Апеляційний суд Житомирської області
Справа №272/1288/15-ц Головуючий у 1-й інст. Палазюк В. М.
Категорія 27 Доповідач Микитюк О. Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Товянської О.В., Кочетова Л.Г.

при секретарі Кучерявому О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_1

на рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 02 вересня 2016 року,

встановила:

27 жовтня 2015 року ПАТ ПриватБанк» звернулося до суду із позовом про стягнення з боржника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 у солідарному порядку заборгованості в розмірі 29804,95 доларів США (657795грн.28коп.) за кредитним договором від 18.08.2008 року. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачі не виконують зобовязання і заборгували станом на 30.07.2015 року 5829,36 доларів США по тілу кредиту, 10712,28 доларів по процентах, 11833,24 доларів США пені, фіксовану частину штрафу 11,33 долари США, процентову складову штрафу 1418,74 долари США.

Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 02 вересня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ „ПриватБанк заборгованість у розмірі 265369грн.33 коп., яка складається з заборгованості по тілу кредиту 5829,36 доларів США (128674грн.72коп.), по процентах 232,66 доларів США (5134грн.81коп.), 100000грн. пені, 250 грн. фіксованої частини штрафу, 31390грн.80коп. процентної складової штрафу. У позові до ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення в частині відмови у позові до ОСОБА_2 та в частині відмови у стягненні відсотків та пені з ОСОБА_1 і ухвалити нове рішення про задоволення цих вимог. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права. Вказує на те, що порука не припинена.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення в частині стягнення пені і штрафів та ухвалити нове рішення, яким у стягненні штрафів відмовити, а неустойку зменшити до 1000грн. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права. Вважає, що стягнення штрафів і пені є подвійною цивільно-правовою відповідальністю. Він доглядає за батьком інвалідом першої групи.

Апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 18.08.2008 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» уклало з ОСОБА_1 кредитний договір №МА-01-07 на суму 8000 доларів США строком до 14.01.2013 року (а.с.12-15). Того ж дня між банком і ОСОБА_2 укладено договір поруки, строк дії якого не встановлений (а.с.16).

Строк позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, пені, штрафів встановлений сторонами тривалість пять років (п.6.8 кредитного договору).

Претензію поручителю ОСОБА_2 банк направив 04 серпня 2015 року (а.с.9) через 2 з половиною роки після дня настання строку виконання основного зобовязання.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Як розяснено Верховним Судом України у правових позиціях в справах №6-170цс13, № 6- 53цс14) строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом предявлення позову), кредитор вчиняти не може. Непредявлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, і обовязку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобовязанням. Отже, порука припинена і підстави для стягнення заборгованості з поручителя відсутні.

Згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 30.07.2015 року ОСОБА_1 заборгував 5829,36 доларів США по тілу кредиту, 10712,28 доларів по процентах, 11833,24 доларів США пені, фіксовану частину штрафу 11,33 долари США, процентову складову штрафу 1418,74 долари США.

Встановлено, що рішенням Андрусівського районного суду від 28 грудня 2016 року задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки житловий будинок по вулЛеніна, 71 в с.Червоне Андрушівського району.

З урахуванням того, що протягом пяти років банк не реалізував предмет іпотеки, суд першої інстанції правильно застосував положення ст.613 ЦК України та правову позицію Верховного Суду України у справі №6-2387цс15 і обґрунтовано відмовив у стягненні процентів.

Задовольняючи частково заяву ОСОБА_1 про зменшення розміру пені (а.с.117), суд першої інстанції вважав, що існують обставини, які мають істотне значення. Але надані відповідачем документи свідоцтво про народження дочки, довідка МСЕК про інвалідність батька на є доказом того, що ці особи знаходяться на його утриманні. Проте, оскільки пеня значно перевищує розмір збитків (тіло кредиту), вона на підставі ч.3 ст.551 ЦК України має бути зменшена до розміру заборгованості по тілу кредиту - 5829,36 доларів США (128674грн.72коп.). Рішення в цій частині підлягає зміні.

Разом з тим, суд не взяв до уваги ст.61 Конституції України, ст.549 ЦК України, правову позицію Верховного Суду України у справі №6-2003цс15 і одночасно застосував штраф і пеню за одне й те саме порушення порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, хоча подвійна цивільно-правова відповідальність за одне і те саме порушення заборонена. Рішення в цій частині належить скасувати.

Виходячи з положень ч.1 ст.88 ЦПК України, суд пропорційно присуджує сторонам судовий збір: з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 8268грн.21коп. (витрати, понесені в суді першої та апеляційної інстанції), ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 971грн.60 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційні скарги ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 02 вересня 2016 року в частині стягнення фіксованої частини штрафу 250грн., процентної складової штрафу 31309грн.80коп. і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у позові.

Змінити рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 02 вересня 2016 року в частині стягнення пені і визначення загальної суми заборгованості. Збільшити розмір пені, стягнутої з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» з 100000грн. до 128674грн.72коп., а загальний розмір заборгованості зменшити з 265369грн.33 коп. до 262484грн.25коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 8268,21.грн. Стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 971грн.60 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: Судді: