13 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., ЗавгородньоїІ.М., Ситнік О.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Житлово-будівельного кооперативу «Рассвет-40» про захист прав споживача житлово-комунальних послуг, визнання заборгованості безпідставною та незаконною,
за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У липні 2015 року ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Рассвет-40» (далі - ЖБК «Рассвет-40») про захист прав споживача житлово-комунальних послуг, визнання заборгованості безпідставною та незаконною.
На обґрунтування позовних вимог представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 зазначала, що 19 червня 2015 року ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу було скасовано судовий наказ про стягнення заборгованості за комунальні послуги з її довірителя. Проте на час звернення з відповідним позовом до суду з боку відповідача звучать погрози про сплату заборгованості. Позивач вважає, що такі вимоги ЖБК «Рассвет-40» є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності, оскільки позивачу, до звернення відповідача до суду для видачі судового наказу, не було відомо про її наявність. Договір з ЖБК «Рассввет-40» позивач не укладав, рахунків не отримував. Позивач не має на меті не сплачувати грошові кошти за отримані ним комунальні послуги, однак вважає, що нараховані суми є завищеними, а відповідач умисно не повідомляв позивача про наявну заборгованість. Позивач також вважав, те що відповідачем сформовані квитанції, які не відповідають вимогам закону, а саме в них не зазначено заборгованість на початок і на кінець місяця, не зазначено прізвище особи, яка її видала, печатки підприємства, що в сукупності ставить під сумнів законність цих квитанцій. Також вказані квитанції містять незрозумілі нарахування та порожні графи. Крім того, позивач вважав, що відповідачем безпідставно нарахована заборгованість по холодній воді з травня по листопад 2015 року, оскільки в квартирі ніхто не зареєстрований та не мешкає. Позивач зазначав і те, що відповідач, як виконавець житлово-комунальних послуг зобовʼязаний підготувати та укласти з позивачем договір на надання житлово-комунальних послуг та повідомити про наявну заборгованість, що ЖБК «Рассввет-40» зроблено не було. Крім іншого позивач вказував, що ЖБК «Рассввет-40» взагалі не надавало комунальні послуги, а штраф та пеня є не обґрунтованими, зазначаючи при цьому, що законодавстві відсутнє поняття штраф та пеня за спожиті комунальні послуги. Крім того вказав, що до нарахованої пені необхідно застосувати строк позовної давності в один рік.
Позивач вважав, що рахунки виписані відповідачем не відповідають вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оскільки не місять відомостей відповідно до вимог зазначених норм закону, що підтверджує неправомірність та незаконність наданих рахунків.
Ураховуючи зазначене, та після уточнення позовних вимог у січні
2016 року, позивач просив визнати вимоги ЖБК «Рассвет-40» безпідставними та незаконними і зобовʼязати ЖБК «Рассвет-40» списати з особового рахунку ОСОБА_4 безпідставно нараховану суму за житлово-комунальні послуги та штрафи і пені за період 1999 року по
30 листопада 2015 року у розмірі 62 064 грн 27 коп.; визнати дії ЖБК «Рассвет-40» протиправними та незаконними, що виявилось у складанні рахунків на житлово-комунальні послуги, що не відповідають вимогам Закону України « Про захист прав споживачів», ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»; зобовʼязати ЖБК «Рассвет-40» надати рахунки, які б відповідали ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Зобовʼязати ЖБК «Рассвет-40» опломбувати прилади обліку (лічильник) для холодної води за адресою: АДРЕСА_1.
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 січня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2016 року рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 січня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із безпідставності та недоведеності заявлених позовних вимог.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності належить позивачу

ОСОБА_4

ЖБК «Рассвет-40» є колективним замовником житлово-комунальних послуг для потреб утримання будинку.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 червня 2015 року скасований судовий наказ від 14 травня 2015 року № 214/293/15-ц, виданий Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за заявою ЖБК

«Рассвет-40» про стягнення заборгованості за комунальні послуги з ОСОБА_4 в розмірі 59 183 грн 49 коп., а також судовий збір в розмірі 233 грн 50 коп.

Звертаючись з позовом до суду, який у подальшому було уточнено, позивач просив:визнати вимоги ЖБК «Рассвет-40» безпідставними та незаконними і зобовʼязати ЖБК «Рассвет-40» списати з особового рахунку ОСОБА_4 безпідставно нараховану суму за житлово-комунальні послуги та штрафи і пені за період 1999 року по

30 листопада 2015 року у розмірі 62 064 грн 27 коп.; визнати дії ЖБК «Рассвет-40» протиправними та незаконними, що виявилось у складанні рахунків на житлово-комунальні послуги, що не відповідають вимогам Закону України « Про захист прав споживачів», ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»; зобовʼязати ЖБК «Рассвет-40» надати рахунки, які б відповідали ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»; зобовʼязати ЖБК «Рассвет-40» опломбувати прилади обліку (лічильник) для холодної води за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобовʼязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування .

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на цивільний захист. Захист же цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способом захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України, зокрема: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Крім того, підстава позову це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України) і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування (п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України). Підстави позову не можна змішувати з нормами права, на які посилається позивач. Зазначений висновок узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду України, який зазначав, що під підставами позову, які згідно зі ст. 31 ЦПК може змінити лише позивач, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону, яку суд може замінити, якщо її дія не поширюється на ці правовідносини.

ураховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за безпідставністю та недоведеності, оскільки встановив, що із заявлених позовних вимог не вбачається, яким чином та у який спосіб відповідач - ЖБК «Рассвет-40», порушує, не визнає або оспорює право позивача, як споживача житлово-комунальних послуг.

При цьому суди попередніх інстанцій вірно зазначили, щодо підстав відмови в частині зобов'язання ЖБК «Рассвет-40» списати з позивача нараховану суму заборгованості за житлово-комунальні послуги та штрафи, пеню за період 1999 року по 30 листопада 2015 року у розмірі 62 064 грн

27 коп., а також визнання дій ЖБК «Рассвет-40» протиправними та незаконними з приводу складання рахунків на житлово-комунальні послуги, які не відповідають вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та зобов'язання надати рахунки, які б відповідали зазначеними вимогам норм закону, оскільки позивачем було не правильно обраний спосіб захисту прав.

Крім того, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що суд не може та не наділений таким правом, як визнання дій ЖБК «Рассвет 40» протиправними та незаконними у звʼязку із складанням рахунків за житлово-комунальні послуги.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до не згоди з судовими рішеннями.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 січня 2016 року та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2016 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Житлово-будівельного кооперативу «Рассвет 40» про захист прав споживача житлово-комунальних послуг, визнання заборгованості безпідставною та незаконною залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко І.М. Завгородня О.М. Ситнік