Справа № 404/1759/16-ц
Номер провадження 2/404/1605/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого - судді Галагана О.В.,

при секретарі - Голенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про звільнення майна з-під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з вище вказаним позовом, після уточнення позовних вимог остаточно просили:

- зняти арешт з нерухомого майна: 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, накладений постановою АЕ 281208 від 16.06.2010 року, винесеної державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, Мехед О.В.

На обґрунтування позову зазначено, що позивачі є власниками квартири АДРЕСА_1.

В грудні 2009 року Кіровським відділом ДВС Кіровоградського МУЮ було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа Кіровського районного суду м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_4 й з метою виконання вищевказаного рішення суду, 16.06.2010 року державним виконавцем Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ Мехед О.В. було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

2015 року дане виконавче провадження було передано до відділу ДВС по Кіровоградському районі й надалі дії проводились в даному відділ ДВС.

03.12.2015 року ОСОБА_1 в рахунок погашення аліментів придбав на користь ОСОБА_4 квартиру за адресою: АДРЕСА_2. В цей же день ОСОБА_4 звернулась до відділу ДВС по Кіровоградському районі з заявою про повернення виконавчого листа, в зв'язку з отриманням аліментів від боржника у вигляді нерухомого майна до настання синові ОСОБА_6 повноліття.

16.12.2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Звернувшись до відділу ДВС боржнику повідомили про право звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна.

Тому, враховуючи вище викладене позивачі вважають, що з моменту повернення виконавчого листа відпали підстави для існування арешту на їх квартиру, оскільки на теперішній час, через існування заборони відчуження вони позбавлені можливості на свій розсуд розпорядитись своєю квартирою.

Позивачінадали заяви відповідно до якої просили розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач, також надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала, не заперечила проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір ( ч. 3 ст. 60 ЦПК України).

Судом встановлено, що згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.09.2003 року позивачі є власниками квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 04.02.1998 року, що виданий Кіровоградською міською радою народних депутатів (а.с. 5).

26.11.2009 році Кіровським районним судом м. Кіровограда видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісячно, починаючи з 20.07.209 року і до виповнення йому повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).

03.12.2015 року ОСОБА_4 звернулась до Відділу ДВС Кіровоградського районного управління юстиції з заявою про повернення виконавчого листа № 2-4729 від 26.11.2009 року в зв'язку з отриманням аліментів від боржника у вигляді нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 до настання синові ОСОБА_6 повноліття (а.с. 7).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав на їх обмеження від 03.12.2015 року ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору дарування від 03.12.2015 року (а.с. 8).

Постановою державного виконавця відділу ДВС Кіровоградського районного управління юстиції Родченкова В.В. від 16.12.2015 року повернуто виконавчий документ № 2-4729/09 виданого 26.11.209 року стягувачу (а.с. 9).

22.02.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Відділу ДВС Кіровоградського районного управління юстиції з заявою про зняття арешту з квартири за адресою: АДРЕСА_1, що належить йому на праві власності в зв'язку з відсутністю заборгованості по аліментам (а.с. 10).

15.03.2016 року листом Відділу ДВС Кіровоградського районного управління юстиції ОСОБА_1 повідомлено про те, що він може звернутись до суду з позовом про зняття арешту з вище вказаного майна (а.с. 11).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 21.03.2016 року в Єдиному реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна зареєстровано 16.06.2010 року на підставі постанови АЕ № 281298 Кіровським ВДВС Кіровоградського МУЮ обтяження: арешт нерухомого майна, об'єктом обтяження є квартира, 1/3 частини за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно роз'яснень, що містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 6 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до ч. 1. ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 391 ЦК України закріплено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Згідно із ч. 1, 2, 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Згідно із ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання Торжника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15-16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Таким чином, виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог щодо скасування арешту з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Судові витрати по справі вважати по фактично понесеним стороною позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про звільнення майна з-під арешту - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати арешт з нерухомого майна, а саме з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, якийнакладений Кіровським відділом державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, згідно постанови АЕ № 281208 від 16.06.2010 року, реєстраційний номер обтяження: 9943013.

Судові витрати вважати по фактично понесеними позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського О. В. Галаган

районного суду

м.Кіровограда