ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2/753/8218/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі СЕМЕНЧЕНКО Я.А.

за участю

позивач не з'явився;

відповідач не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі по тексту - позивач, ПАТ «Дельта Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_1.) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 28 437,22 грн., що складається з суми основної заборгованості у розмірі 6 008,93 грн., процентів за користування кредитними коштами у розмірі 414,96 грн., комісії за користування кредитними коштами у розмірі 4 917,35 грн., пені у розмірі 16 819,50 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 246,48 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до умов укладеного між ПАТ «Астрабанк» та відповідачем кредитного договору, останній зобов'язався здійснювати своєчасне погашення кредиту та сплачувати усі інші, передбачені договором, платежі. Однак, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість, яку позивач і просить стягнути з урахуванням штрафних санкцій.

Позивач у судове засідання свого представника не направив, будучи повідомленим про розгляд справи належним чином, будь-яких заяв від нього не надходило. Відповідач також в судове засідання не з'явився, надавши при цьому пояснення на позов, у яких заперечував проти його задоволення та просив суд розглядати справу за його відсутністю.

Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 жовтня 2011 року між ПАТ «Астрабанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 77901, відповідно до пп. 1.1. - 1.3. якого, позивач надає відповідачу грошові кошти (далі по тексту - кредит) в сумі 20 500 грн. на строк користування до 26 жовтня 2014 року, а відповідач зобов'язується повернути наданий кредит, сплатити відсотки у розмірі 16,9 % річних та платежі за кредитом у встановлений у договорі строк в повному обсязі. Погашення кредиту та оплата відсотків за його користування здійснюється в порядку та строки згідно графіку повернення кредиту і сплати відсотків, наведеному у Додатку № 1, який є невід'ємною частиною кредитного договору.

02 грудня 2013 року між ПАТ «Астрабанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до п. 2 якого, в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ПАТ «Астрабанк» продає ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитами, що забезпечує виконання боргу або будь-якого іншого зобов'язання, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астрабанк» як кредитора (стає новим кредитором).

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимог і за яким передається новому кредиторові.

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Частина 2 вказаної норми цивільного права передбачає, що серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків на першому місці зазначає договір та інші правочини.

Стаття 629 ЦК України встановлює обов'язковість договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та відповідно до пп. 1.1. - 1.3. кредитного договору надав кредитні кошти відповідачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Водночас, в матеріалах справи як на підтвердження неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору наявна лише довідка з визначенням у ній суми загальної заборгованості за даним договором, проте відповідного розрахунку вказаної суми заборгованості у ній не наведено, як і не зазначено механізму нарахування боргу, виникнення дат прострочення виконання зобов'язань згідно графіку погашення кредитної заборгованості. Окрім того, з наданої довідки неможливо встановити яка саме сума заборгованості була передана попереднім кредитором та на яку суму боргу за кредитним договором було здійснено відступлення права вимоги, а відтак суду неможливо встановити правильність нарахування боргових зобов'язань у зв'язку з їх недоведеністю

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Окрім того, під час розгляду справи позивач надав договір купівлі-продажу прав вимоги від 02 грудня 2013 року, який не містить в своєму тексті відомостей про відступлення ПАТ «Астра Банк» права вимоги саме за кредитним договором № 77901 від 26 жовтня 2011 року, та його перехід до ПАТ «Дельта Банк».

Цей договір містить загальний опис правовідносин сторін та відсильні положення про те, що перелік договорів за якими відступаються права зазначено в Додатку 1 до нього, а перехід права вимоги за ними має підтверджуватися актом передачі.

Відповідно до п. 1.1. Договору, Акт приймання-передачі прав вимоги означає письмовий акт, який укладається між сторонами та яким документально оформлюється фактична передача прав вимоги від продавця до покупця.

Проте такий письмовий акт з підписами сторін, складений на підтвердження переходу права вимоги до покупця за передбаченими сторонами договорами, позивачем суду не надано, докази його підписання сторонами в матеріалах справи відсутні, як і докази того, що кредитний договір № 77901 міститься у переліку кредитних договорів за якими передаються права.

Згідно п. 7.6. договору, всі додатки та договори про внесення змін (додаткові договори) до цього договору складають його невід'ємну частину. В якості додатку до цього договору додається перелік договорів та купівельна ціна за прав вимоги, визначений як Додаток 1.

Суду Додаток 1 - перелік договорів право вимоги за якими передається ПАТ «Дельта Банк», не надано, докази того, що в ньому міститься кредитний договір №77901, в матеріалах справи відсутні.

Наданий суду витяг складено представником банку не з Додатку 1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги від 02 грудня 2013 року - Перелік договорів та купівельна ціна за право вимоги, як то передбачено його змістом, а з непередбаченого цим договором додатку до акту передачі прав вимоги.

Так витяг одноособово складено та посвідчено представником банку без зазначення дати видачі, юридичної особи, що його видала, місця її знаходження, повноваження особи, що засвідчила його підписом та скріпила печаткою. Також витяг не містить першої та останньої сторінок документу з якого його зроблено, не містить номеру сторінки з якої його зроблено, не відтворює повний текст частини документа з певного питання, з нього неможливо встановити суму та порядок передачі права вимоги, перелік документів, якими посвідчується факт передачі, а також перелік самих правочинів, за якими відбулося відступлення права вимоги.

Зазначені у витягу суми нарахованих і несплачених відсотків та комісії не відповідають даним вказаним позивачем в довідці про заборгованість, що міститься в матеріалах справи.

Таким чином, даний витяг в розумінні стст. 57, 58 ЦПК України не є належним та допустимим доказом для встановлення факту наявності кредитного договору № 77901 у Додатку 1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги від 02 грудня 2013 року.

Позивачем належні та допустимі докази переходу прав вимоги за кредитним договором №77901 від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк», які встановлені умовами пп. 1.1., 2.1., 2.3., 7.6. Договору купівлі-продажу прав вимоги від 02 грудня 2013 року, а саме: Акт приймання-передачі прав вимоги та перелік договорів та купівельна ціна за право вимоги, суду не надані, в матеріалах справи відсутні.

Також, докази переходу прав вимоги за кредитним договором №77901 від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк» не були надані позичальнику за кредитним договором ОСОБА_1, в матеріалах справи відсутні. Жодних документів на підтвердження направлення та вручення відповідачу відправлень з доказами переходу до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги за кредитним договором № 77901 матеріали справи не містять.

У відповідності до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

А отже, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини та враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за їх недоведеністю.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України суд, відмовляючи в задоволенні цивільного позову, також відмовляє позивачу у стягненні з відповідача на його користь суми сплаченого судового збору.

На підставі викладеного та керуючись стст. 10, 11, 15, 57, 60, 88, 208, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.