Справа № 140/155/16-ц
№ 2/140/193/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2016 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді Слободяник Т.В.

при секретарі Затишняку А.О.

адвоката Примакової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Між Акціонерним КБ «Райффайзенбанк Україна» і ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір № ML-В00/292/2006 від 09.11.2006 року згідно якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 30650 доларів США зі строком повернення до 08.11.2031 року.

В забезпечення своєчасності виконання зобов»язань Позичальником по Кредитному договору № ML-В00/292/2006 від 09.11.2006 року був укладений Договір поруки NCR-ВОО/292/2006 від 09.11.2006 року з ОСОБА_3 що виступила Поручителем і прийняла на себе зобов»язання відповідати за повне та своєчасне виконання зобов»язань Позичальником перед Банком по кредитному договору і як Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Банком при виконанні боргових зобов»язань в тому ж обсязі що і Позичальник.

Відповідно Позичальник ОСОБА_2 і Поручитель ОСОБА_3 є зазначеними у позові відповідачами.

Згідно Кредитного договору від 09.11.2006 року Позичальник зобов»язувався прийняти, належним чином використати та повернути Банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені у Кредитному договорі, сплатити відповідну платню за користування кредитом, а також погашати відповідну частину кредиту та нарахованих відсотків здійснювати щомісячно як визначено у Кредитному договорі.

Взяті Позичальником зобов»язання мають виконуватися належним чином згідно умов Кредитного договору.

Але ОСОБА_2 свої зобов»язання по Кредитному договору як Позичальник не виконувала і станом на 02.11.2015 року допустила заборгованість по Кредитному договору № ML-В00/292/2006 від 09.11.2006 року перед Банком становить 11156,25 доларів США з еквівалентом станом на 02.11.2015 року офіційного курсу НБУ становить 256 523,46 гривні і це саме залишок заборгованості за кредитом.

Позичальник не виконав належним чином свої зобов»язання щодо повернення кредиту в установлені строки.

Спроби Банку врегулювати питання погашення кредитної заборгованості в досудовому порядку не призвели до позитивних результатів.

Виконання зобов»язань може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою і т.і..

Неустойка (пеня) це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання.

Станом на 02.11.2015 року Позичальнику нарахована неустойка (пеня) за порушення строків погашення кредиту у розмірі 149640,65 гривень.

Порушення Позичальником умов договору є цивільним правопорушенням згідно ст. 629 ЦК України за якою є безумовне та обов»язкове виконання договору.

За умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю б/№ від 10.12.2010 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором № ML-В00/292/2006 від 09.11.2006 року укладеним між АКБ «Райффайзенбанк Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до Позичальника та Поручителя згідно Кредитного договору № ML-В00/292/2006 від 09.11.2006 року і Договору поруки № CR-В00/292/2006 від 09.11.2006 року.

У зв»язку з порушенням і не виконанням умов Кредитного договору № ML-В00/292/2006 від 09.11.2006 року з боку Позичальника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» і звернулося з даним позовом до Позичальника ОСОБА_2 та Поручителя ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості в сумі 11156,25 доларів США та пені у сумі 149640,65 гривень.

В судові засідання представник позивача ОСОБА_4, що діє згідно довіреності, не з»являвся, подаючи клопотання про розгляд позову у його відсутність з підтриманням позовних вимог та їх задоволенням у повному обсязі, наданням згоди на ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідачка ОСОБА_2 позову не визнала, пояснивши що вона кредит і відсотки сплатила. Зазначений кредит взяла для купівлі квартири. На протязі 2006-2013 років погашала кредит та відсотки, а в 2011 році квартиру у м. Вінниці було продано за 159685,05 гривень і зазначена сума пішла на погашення кредитної заборгованості, що відповідачка підтвердила відповідними оригіналами квитанцій та їх копії долучила до матеріалів цивільної справи.

Відповідачка ОСОБА_2, її представник адвокат Примакова В.В. просять в позові відмовити як безпідставному.

Відповідачка ОСОБА_3 в судові засідання не з»являється, зі слів ОСОБА_2 з якою вона перебуває у родинних відносинах, ОСОБА_3 виїхала з України в іншу країну на постійне місце проживання.

Суд, заслухавши відповідачку ОСОБА_2, її представника адвоката Примакову В.В., дослідивши письмові докази надані сторонами, прийшов до висновку що між сторонами дійсно мав місце Кредитний договір № ML-В00/292/2006 від 09.11.2006 року і Договір поруки № CR-В00/292/2006 від 09.11.2006 року (а.с. 5-8), (а.с.17).

Позичальником не надано даних про погашення кредитної заборгованості, починаючи з часу укладення договору, а тільки з дати реструктуризації - 19.07.2011 року (а.с. 13-16).

Зроблено розрахунок заборгованості за Кредитним договором № ML-В00/292/2006 від 09.11.2006 року з ОСОБА_2 станом на 02.11.2015 року (а.с.35).

Заборгованість становить 11156,25 доларів США і пеня 149640,65 гривень.

Однак, в зазначеному розрахунку є розбіжності із погашенням кредиту згідно квитанцій наданих ОСОБА_2 згідно яких нею погашено 284 767,36 гривень.

В 2011 році було продано квартиру ОСОБА_2 і 159 685,05 гривень пішло на погашення кредитної заборгованості згідно квитанції № 31 від 13.07.2011 року.

У досудовій вимозі про погашення заборгованості по кредиту від 06.07.2015 року зазначено борг по тілу кредиту в сумі 11156,25 доларів США (а.с.33).

Але як слідує з розрахунку банку 19.07.2011 року було погашено кредит в сумі 14802,80 доларів США (а.с.35). ОСОБА_2 продовжувала проводити плату ще до жовтня місяця 2013 року.

Станом на кінець 2013 року згідно даних відповідачки вона сплатила кредит в сумі 284767,36 гривень що за курсом долара США навіть по ринковій вартості склало більше 35000 доларів США.

Тому співставляючи розрахунки надані Банком і Позичальником з них слідує що вони відрізняються між собою в сумах. Однак, суд вважає за правильне прийняти до уваги надані відповідачкою докази - квитанції про погашення нею кредитної заборгованості з 2006 року по 2013 рік, які Банком не надані, представник Банку як позивача у судові засідання не з»являвся для роз»яснення вимог в частині суми зазначеного боргу.

На підставі викладеного в позові ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відмовити як недоведеному.

Керуючись ст. ст. 525,526,530,536,546,549,553,1049,1050,1054 ЦК України, 208,209,213-218,223,294 ЦПК України, суд

Вирішив:

В позові ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 10-и днів з дня його проголошення, а особою що не була присутня в судовому засіданні в цей же строк з дня отримання копії рішення суду, до апеляційного суду Вінницької області через Немирівський районний суд.

Суддя: (підпис)

Копія вірна:

Суддя: