Справа № 6/408/92/16
У Х В А Л А

26 грудня 2016 року смт.Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі : головуючого - судді Карягіної В.А, при секретарі- Гляненко М.В..

розглянувши в судовому засіданні в залі судового засідання смт.Біловодськ подання державного виконавця Біловодського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Луганській області про заборону виїзду за кордон ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и в :

23грудня 2016року до суду надійшло подання державного виконавця Біловодського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Луганській області про заборону виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання невиконаних зобов*язань щодо виплати на користь Біловодського районного центру зайнятості 3941,16грн., залишок за якою становить1788,96грн.

В суді державний виконавець Гончарова О.Д. підтримала подання, яке просить задовольнити з підстав, викладених в ньому. Крім того зазначила, що даних про можливість або бажання боржника виїхати за кордон та наявність у нього паспорту для виїзду за кордон у неї відсутні.

Вислухавши пояснення державного виконавця Гончарової О.Д., дослідивши матеріали подання , матеріали виконавчого провадження № 25500057 суд приходить до наступного .

Згідно приписів ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити заходи для забезпечення його виконання. Одним з таких заходів є тимчасове обмеження права виїзду за кордон з вилученням паспортного документу за поданням державного виконавця.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 21.12.2010 року з ОСОБА_1 на користь Біловодського районного центру зайнятості . стягнуто суму отриманого матеріального забезпечення на випадок безробіття у розмірі 3941,61грн .

З 30.03.2011 року виконавчий лист перебуває у провадженні державної виконавчої служби Біловодського районного відділу ДВС Біловодського РУЮ, на даний час заборгованість становить 1788,96 грн. З подання видно, що ОСОБА_1, не маючи у власності земельних ділянок, сільськогосподарської техніки, транспортних засобів, вкладів, майна, заробітку, періодично сплачує суму боргу, що підтверджується заявником .

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.7 постанови №5 від 30.03.2012 року роз'яснив, що відповідно до статті 33 Конституції України свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України можуть бути обмежені лише законом. Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України „Про виконавче провадження" та статтею 377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері. Так, пунктом 5 частини 1 статті 6 вказаного Закону встановлено, що ухилення громадянином від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, є підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон - до виконання зобов'язань.

Відповідно п.18 ст.11 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

В той же час, відповідно до статті 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованого Законом України від 11 вересня 1997 року) та статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" в демократичному суспільстві заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України , відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Як вбачається з вище наведеного, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Звертаючись із поданням державний виконавець вказував на те, що у зв'язку із значною сумою заборгованості боржника виникли підстави вважати, що боржником можливий виїзд за кордон, без виконання своїх зобов'язань перед стягувачем..

Наявність в особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Однак, сама по собі наявність заборгованості по виконанню рішень суду без встановлення обставин, які б свідчили про ухилення боржника від виконання рішення, тобто дій або бездіяльності боржника, які полягають у навмисному або іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов'язків, не є підставою для застосування зазначених санкцій.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем не надано доказів, як це передбачено Законом України «Про виконавче провадження», які б свідчили про ухилення боржника від виконання судового рішення , оскільки, як свідчать данні, викладені в поданні, остання виплата боржником заборгованості з в листопаді 2016 року.

Отже, до подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України не надано доказів, які б засвідчили про факт його ухилення від виконання зобов'язань, які зазначені у виконавчому провадженні, та не здобуто таких доказів в судовому засіданні. На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Відповідно до положень вищезазначених законів така ознака - як ухилення боржника від виконання рішення є обов'язковою для вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

У зв'язку з відсутністю таких даних в матеріалах справи, а також даних про те, що ОСОБА_1 . має намір виїхати за кордон і наявності у нього такої можливості законних підстав для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.. 210, 293 ч. 1 ст.. 377-1 ЦПК України , п.5 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду в України і вїзду в Україну громадян України , суд-

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні подання державного виконавця Біловодського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Луганській області про заборону виїзду за кордон ОСОБА_1.

.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Біловодський райсуд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня винесення ухвали .

Суддя В.А.Карягіна