ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1114/16-ц
Провадження № 2/362/1118/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді-Орди О.О

при секретарі Хоменко О.А -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виконроб-82» про відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року об 11 годині 00 хвилин в результаті нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом помер ОСОБА_4, який працював монтажником зовнішніх трубопроводів ТОВ "Виконроб-82" Нещасний випадок стався на об'єкті будівництва другої черги житлового кварталу з об'єктами соціально-громадського призначення та підземними паркінгами на вулиці Професора Підвисоцького під час проведення земляних робіт із монтажу випуску дощової каналізації із паркінга біля вулиці Драгоманова, 9. Смерть ОСОБА_4 настала від відкритої черепно-мозкової травми, що встановлено у висновку Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи та підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно акту № 1 про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом, відповідно до якого визначено основні та супутні причини настання нещасного випадку та встановлено осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці. Під час смерті ОСОБА_4 проживал разом з жінкою та двома синами, які є позивачами по справі, отже внаслідок смерті чоловіка та батька їм заподіяні тяжкі моральні та фізичні страждання, так як смерть настала в день його народження коли родина готувалась до святкування. Внаслідок смерті чоловіка та батька позивачі до теперешнього часу перебувають у стресовому стані, втратили інтерес до життя. Через стресовий стан та пригніченість вратили зв'язки з більшістю друзів та знайомих. Через втрату чоловіка у ОСОБА_1 стан здоров'я, та матеріальний стан а тому на підставі вищевикладеного, керуючись ст. 1167,1168 ЦК України просили стягнути на їх користь з відповідача по 150 000 гривень на користь кожного у відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька та чоловіка при виконанні ним трудових обов»язків.

В судове засідання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не з'явилися, надіслали заяву про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 позов підтримала, просила задовольнити з підстав наведених у позові.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений, згідно пояснень які міститься в матеріалах справи просив відмовити в задоволенні позову, оскільки відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 30.12.2015 року в ході досудового розслідування не встановлено наявність вини ТОВ "Виконроб -82" що виключає юридичну відповідальність по заявленому позову. Просив також врахувати, що відповідачем добровільно було здійснено витрати на поховання ОСОБА_4 та додатково передано кошти сім'ї ОСОБА_4 в сумі 32000 грн, також позивачами не обгрунтовано розмір моральної шкоди та згідно ст. 1200 ЦК ними не надано доказів які б надавали їм право на відшкодування моральної шкоди.

Вислухавши пояснення представника позивача , вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим частково та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 -03 червня 1990 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, прізвище дружини після укладення шлюбу -ОСОБА_1 Позивачі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 є синами ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с 29,31)

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року у віці 51 року. (а.с.6)

Постановою слідчого Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві від 30.12.2015 року кримінальне провадження за № 007486 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року, закрито в зв»язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України.(а.с.46-47)

Згідно акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним випадком, що стався ІНФОРМАЦІЯ_3 року об 11 год 00 хв у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Виконроб-82" нещасний випадок із монтажником зовнішніх трубопроводів ОСОБА_4 ТОВиконроб-82" визнано таким, що пов'язаний з виробництвом . Нещасний випадок стався під час виконання потерпілим трудових обов'язків і перебування його на робочому місці. По даному випадку складається акт за формою Н-1. Особи, дії або бездіяльність яких призвели до настання нещасного випадку: майстер ТОВ "Виконроб-82" ОСОБА_9, машиніст екскаватора ТОВ "Перес" ОСОБА_10, заступник директора ТОВ "Виконроб-82" ОСОБА_11 та монтажник зовнішніх трубопроводів ТОВ "Виконроб-82" ОСОБА_4 (а.с.7-16)

Відповідно до акту № 1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом причинами настання нещасного випадку є: основна- порушення вимог безпеки під час експлуатації будівельної машини -знаходження монтажника зовнішніх трубопроводів ОСОБА_4 в небезпечній зоні роботи екскаватора CATTRPILLAR M316D. Код 19; супутні - незастосування засобів колективного захисту -відсутність захисного огородження виїмки в зоні проведення земляних робіт та відсутність проектної документації -проектно-технологічної документації (проекту виконання робіт (технологічної карти) на виконання земляних робіт із зазначенням конкретних рішень із безпеки праці (а.с.17-25)

Відповідно ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці, що передбачено ч.3 ст.153 КЗпП України.

Згідно ст.13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов»язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці, відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Частиною 3 ст.13 Закону України «Про охорону праці» на роботодавця покладено безпосередньо відповідальність за порушення зазначених вимог.

Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів.

Згідно частини 4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов»язана із розміром цього відшкодування.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім»єю.

У зазначеній нормі поняття "діти" вжито в розумінні кровної спорідненості з померлим, оскільки особа не набуває особливого правового статусу, пов'язаного з її неповноліттям, а в числі найближчих до померлого осіб отримує право на відшкодування моральної шкоди, яке не пов'язане із віком особи.

Право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю особи, виникає у чоловіка (дружини), батьків (усиновлювачів), дітей (усиновлених), а також осіб, які проживали з нею однією сім'єю, з моменту смерті цієї особи. Вище наведена правова позиція знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року (справа 6-208цс14) а тому посилання відповідача на той факт що позивачами не надано доказів які б надавали їм право на відшкодування моральної шкоди як особам визначеним в статті 1200 ЦК України, не заслуговують на увагу, оскільки в даному випадку коло осіб яким може бути відшкодована моральна шкода завдана смертю фізичної особи визначено у ст. 1168 ЦК України

Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, зокрема в п.п. 5, 9 передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно довідки про надання допомоги сім'ї ОСОБА_4 в зв'язку з нещасним випадком станом на 03.12.2015 року ТОВ "Виконроб -82" № 3/12-15 від 03 грудня 2015 року витрати на поховання згідно з квитанціями склали 15920 грн та сума коштів які передані сім'ї згідно з розпискою -32000 грн (а.с.48), факт сплати коштів в сумі 32000 гривень та оплати витрат пов'язаних з похованням також не заперечувався і представником позивача ОСОБА_3 -ОСОБА_12 а отже відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню

Відповідно Методичних рекомендацій Міністерства юстиції України від 13.05. 2004 року "Про відшкодування моральної шкоди" п.6.4- моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь яка компенсація моральної шкоди, не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь який її розмір може мати суто умовний вираз, тим більше, якщо така компенсація стосується юридичної особи.

У будь я кому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи виникає у зв'язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров'я або смерть фізичної особи.

Отже посилання відповідача на той факт що відповідно до постанови про закриття кримінального провадження встановлено відсутність в діяннях відповідача складу кримінального правопорушення не заслуговують на увагу, оскільки в даному випадку наявні цивільні-правові відносини.

На думку суду, наявність факту моральних страждань позивачів в зв'язку з загибеллю чоловіка (батька), а отже і наявність моральної шкоди в зв'язку з цим, підтверджується фактом нещасного випадку та смертю чоловіка (батька), фізичними і моральними стражданнями в зв'язку з цим протягом тривалого часу, постійним відчуттям втрати, неможливістю ведення колишнього способу життя, а тому суд вважає факт моральної шкоди встановлений і доведений у судовому засіданні.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди також суд враховує той факт що смерть чоловіка (батька) ОСОБА_4 сталася у тому числі і з невиконання останнім вимог Інструкції з охорони праці, що підтверджено актом № 1 від 04.02.2016 року форми Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом та акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку від 04.02.2016 року, зазначені акти позивачами не оскаржені, факт оплати ТОВ "Виконроб-82" витрат на поховання та виплати сім'ї померлого коштів в сумі 32 000 гривень а тому суд приходить до висновку заявлений позивачами розмір моральної шкоди у розмірі 150000 грн. суд вважає завищеним, при визначенні розміру моральної шкоди, в зв'язку із загибеллю чоловіка (батька), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів, суд з урахуванням всіх вище перелічених обставин, вважає розумним та справедливим відшкодування моральної шкоди позивачам в розмірі 60000 грн на кожного, що на розсуд суду буде еквівалентно їх моральним стражданням.

Керуючись ст.237-1 КЗпП України, ст. ст. 23, 1167,1168 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із змінами та доповненнями від 25.05.2001 року, ст.ст.10, 60, 146, 212, 213, 215, 218 ЦПК України,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виконроб-82" на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 60000 (шістдесят тисяч) грн. на кожного.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виконроб-82 в дохід держави 2700 грн судового збору

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя