Справа № 464/2771/16 Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 22-ц/783/6765/16 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Шумської Н.Л.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника КС «Бойківщина» - Мазурика В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 29 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, треті особи: Сихівський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, Кредитна спілка «Бойківщина», Управління пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львові, про визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 29 вересня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що наявність арештів на спірний автомобіль та його вилучення позбавило ОСОБА_2 можливості користування та володіння автомобілем, а ухилення ОСОБА_5 від здійснення дій по зняттю з реєстрації майна позбавило можливості позивача розпоряджатись спірним автомобілем, відтак висновок суду про відсутність спору між сторонами є помилковим. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам відповідає.

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати за ним право власності на транспортний засіб RENAULT KANGOO 2000 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та звільнити вказаний автомобіль з-під арешту.

Як убачається з матеріалів справи, довіреністю від 13.06.2009 року (а.с. 9) ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_2 та ОСОБА_6 бути його представником при продажу (обміні, здачі в оренду, заставі в забезпечення його зобов»язань тощо) за ціною та на умовах на їх розсуд належного йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ автомобіля фабричної марки RENAULT KANGOO 2000 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу від 13.06.2009 року ОСОБА_5 продав належний йому транспортний засіб марки RENAULT KANGOO 2000 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 Згідно умов договору покупець зобов»язаний перереєструвати транспортний засіб на своє ім»я (поставити автомобіль на облік в органах державної автоінспекції відповідно до вимог діючого законодавства України) до 13.06.2010 року (а.с.6).

Підстави набуття права власності на майно чітко визначені цивільним законодавством.

Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 7.09.1998 року № 1388, встановлює єдину на території України процедуру державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок (талі - транспортні засоби) та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Цей Порядок є обов»язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов»язки та реалізують права цих власників у межах наданих їм повноважень. Державна реєстрація транспортних засобів, згідно п. 3 Порядку, здійснюється органами Державтоінспекції МВС з метою контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів встановленим в Україні вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням вимог законодавства, що визначає порядок сплати податків, внесення інших обов»язкових платежів, використання транспортних засобів в умовах воєнного та надзвичайного стану, а також для забезпечення їх обліку та попередження протиправних дій щодо них. Особи, які порушують цей Порядок, згідно п.5 несуть відповідальність згідно із законом.

Цим нормативним документом також чітко врегульовано порядок реєстрації транспортних засобів. Зокрема, власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники (далі -власники) зобов»язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк реєстрації може бути продовжено у разі неможливості власника транспортного засобу (хвороба, відрядження, інші поважні причини) вчасно її здійснити. Експлуатація транспортних засобів, не зареєстрованих у підрозділах ДАІ, забороняється.

Перереєстрація транспортних засобів (п.33 Порядку) проводиться у разі зміни їх власника, місця стоянки, місцезнаходження або найменування власника - юридичної особи, місця проживання або прізвища, імені чи по батькові фізичної особи, яка є власником транспортного засобу, а також кольору, марки або моделі транспортного засобу внаслідок переобладнання чи заміни двигуна або кузова, інших вузлів та агрегатів, що мають ідентифікаційні номери.

Позивачем не було вчинено дій для реєстрації за ним спірного автомобіля, що свідчило б про його купівлю.

Договір, згідно ч. 1 ст. 639 ЦК України, може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Незалежно від дотримання письмової форми договору купівлі-продажу, повинні були бути виконані вимоги Порядку, який є обов»язковим для застосування усіма фізичними та юридичними особами.

Тому відсутність реєстрації транспортного засобу за позивачем свідчить про відсутність підстав для визнання за ним права власності на транспортний засіб RENAULT KANGOO 2000 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та звільнення вказаного автомобіль з-під арешту.

Враховуючи наведене, районний суд прийшов до правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Висновки суду достатньо мотивовані і підтверджені доказами, наявними в матеріалах справи.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 29 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді: