Провадження № 22-ц/780/6118/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 4 22.12.2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого судді Сержанюка А.С., членів колегії суддів Журби С.О., Суханової Є.М., із участю секретаря Спеней І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_4 про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї для примусового виконання рішення суду,

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 жовтня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

На обґрунтування зазначеного рішення зазначено, що ОСОБА_2 в позовній заяві та її представник в судовому засіданні не надали суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували заявлені позовні вимоги, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Не погоджуючись із ухваленим заочним рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Просить заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 жовтня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Суд, з'ясувавши обставини і перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши учасників процесу у судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що підтверджується матеріалами справи, заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 липня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 249 201,07 грн. та судові витрати - 2 492,02 грн., а всього 251 693,09 грн. ( а.с. 4-5 т. 1 ).

Відповідно до постанови старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 06 квітня 2015 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №369/3527/14-ц, виданого 07 серпня 2014 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 249 201,07 грн. та судових витрат- 2 492,02 грн., а всього - 251 693,09 грн. ( а.с. 6-7 т. 1 ).

Згідно відповіді Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції Головного управління юстиції у Черкаській області від 27 серпня 2015 року №12288.4, у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», з метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем направлені запити в відповідні установи, що здійснюють реєстрацію прав власності.

Згідно відповіді Державної податкової служби на запити, сформовані державним виконавцем в Єдиному державному реєстрі, інформація щодо належних боржнику рахунків, відкритих в банківських чи інших установах, та інформація щодо джерел отримання доходів боржником відсутня.

Рухомого та нерухомого майна, зареєстрованого за боржником по м. Умані, не виявлено ( а.с. 8 т. 1 ).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна, ОСОБА_4 на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу від 30 квітня 2010 року належить двокімнатна квартира №37 в будинку №11а, що по вул. Вітянській в м. Вишневе, Києво-Святошинського району, Київської області, загальною площею 50,3 кв.м., житловою площею 28,0 кв.м. ( а.с. 9-10 т. 1 ).

Постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 13 жовтня 2015 року старшим державним виконавцем Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5 при примусовому виконанні виконавчого листа №369/3527/14-ц; 2/369/1949/14, виданого 07 серпня 2014 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 249 201,07 грн. та судових витрат - 2 492,02 грн., а всього -251 693,09 грн., встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке необхідно звернути стягнення, боржник обмежений у праві виїзду за межі України ухвалою Уманського міськрайонного суду від 02 вересня 2015 року і на підставі вимог п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено виконавчий лист №369/3527/14-ц повернути стягувачу ( а.с. 43, 44 т. 1 ).

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу позов задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, який зареєстрований 20 січня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Уманського міського управління юстиції у Черкаській області за актовим записом №8 ( а.с. 57 т. 1 ).

У звязку із чим, 28 жовтня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із названим позовом, де, посилаючись на вимоги ст.ст. 366, 370, 371 ЦК України, ст. ст. 60, 70 СК України, просила виділити ОСОБА_3 в натурі 1/2 частину квартири №37, що по вул. Вітянській, 11а в м. Вишневе, Києво-Святошинського району, Київської області для звернення стягнення на неї для примусового виконання рішення Києво-Святошинського районного суду №369/3527/14-ц від 03 липня 2014 року про стягнення на користь ОСОБА_2 251 693,09 грн., шляхом її продажу на публічних торгах за ціною, визначеною в порядку Закону України «Про виконавче провадження» ( а.с. 2-3 т. 1 ).

Ухвалюючи рішення у справі, місцевий суд обгрунтовано виходив із відсутності доказів на підтвердження можливості виділу відповідачу 1/2 частини спірної квартири і відсутності клопотання позивача щодо призначення по справі відповідної експертизи для вирішення цього питання.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне зауважити, що спірна квартира має загальну площу 50,3 кв.м. і житловою - 28 кв.м. та складається з двох кімнат, місць загального користування, призначених для проживання однієї сім'ї.

Враховуючи обмежену площу квартири, неможливість її переобладнання, перебудови у зв'язку із цим, виділення половини квартири відповідачу згідно заявлених позовних вимог є неможливим.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив обставини, визначив відповідно до них правовідносини, прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог і, з додержанням норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 366, 371 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58-60, 212-213 ЦПК України, ухвалив законне і обґрунтоване рішення по заявленим вимогам на підставі належних та допустимих доказів по справі.

При цьому, позивач не позбавлена можливості реалізувати своє право на захист своїх інтересів у спосіб, визначений ч. 2 ст. 366 ЦК України, згідно якої у разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу.

У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов'язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

А тому, доводи ОСОБА_2 про незаконність та необґрунтованість рішення, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, зокрема, ст.ст. 366, 371 ЦК України, ст. 214 ЦПК України, на думку апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, оскільки вони повністю спростовуються належними та допустимими доказами по справі.

Інші доводи апеляції, зокрема, про неможливість виконання судового рішення, перебування у спільній власності відповідача з третьою особою спірної квартири, наявність права у позивача на звернення стягнення на частину майна боржника, на переконання апеляційного суду, не свідчать про обгрунтованість заявлених позовних та апеляційних вимог в силу їх необгрунтованості.

Таким чином, викладені у апеляції доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, а тому оскаржуване рішення, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 308 ЦПК України.

Окрім цього, згідно вимог ч. 3 ст. 309 ЦПК України, порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого судом не виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_4 про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї для примусового виконання рішення суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: С.О. Журба

ОСОБА_6