Справа № 216/4064/15-ц
провадження № 2-з/216/120/16
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

10 жовтня 2016 року.

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бондарєвої О.І.

при секретарі Городнічевої Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, у м. Кривому Розі заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про визнання договору дійсним та стягнення суми заборгованості за договором.

07.10.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в обгурнтування якої зазначено, що ціна позову значна, а відповідач не має постійного місця роботи та постійно перебуває за межами України. У разі ухвалення рішення про стягнення суми боргу, у відповідача буде можливість до набрання рішенням суду законної сили, провести відчуження належного йому майна, зокрема це може зробити його представник на підставі довіреності, що в свою чергу зробить неможливим, або значно утруднить виконання можливого рішення суду.

В зв'язку з цим позивач вважає, що достатнім забезпеченням позову буде накладення арешту на частину нерухомого майна, яке належить відповідачу, та яке за своєю вартістю співмірне із заявленими позовними вимогами. Таким нерухомим майном є трикімнатна квартира АДРЕСА_1, яка належить відповідачу.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 152 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Суд, розглянувши заяву, матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню, оскільки вимоги позивача щодо накладення арешту на нерухоме майно відповідача, не є співрозмірними заявленому позову, так як в матеріалах справи відсутні докази щодо вартості сувенірних мечів. Крім того позивачем не надано до суду жодного доказу належності вищезазначеного нерухомого майна, на яке він просить суд накласти арешт, відповідачу ОСОБА_2 ОСОБА_3.

Керуючись ст. ст. 151-154, 208, 209, 210 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, про забезпечення позову, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі її постановлення без участі особи, яка її оскаржує - протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Бондарєва О.І.