У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Карпенко С.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану його представником ОСОБА_3,на рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 січня 2015 року, рішення апеляційного суду Львівської області від 18 червня 2015 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_2 до Департаменту містобудування Львівської міської ради, Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Львівська міська рада, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, про захист речових прав на нерухоме майно,

в с т а н о в и в :

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 23 січня 2015 року позов задоволено.

Визнано незаконною зміну ОСОБА_5 та ОСОБА_6 конфігурації і площі земельної ділянки по АДРЕСА_1, порівняно з площею та конфігурацією цієї земельної ділянки, визначених державним актом на право власності на земельну ділянку від 16 січня 2007 року, і зобов'язано відновити в натурі межі вказаної земельної ділянки згідно з межами, визначеними цим державним актом.

Зобов'язано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 закріпити межовими знаками межі належної їм на праві власності земельної ділянки по АДРЕСА_1 згідно з межами, визначеними державним актом на право власності на земельну ділянку від 16 січня 2007 року.

Зобов'язано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відновити паркан, що позначає межі A-Б і В-Б земельної ділянки, відображені у цьому державному акті, між будинками АДРЕСА_1 та № АДРЕСА_2.

Зобов'язано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 демонтувати реконструйовану частину будинку АДРЕСА_1 у м. Львові, привівши цей будинок у стан, що існував до початку проведення реконструкції.

Зобов'язано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 демонтувати квітник з огороджувальним бетонним бордюром з боку проїжджої частини вул. Нагірних за межею земельної ділянки, наданої в приватну власність для обслуговування будинку АДРЕСА_1 у Львові згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку від 16 січня 2007 року.

Зобов'язано усунути перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_4 і ОСОБА_2 шляхом скасування акта від 29 жовтня 2008 року державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом будинку по АДРЕСА_1.

Зобов'язано усунути перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_4 і ОСОБА_2 шляхом скасування Наказу № 850 від 14 листопада 2008 року Департаменту містобудування Львівської міської ради про затвердження акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1 і скасування свідоцтва про право власності на частку в будинку АДРЕСА_1 у м. Львові, виданого 20 березня 2009 року ОСОБА_5 відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради та зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 23 квітня 2009 року.

Зобов'язано усунути перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_4, ОСОБА_2 шляхом скасування свідоцтва про право власності на частку в будинку АДРЕСА_1, виданого 20 березня 2009 року ОСОБА_6 відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради та зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 27 квітня 2009 року.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 18 червня 2015 року рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 січня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_2, подану їх представником ОСОБА_3, відхилено, рішення апеляційного суду Львівської області від 18 червня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 січня 2015 року, рішення апеляційного суду Львівської області від 18 червня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2015 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 4 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є ухвала про відхилення касаційної скарги цієї особи або про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме рішення чи ухвалу.

Виходячи з наведеного, у відкритті касаційного провадження в частині оскарження рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 січня 2015 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 18 червня 2015 року необхідно відмовити з підстав, визначених п. 4 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, рішення і ухвали апеляційного суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду; ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 1, 3, 4, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 20, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 31-33 ч.1 ст. 293 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку і ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Оскаржувана заявником ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2015 року не відноситься до ухвал, які згідно зі ст. 324 ЦПК України можуть бути оскаржені у касаційному порядку.

За таких обставин подана заявником касаційна скарга в частині оскарження ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2015 року не може бути прийнята до касаційного розгляду і підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 324, 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, поданою його представником ОСОБА_3, в частині оскарження рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 січня 2015 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 18 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_2 до Департаменту містобудування Львівської міської ради, Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Львівська міська рада, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, про захист речових прав на нерухоме майно відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_2, подану його представником ОСОБА_3, на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2015 року у цій же справі повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.О.Карпенко