач уточнив позовні вимоги. Остаточно просив суд стягнути з ФОП ОСОБА_2 на його користь неустойку за період з 23 листопада 2015 року по 06 грудня 2016 року в розмірі 227 400,00 грн, а також моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.

Не погоджуючись із позовними вимогами ОСОБА_1 відповідач ФОП ОСОБА_2 подав зустрічний позов про зобовязання виконати умови договору. Свої вимоги обґрунтував тим, що 09 жовтня 2015 року між ним та ОСОБА_1 було укладено договір про проектування та виготовлення сходів. Пунктом 4.3 договору сторони погодили порядок оплати: 1 етап передоплата від суми складає 50% вноситься в момент укладання договору; 2 етап 10% сплачується перед тонуванням та лакуванням виробу у колір, вказаний замовником,виконавець повідомляє замовника про готовність виробу до тонування/лакування не пізніше ніж за 1 робочий день; 3 етап 40% виплачується у момент підписання сторонами акту здавання-приймання робіт. Ним було зроблено виріб, передбачений договором, та встановлено його на обєкті за адресою проживання ОСОБА_1 Проте останній порушує умови договору та не сплачує кошти урозмірі 10% для тонування/лакування виробу. Тому просив суд зобовязати ОСОБА_1 виконати умови договору та сплатити виконавцю 10% від вартості робіт, що складає 2000,00 грн. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, судові витрати покласти на відповідача.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив суд задовольнити позов. Проти вимог зустрічного позову заперечував, просив суд відмовити у його задоволенні.

У судовому засіданні відповідач проти вимог первісного позову заперечував. Просив суд відмовити у його задоволенні. Зустрічний позов підтримав у повному обсязі,просив суд задовольнити.

Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги за первісним не підлягають задоволенню, вимоги за зустрічним позовом задоволенню підлягають задовленню, виходячи із наступного.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При розгляді справи судом встановлено, що 09 жовтня 2015 року між ОСОБА_1, як замовником, та ФОП ОСОБА_2, як виконавцем,підрядником, було укладено договір на проектування та виготовлення сходів.

Відповідно до умов п.1.1. договору предметом договору є виготовлення сходів,відповідно до розмірів, наведених у додатку №1 до договору, з клеєного масиву бука/ясеня з 1-го на 2-ий поверх, його доставка та монтаж у приватному будинку за адресою м.Боярка, вул.Фрунзе, 10.

Виготовлення та доставка виробу на обєкт має бути здійснена не пізніше 24-х робочих днів з моменту сплати попередньої оплати. Монтаж виробу має бути виконано протягом наступних шести робочих днів з моменту доставки виробу на обєкт,що погоджено сторонами у п.2.1. договору.

Розділом 4 договору визначена вартість виконання таких робіт у розмірі 20 000,00 грн.

Пунктом 4.3 договору сторони погодили порядок оплати: 1 етап передоплата від суми складає 50% вноситься в момент укладання договору; 2 етап 10% сплачується перед тонуванням та лакуванням виробу у колір, вказаний замовником,виконавець повідомляє замовника про готовність виробу до тонування/лакування не пізніше ніж за 1 робочий день; 3 етап 40% виплачується у момент підписання сторонами акту здавання-приймання робіт.

Так, на виконання умов договору 11 жовтня 2015 року ОСОБА_1 здійснив попередню оплату у розмірі 50% від суми договору 10 000,00 грн, про що ФОП ОСОБА_2 особисто здійснив на зворотній стороні примірника договору ОСОБА_1

З матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_2 виконав взяті на себе зобовязання за договором про проектування та виготовлення сходів, а саме виготовив сходи, про що повідомив ОСОБА_1

Позивачу ОСОБА_1 було відомо щодо виконання робіт за договором, оскільки ним особисто 30 листопада 2015 року в листуванні з ФОП ОСОБА_2 було обрано колір тонування сходів.

Проте ОСОБА_1 всупереч вимог п.4.3. договору не здійснив 2-ий етап оплати у розмірі 10% від вартості робіт, що складає 2 000, 00 грн.

Відносини, які виникли між сторонами регулюються параграфом 1 Глави 61 ЦК України та ЗУ «Про захист прав споживачів».

Частина перша статті 509 ЦК України визначає, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Судом встановлено, що авансовий платіж у розмірі 50% від загальної суми замовлення ОСОБА_3 сплачено.

Згідно ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

З змісту статей 843, 846, 857 ЦК України вбачається, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з положенням, передбаченим ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 незважаючи на вимоги вищезазначених норм чинного законодавства, не виконано свої зобов'язання за Договором підряду, а саме не сплачено вартість робіт перед тонуванням та лакуванням виробу.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004р. під поняттям «охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так і зумовлений загальним змістом, об'єктивний і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і Законом України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності.

Тому, дослідивши всі матеріали справи, надавши належну оцінку наданим доказам та врахувавши пояснення сторін, а також виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, зустрічний позов ФОП ОСОБА_2 слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 57-64, 208-223 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення пені та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Зустрічний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобовязання вчинити дії задоволити.

Зобовязати ОСОБА_4 (Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Фрунзе, буд.10) виконати умови договору про проектування та виготовлення сходів від 09 жовтня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_4 (Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Фрунзе, буд.10) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (Кіровоградська область, Новоархангельський район, с. Торговиця, вул. Котовського, буд.51) на виконання умов договору 2000 грн. (дві тисячі грн.) та судовий збір в 1378 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн.).

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.С.Пінкевич