Справа № 203/4201/16-ц
У Х В А Л А

20 жовтня 2016 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Булеці А.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представників відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську заяву відповідачки ОСОБА_5 про скасування заходів забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м.Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7, треті особи Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_8 Аваль», Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Кіровський відділ державної виконавчої служби м.Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_9 на нерухоме майно виставочний салон непродовольчих товарів по вул.Січеславська Набережна (колишня вул.ОСОБА_10Леніна), будинок 1А, в м.Дніпро, зняття арешту з вказаного майна.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 19.09.2016 року по вказаній справі було задоволено заяву позивача про забезпечення позову та до набрання законної сили судовим рішенням по справі зупинено реалізацію спірного арештованого майна виставочного салону непродовольчих товарів по вул.Січеславська Набережна (колишня вул.ОСОБА_10Леніна), будинок 1А, в м.Дніпро.

10.10.2016 року відповідачкою ОСОБА_5 до суду подано заяву в порядку ст.154 ЦПК України, в якій остання просила скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 19.09.2016 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_5 підтримав подану останньою заяву та просив її задовольнити.

Позивач та його представник, а також представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечували.

Відповідач ОСОБА_7 та представники третіх осіб в судове засідання не зявились, що в силу ч.5 ст.154 ЦПК України не перешкоджає вирішенню судом розглядає мого питання.

Перевіривши викладені в заяві доводи, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Частиною 4 ст.154 ЦПК України встановлено, що особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, може подати до суду заяву про їх скасування.

Як розяснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до ухвали від 19.09.2016 року, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд враховував, предмет заявлених позивачем позовних вимог, зазначені в обґрунтування позову та заяви про його забезпечення обставини і надані до них докази, інтереси позивача та інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів, наявні ризики ускладнення виконання рішення суду в разі можливого задоволення позову, навівши відповідні мотиви та висновки з посиланням на норми закону в ухвалі.

Звертаючись до суду з заявою про скасування вжитих заходів забезпечення позову відповідачка ОСОБА_5М, посилалась на те, що вона не була повідомлена судом про розгляд вказаного питання.

Разом з тим, ч.1 ст.153 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову судом було дотримано вимог ч.1 ст.153 ЦПК України. Копія ухвали, з урахуванням положень ч.7 ст.153 ЦПК України була направлена на адресу відповідачки рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Також суд вважає необґрунтованими доводи заяви про фактичне зупинення судом внаслідок винесення ухвали від 19.09.2016 року виконання іншого судового рішення, оскільки вказаною ухвалою було зупинено реалізацію спірного майна в рамках зведеного виконавчого провадження з виконання судового рішення про стягнення коштів з боржника ОСОБА_7 на користь стягувача ОСОБА_5, а не в рамках виконання судового рішення, що стосувалось спірного нерухомого майна.

При цьому судом було застосовано вид забезпечення позову, що прямо передбачений п.5 ч.1 ст.152 ЦПК України та з урахуванням розяснень, наданих судам в п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна».

Інші доводи заяви фактично зводяться до заперечень відповідачки щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог, з посиланням на відповідні норми права, певні обставини та докази, що підлягають дослідженню та оцінці судом під час подальшого розгляду справи по суті та не спростовують висновків, якими керувався суд при прийнятті рішення про вжиття заходів забезпечення позову, а лише підтверджують факт оспорювання прав позивача на спірне нерухоме майно та обгрунтованість забезпечення позову.

З огляду на зазначене, а також враховуючи, що на теперішній час цивільна справа по суті не розглянута, суд приходить до висновку, що потреба в забезпеченні позову та підстави для цього, зазначеним в ухвалі від 19.09.2016 року не відпали. А тому відповідна заява відповідачки ОСОБА_5 підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.151,154,208-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви відповідачки ОСОБА_5 про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.Ю.Казак