Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1875/16-ц
Провадження № 2/553/678/2016
У Х В А Л А

Іменем України

19.08.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючої суді - ОСОБА_1,

при секретарі - Босяк К.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3,

представників відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» в особі філії Газопромислового управління «ПОЛТВАГАЗВИДОБУВАННЯ» за довіреністю ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» в особі філії Газопромислового управління «ПОЛТВАГАЗВИДОБУВАННЯ» за довіреністю ОСОБА_5 про передачу за підсудністю цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» в особі філії Газопромислового управління «ПОЛТАВАГАЗВИДОБУВАННЯ» про поновлення на роботі ,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» в особі філії Газопромислового управління «ПОЛТАВАГАЗВИДОБУВАННЯ» про визнання звільнення незаконним та скасування наказу в.о. директора ГПУ «Полтвагазвидобування» від 07.09.2015 року про звільнення, за п. 2.4 ст. 40 КЗпП України та поновлення ОСОБА_2, на посаді оператора з добування нафти й газу комплексної бригади Абазівської УКПГ Солохівськоого цеху з видобутку нафти, гази, конденсату (нафтопромислу) ПАТ «Укргазвидобування», філія Газопромислове управління «Полтавагазвидобування, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 08.09.2015 року по дату винесення рішення.

Ухвалою суду від 27 травня 2016 року року відкрито провадження по справі після виконання позивачем ОСОБА_2 вимог ухвали суду від 04 травня 2016 року.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» в особі філії Газопромислового управління «ПОЛТВАГАЗВИДОБУВАННЯ» за довіреністю ОСОБА_5 заявив клопотання про передачу справи за підсудністю, посилаючись на те, що в документах, які подані позивачем ОСОБА_2 до позовної заяви, надано копію паспорта громадянина України останнього, де місце проживання ОСОБА_2 зазначено - с. Долина. При цьому, в позві позивачем вказується , як місце проживання його м. Полтава, вул. 23 зїзду КПРС без зазначення номеру будинку та квартири.

В обґрунтування даного клопотання наголошували на тому, що с. Долина відноситься до Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, тому вирішення даного спору підсудне Октябрському районному суду м. Полтави ( за місцем реєстрації відповідача) або Полтавському районному суду Полтавської області ( за місцем реєстрації позивача).

При цьому, в обґрунтування даного клопотання вказували, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності. Враховуючи те, що позивачем не надано суду належних доказів того, що він зареєстрований та проживає на території Подільського (Ленінського) району м. Полтави та зважаючи на те, що відповідно до копії паспорту серії КО № 071925, виданого ОСОБА_2 Полтавським РВ УМВС України в Полтавській області 21.03.2000 року, місцем його проживання значиться ІНФОРМАЦІЯ_1 дана справа не підсудна Ленінському районному суду м. Полтави, звязку з чим просив передати справу на розгляд до Полтавського районного суду Полтавської області для розгляду за місцем реєстрації позивача.

Представник відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» в особі філії Газопромислового управління «ПОЛТВАГАЗВИДОБУВАННЯ» за довіреністю ОСОБА_6 підтримав вказане клопотання та наполягав на його задоволенні.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 проти даного клопотання заперечував, посилаючись на його безпідставність, оскільки позови, які випливають з трудових відносин подаються за вибором позивача і за місце реєстрації чи його проживання. При цьому, наголошував на тому, що стороною відповідача не спростовано того факту, що позивач проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою про місце проживання - Голови селищного комітету с. Вакуленці та листами опитування мешканців даної вулиці. При цьому, дана заява сторони відповідача про передачу справи за підсудністю є по своїй природі такою, що порушує право позивача на доступ до правосуддя, закріплене Європейським судом, тому зважаючи на вказані обставини просив відмовити в його задоволенні з підстав безпідставності та необґрунтованості.

Вислухавши думку учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про безпідставність та необгрутованістю заяви представника відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» в особі філії Газопромислового управління «ПОЛТВАГАЗВИДОБУВАННЯ» за довіреністю ОСОБА_5 про передачу справи за підсудністю за наступних підстав.

Частиною 2 статті 109 ЦПК України визначено, що позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть предявлятись також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача ( ч.1 ст. 110 ЦПК України).

Місцем проживання фізичної особи згідно ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель, тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування а вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року під місцем перебування фізичної особи розуміється адміністративно територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Тобто, аналіз даної статті та норм чинного законодавства, свідчить про те, що позови, які виникають з трудових правовідносин, позивачем подаються, як за місцем реєстрації так і за місцем фактичного проживання, але право вибору суду до якого позивач бажає звернутися з позовом, є виключно правом вибору позивача , а не його обовязком звернутися до суду за місцем реєстрації чи проживання.

При цьому, законодавцем чітко визначено, що місце проживання чи місце реєстрації позивача повинно носити фактичний та дійсний характер.

Більше того, законодавцем не покладено на позивача обовязку надати докази на підтвердження місцея проживання та реєстрації.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи та встановлено судом в ході судового розгляду, позивач ОСОБА_2 фактично та дійсно проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3, без реєстрації, що підтверджується довідкою з місця проживання, виданою Головою селищного комітету с. Вакуленці, та листами опитування мешканців сусідніх будинків.

Поряд з цим, стороною відповідача не було спростовано встановлені вище судом обставини та не було на предмет спростування даних обставин надано суду належних та допустимих доказів.

Відсутність відповідної реєстрації позивача не спростовує факту його проживання за вказаною останнім адресою та його право звернення до суду найбільш територіально наближеного до його фактичного місця проживання.

З даних обставин суд визнає неспроможними посилання представників відповідача щодо порушення правил підсудності за даним позовом, в звязку з відсутністю тимчасової реєстрації позивача.

Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.IX.1950)., Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R(81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають обмежень права позивача доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), місце реєстрації не повинне перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про безпідставність та необгурнтованість заяви представника відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» в особі філії Газопромислового управління «ПОЛТВАГАЗВИДОБУВАННЯ» за довіреністю ОСОБА_5 про передачу за підсудністю цивільної справи, оскільки дана заява по своїй природі перешкоджає реалізації права позивача на доступ до правосуддя шляхом звернення до суду в розрізі наданого права визначеного ст. 110 ЦПК.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 109,110 ЦПК України, п. 1 ст.і 6 Конвенції захист прав людини і основоположних свобод (РИМ 4.ХІ.1950) суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» в особі філії Газопромислового управління «ПОЛТВАГАЗВИДОБУВАННЯ» за довіреністю ОСОБА_5 про передачу за підсудністю цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» в особі філії Газопромислового управління «ПОЛТАВАГАЗВИДОБУВАННЯ» про поновлення на роботі відмовити за безпідставностю та необґрунтованостю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1