У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття арешту з майна за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та товариство з обмеженою відповідальністю «Бовітон-ЛТД» звернулися до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») та відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з позовом про зняття арешту з їхнього майна, накладеного у виконавчих провадженнях на виконання рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2013 року, яким стягнуто з них на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором. Указували, що зазначене рішення апеляційного суду скасовано, у задоволенні позовних вимог банку відмовлено, проте виконавча служба відмовила їм у скасуванні накладеного арешту на їхнє майно.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2016 року у частині позовних вимог ТОВ «Бовітон-ЛТД» до ПАТ «УкрСиббанк» закрито провадження у справі.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2016 року позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задоволено частково. Знято арешт з усього майна, що належить ОСОБА_5, накладений постановою державного виконавця Понікарової А.О. від 18 квітня 2013 року в межах виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі3 231 817 грн 01 коп. Знято арешт з усього майна, що належить ОСОБА_4, накладений постановою державного виконавця Понікарової А.О. від 18 квітня 2013 року в межах виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 3 231 817 грн 01 коп. Знято арешт з усього майна, що належить ОСОБА_6, накладений постановою державного виконавця Понікарової А.О. від 18 квітня 2013 року в межах виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 3 231 817 грн 01 коп. У задоволенні решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з указаним судовим рішенням, ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, провадження у справі закрито з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просять оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі, апеляційний суд вірно виходив із того, що ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 є боржниками у виконавчому провадження, тому не можуть пред'являти такий позов, оскільки у судовому процесі вони є відповідачами та законом для них встановлений інший порядок вирішення питання.

Указаний висновок апеляційного суду відповідає роз'ясненням наданим судам у п. 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна».

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судовогорішення не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 1 ст. 342 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити ухвалу апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
С.Ф. Хопта С.П. Штелик