Ухвала

іменем україни

4 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Журавель В.І., Черненко В.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго», комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради про зобов'язання вчинити дії за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником - ОСОБА_5, на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 2 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вона є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які надають їй відповідачі за адресою: АДРЕСА_1. У зв'язку з тим, що послуги їй надавалися неналежної якості, вона звернулася до товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго», а надалі до комунального підприємства «Міськводоканал» із заявами, яких просила взяти на абонентський облік та опломбувати лічильник води багатотарифного типу ЛB-4TM2, який вона придбала та встановила в своїй квартирі за власні кошти. Однак їй було відмовлено.

З урахуванням зазначеного та уточнених позовних вимог, позивачка просила зобов'язати відповідачів опломбувати та поставити на абонентський облік лічильник води ЛB-4TM2 за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 11 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області

від 2 березня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі представника - ОСОБА_5, просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, суди на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що позивачка не довела порушення прав як споживача, оскільки для зобов'язання відповідачів до вчинення дій, згідно позовних вимог, необхідно встановлення позивачкою лічильника у порядку, передбаченому чинним законодавством, і суб'єктом господарювання, який має відповідну ліцензію. Таких доказів позивачка не надала.

Отже, доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 2 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.І.Журавель

В.А.Черненко