Справа № 343/893/16-ц
Провадження № 22-ц/779/1454/2016
Головуючий у 1 інстанції Пулик В. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Соколовського В.М.,

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.,

секретаря Бойчука Л.М.,

з участю: апелянта ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Долинського районного суду від 18 травня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Посилалась на те, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який вони зареєстрували 09 липня 2011 року. 22 вересня 2013 року в них народилася дочка ОСОБА_5, яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач працездатний, тому має можливість надавати грошову допомогу на утримання дочки, однак в добровільному порядку не виконує свій батьківський обовязок.

Рішенням Долинського районного суду від 18 травня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнення аліментів розпочато з 25 квітня 2016 року і вирішено проводити до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 551 гривню 20 копійок судового збору та на користь ОСОБА_4 400 гривень за надання правової допомоги.

На зазначене рішення відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що воно підлягає зміні в частині розміру аліментів через невідповідність висновків суду обставинам справи. Також, на думку апелянта, рішення підлягає скасуванню у звязку з неповним зясуванням обставин справи та порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що працює на 0,5 посадового окладу зубного техніка та 0,5 посадового окладу обліковця і його середньомісячний дохід становить близько 1200- 1300 грн. відповідно до довідки про доходи. Стверджує, що в матеріалах справи немає жодного доказу, який би підтверджував рівень його матеріального забезпечення, розмір заробітної плати, стан здоровя та наявність на утриманні інших осіб. Тому вважає, що твердження суду про те, що він працездатний та працевлаштований, має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини в розмірі 800 грн. щомісячно, інших утриманців немає, не відповідає дійсності.

Зазначає, що жодного доказу, який би підтверджував те, що він має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, позивачкою не надано. Оскільки він офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату і не має інших доходів, його заробіток є сталим, то визначення аліментів у твердій грошовій сумі суперечить вимогам ст.184 Сімейного кодексу України.

Вважає, що стягнення з нього аліментів в розмірі 800 грн. ставить його у важке матеріальне становище, оскільки він не має змоги сплачувати таку суму, про що повідомляв Жовківський районний суд Львівської області, який проводив його допит, зазначав, що не заперечує проти сплати аліментів в розмірі 600 грн., що становить половину заробітної плати. Однак додаткові пояснення та докази він збирався надати на черговому засіданні суду першої інстанції, про дату якого його належним чином повідомлено не було, чим порушено ст.27 ЦПК України. Також копію позовної заяви та ухвалу про відкриття провадження у справі він отримав лише 10.05.2016 року на засіданні Жовківського районного суду, що також порушує його права, передбачені ст.27 ЦПК України.

Також, на думку апелянта, судом не враховано ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої розмір аліментів не повинен перевищувати 50% заробітної плати особи, з якої проводиться стягнення.

Зазначає, що в порушення вимог ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, суд не перевірив матеріальне становище платника аліментів, стан його здоровя та наявність на його утриманні непрацездатних батьків, чим допущено порушення принципу повного та всебічного зясування обставин справи.

Крім цього вважає, що суд безпідставно дійшов висновку, що позивач поніс витрати на правову допомогу в розмірі 400 грн., оскільки такий висновок не відповідає ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Суд не звернув увагу та не надав належної оцінки переліку послуг, визначених договором між адвокатом та позивачем, а саме, тому, що вони не входять до переліку послуг, визначених вищевказаним законом.

Враховуючи розмір його заробітної плати, те, що він потребує серйозного лікування у звязку із загостренням хронічної хвороби поверхневого гастриту, те, що на його утриманні перебуває двоє непрацездатних батьків, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивачка у судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Апелянт та його представник доводи апеляційної скарги підтримали з мотивів, викладених у ній.

Вислухавши доповідача, пояснення апелянта та його представника, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Апелянтом рішення суду оскаржується в частині розміру аліментів, а тому саме в цій частині воно підлягає перегляду. В іншій же частині рішення апеляційним судом не переглядається.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду зазначеним вимогам відповідає.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 липня 2011 року та є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ст.182 ч.1 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів.

Статтею 182 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Правильно застосувавши вищезазначені норми закону, судом вірно встановлено, що відповідач по справі працездатний та працевлаштований, має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, інших утриманців не має, однак в добровільному порядку не виконує свій батьківський обовязок, тому, з урахуванням матеріального становища відповідача, суд обґрунтовано задовольнив частково позов, стягнувши з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень щомісячно.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та нормам чинного законодавства

Доводи, викладені в апеляційній скарзі про те, що визначення аліментів у твердій грошовій сумі суперечить вимогам ст.184 Сімейного кодексу України, не заслуговують на увагу з огляду на те, що відповідач, будучи допитаний Жовківським районним судом Львівської області, позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти у розмірі 600 гривень щомісячно. Тобто відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, із долученої відповідачем довідки про доходи (а.с.39) видно, що дохід відповідача є мінливим, а не стабільним.

Крім того, безпідставними є доводи апелянта про неврахування тієї обставини, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки, оскільки вони, будучи пенсійного віку, отримують пенсійне забезпечення.

Що стосується посилання апелянта на те, що суд безпідставно дійшов висновку про те, що позивач поніс витрати на правову допомогу в розмірі 400 грн., є надуманими та голослівними, оскільки вказані витрати документально підтверджені і цілком обґрунтовані.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції зясовано всебічно та повно, дано їм вірну правову оцінку, а рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Долинського районного суду від 18 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.М. Соколовський

Судді: Г.П. Мелінишин

ОСОБА_7