Справа №333/3291/16-ц
Провадження №2/333/1992/16
09 листопада 2016 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Наумової І.Й.,
при секретарі Кунець В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визначення порядку користування квартирою і вселення, -
ОСОБА_1 звернувся до суду позовом до ОСОБА_2, в якому просив визначити порядок користування квартирою № 27 в будинку № 23 по просп. 40-річчя Перемоги в м. Запоріжжі між ним та відповідачем. Виділити в його користування жиле приміщення у вигляді кімнати 4 площею 10,2 кв.м., ОСОБА_2 виділити в користування житлові приміщення у вигляді кімнат 2,3 площею 14,2 кв.м. та 17,0 кв.м. Місця загального користування: кухню, ванну кімнату, туалет, кладову, коридор залишити в спільному користуванні. Вселити його в кімнату 4, площею 10,2 кв.м. квартири № 27 в будинку № 23 по просп. 40-річчя Перемоги в м. Запоріжжі. Зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 в користуванні вказаним приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що згідно рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.12.2015 р. за ним визнано право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину квартири № 27 в будинку № 23 по просп. 40-річчя Перемоги в м. Запоріжжі. Після набрання рішенням законної сили, він зареєстрував своє право власності на 1/4 частину вказаної квартири. В квартирі зареєстрований та фактично мешкає відповідач, ОСОБА_2, який є співвласником іншої частини квартри. Він як власник 1/4 частини квартири не може скористатися своїм правом власності, оскільки відповідач не впускає його в квартиру. Квартира № 27 в будинку № 23 по просп. 40-річчя Перемоги в м. Запоріжжі складається з 3-х житлових кімнат, площею 17,0 кв.м., 14,2 кв.м. та 10,2 кв.м., загальна площа квартири складає 66,58 кв.м., житлова 41,4 кв.м.. Таким чином, на ідеальну долю позивача приходиться житлової площі 10,35 кв.м., а відповідача - 31,05 кв.м. Зважаючи на розмір кімнат в спірній квартирі - самої наближеною до площі його долі є кімната площею 10,2 кв.м., яка є ізольованою від двох інших, яку позивач просить виділити її в користування.
В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був своєчасно належним чином повідомлений. Причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань до суду від нього не надходило. На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів, та на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
Вислухавши пояснення позивача, його представника та свідків, дослідивши інші докази, які є у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 1/4 частина квартири № 27 в будинку № 23 по просп. 40-річчя Перемоги в м. Запоріжжі, згідно рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.12.2016 р.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною позивача. Після набуття права власності в порядку спадкування на частку в квартирі за № 27 в будинку № 23 по просп. 40-річчя Перемоги в м. Запоріжжі, вона неодноразово разом з чоловіком намагалися потрапити у квартиру, але відповідач їх не впускає, замінив замки на вхідних дверях, таким чином чинить перешкоди у володінні та користуванні належною позивачу власністю.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він є знайомим позивача, знає його тривалий час. Зі слів позивача йому відомо, що той набув право власності на частку в квартирі, що належала батькам позивача, але його брат, ОСОБА_2, чинить перешкоди у користуванні квартирою, не впускає його до квартири, замінив замки на вхідних дверях. Неодноразово він був присутній при намаганні позивача потрапити у квартиру АДРЕСА_1, але зважаючи на небажання відповідача відкрити двері, позивач у квартиру потрапити не міг.
Дійти згоди щодо порядку користування спільною власністю сторони не можуть.
Вимоги позивача про вселення у кімнату 4 площею 10,2 кв.м. квартири № 27 в будинку № 23 по просп. 40-річчя Перемоги в м. Запоріжжі та зобовязання відповідача не чинити перешкод в користуванні ним вказаним приміщенням, суд вважає такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1,2 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Відповідно до ч.2 ст.358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Згоди про порядок володіння та користування спірною квартирою між її співвласниками не досягнуто.
Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
При встановленні порядку користування кожному зі співвласників передається в користування конкретна частина квартири з урахуванням його частки в праві спільної власності на неї. Разом із тим виділені в користування приміщення можуть бути і неізольовані, і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно.
Таким чином, установлення співвласниками порядку користування квартирою з виділенням конкретних приміщень не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються в самостійні об'єкти власності кожного з них.
Вказана правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду України від 03.0413р. у справі №6-12цс13 та застосована судом у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
При встановленні порядку користування кожному зі співвласників передається в користування конкретна частина квартири з урахуванням його частки в праві спільної власності на неї. Разом із тим виділені в користування приміщення можуть бути і неізольовані, і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно.
Таким чином, установлення співвласниками порядку користування квартирою з виділенням конкретних приміщень не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються в самостійні об'єкти власності кожного з них.
Вказана правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду України від 03.0413р. у справі №6-12цс13 та застосована судом у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, загальна площа квартири складає 66,58 кв.м., житлова площа спірної квартири складає 41,4 кв.м.. Позивач просить виділити йому у користування кімнату № 4, площею 10,2 м.кв. в спірній квартирі, яка є ізольованою, а відповідачу кімнати № 2 площею 17,0 кв.м., кімнати № 3 площею 14,20 кв.м. в спірній квартирі, в загальному користуванні залишити: кухню, вбиральню, коридор, кладову.
Житлове приміщення, яке просить виділити позивач у користування, відповідає його ідеальній частці у спільній власності. При цьому, в результаті встановлення порядку користування квартирою не порушуються інтереси відповідача, оскільки кімнати ізольовані за своєю площею від кімнати позивача, та також відповідають його ідеальній частці у спільній власності.
Як підтверджено матеріалами справи та встановлено судом під час розгляду справи, сторони не можуть знайти домовленості у користуванні квартирою, відповідач чинить перешкоди у користуванні квартирою.
В силу наведених норм матеріального права та у відповідності до ст.ст. 3, 15 ЦПК України позивач має право на захист свого цивільного права чи інтересу у разі його невизнання.
Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в щодо зазначеного ним порядку користування підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Таким чином дії ОСОБА_2 щодо перешкод в користуванні ОСОБА_1 квартирою є такими, що порушують його права на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, тому його право підлягає захисту судом, а порушення цих прав відповідачем підлягає усуненню.
Керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 356-358 ЦК України, ст.ст. 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 88, 209, 212 215, 218,224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою і вселення - задовольнити.
Виділити ОСОБА_1 в користування житлове приміщення у вигляді кімнати № 4, площею 10,2 м.кв. в квартирі № 27 в будинку № 23 по просп. 40-річчя Перемоги в м. Запоріжжі.
Виділити ОСОБА_2 житлові приміщення у вигляді кімнати № 2 площею 17,0 кв.м., кімнати № 3 площею 14,20 кв.м. в квартирі № 27 в будинку № 23 по просп. 40-річчя Перемоги в м. Запоріжжі
Місця загального користування: кухню, ванну кімнату, туалет, кладову, коридор в квартирі № 27 в будинку № 23 по просп. 40-річчя Перемоги в м. Запоріжжі залишити в спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
Вселити ОСОБА_1 в житлове приміщення у вигляді кімнати № 4, площею 10,2 м.кв. в квартирі № 27 в будинку № 23 по просп. 40-річчя Перемоги в м. Запоріжжі.
Стягнути на користь ОСОБА_5 з ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 551.20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя І.Й. Наумова