Єдиний унікальний номер 219/4598/2013-ц Номер провадження 22-ц/775/1237/2016
Єдиний унікальний номер 219/4598/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1237/2016
Головуючий у 1 інстанції Тверський С.М.
Доповідач Корчиста О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

13 липня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Дундар І.О., Тимченко О.О.

за участі секретаря Чуряєва В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 жовтня 2014 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

встановив:

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 жовтня 2014 року у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі за текстом ТОВ «Кредитні ініціативи») до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Кредитні ініціативи», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове. Яким задовольнити їх позовні вимоги.

В судове засідання апеляційного суду представник ТОВ «Кредитні ініціативи» не зявився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи.

В судовому засіданні ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін. Також пояснив, що відповідачем умови кредитного договору було виконано у повному обсязі, на теперішній час заборгованість перед позивачем у відповідача відсутня.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, апеляційний суд приходить до висновку, що скарга підлягає відхиленню а рішення суду першої інстанції залишенню без змін за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із розясненням Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п. 2 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Обґрунтованим вважається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставинах, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також, якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником АК банку «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» (далі ФК «Вектор Плюс») укладено договір факторингу.

Згідно договору факторингу від 28.11.2012 року між ТОВ Факторинговою компанією «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу.

Згідно кредитного договору № 0413/0708/45-013 від 09.07.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладений договір на купівлю житлової нерухомості, відповідно якого останній отримав 30000,00 доларів США.

Також судом першої інстанції встановлено, що між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 09.07.2008 року укладений іпотечний договір, де предметом іпотеки є квартира №64, що складається з 4 житлових кімнат, загальною площею 75,60 кв.м., житловою площею 45,20 кв.м., яка розташована за адресою Донецька область м. Артемівськ вул.. Радянська 47.

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 09.07.2008 року ОСОБА_1 є власником кварти квартиру №64, яка розташована за адресою Донецька область м. Артемівськ вул. Радянська, 47.

Згідно довідки розрахунку заборгованості за кредитним договором № 0413/0708/45-013 від 09.07.2008 року заборгованість відповідача перед позивачем станом на 10.03.2013 року в перерахунок в національної валюті в загальної сумі складає 424924,02 грн.

Крім цього, судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Кредитні ініціативи» є другою організацією, якій сталася переуступка боргу. Першою організацією, згідно Договору факторингу №15 від 28.11.2012 року, якою сталася переуступка боргу, є ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс», в подальшому, в цей же день, був укладений Договір факторингу між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» та позивачем у справі. Згідно ст.1083 ЦК України передбачено, що наступна переуступка боргу не дозволяється, якщо інше не встановлено Договором факторингу. Отже, ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» не мала права передавати третій особі, позивачу по справі, згідно нового Договору факторингу, права вимоги.

Крім цього, судом першої інстанції встановлено, що доказів на підтвердження виконання умов Договору факторингу №15 від 28.11.2012 року, укладеного між «Сведбанк» і ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс», не надано, що є невиконання умов п.2.2.3 Цього договору факторингу, згідно яких передбачено, що протягом 5-ти робочих днів, починаючи з наступного дня розрахункової дати Фактор, від імені Банку здійснює всі необхідні дії щодо реєстрації змін заставодержателя. Такі зміни вносяться до реєстру Іпотек.

Крім цього, судом першої інстанції встановлено, що в порушення вимог п. 2.5. первинного Договору факторингу від 28.11.2012 року, ОСОБА_1 про переуступку права вимоги за зобов'язанням, повідомлений не був.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, а згідно Договорів факторингу їх предметом є кошти: як заборгованість, так і платежі, які виникають в майбутньому, а тому, враховуючи, що передача зобов'язань відноситься до грошових, то стягненню підлягає лише грошове зобов'язання, предметом якого заявлена позивачем вимога не є.

Такі висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 1083 ЦК України наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Як убачається зі змісту пункту 2.6. Договору Факторингу №15 від 28 листопада 2012 року, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс», окрім випадків, передбачених у п. 2.6.5.нижче наступне відступлення (або будь-яке інше відчуження, в т.ч. передача в заставу) Фактором прав вимоги заборгованості до боржників (як в цілому, так і будь-якої її частини) будь-яким третім особам допускається виключно за умови отримання Фактором від Банку попереднього письмового дозволу (погодження) ОСОБА_3 Банку.

Докази отримання позивачем від Банку попереднього письмового дозволу (погодження) ОСОБА_3 Банку суду першої інстанції надані не були.

Крім цього, згідно письмових пояснень, поданих представником ТОВ «Кредитні ініціативи» до апеляційного суду 08 липня 2016 року, ОСОБА_1 взяті на себе зобовязання за кредитним договором № 0413/0708/45-013 від 09 липня 2008 року виконав у повному обсязі, заборгованість за кредитним договором сплачена.

Таким чином, не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального або процесуального права.

За своєю формою рішення суду відповідає вимогам ст. 215 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги стосуються переоцінки доказів, які наявні у справі.

Згідно ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Виходячи з вказаної норми закону, до компетенції суду апеляційної інстанції не входять повноваження щодо переоцінки доказів, досліджених судом першої інстанції з додержанням встановленого порядку.

За вказаних обставин колегія судді апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, рішення суду залишенню без змін, оскільки розглядаючи справу, суд всебічно, повно і обєктивно, згідно з наданими доказами розглянув спір, прийняв правильне рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» відхилити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на неї може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді