АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2212/16 Справа № 202/1925/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Романюк М.М., Котушенко С.П.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», третя особа орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, про визнання грошових коштів спільною сумісною власністю, визнання права власності на 1/2 частину грошових коштів та зобовязання виплатити грошові кошти,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 21 травня 2013 року помер ОСОБА_5 Рішенням Горностаївського районного суду Херсонської області від 09 грудня 2014 року встановлено факт проживання з 19.04.2012 року її та ОСОБА_5 однією сімєю без укладення шлюбу. Спадкоємцями першої черги після смерті останнього є його неповнолітній син ОСОБА_4 та мати ОСОБА_3 Позивачкою за час проживання однією сім»єю з ОСОБА_5 були накопичені спільні грошові кошти з нарахованими на них відсотками у ПАТ «КБ «Хрещатик», а саме: на картковому рахунку №5 в розмірі 18318,78 доларів США, на картковому рахунку №4 в розмірі 26,44 грн., на картковому рахунку №2620.5.001.021348 в розмірі 2285,41 грн., на поточному рахунку ФОП ОСОБА_5 №2600.0.00.01.21347 в розмірі 22,30 грн. Позивачка просила визнати вказані кошти спільною сумісною власністю її та ОСОБА_5, визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаних коштів, зобовязати ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» здійснити їй виплату 1/2 частини грошових коштів.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2015 року у задоволені позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог.

07.06.2016 року до апеляційного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_2 про відмову від позову в частині позовних вимог про визнання грошової суми в розмірі 26,44 грн. за картковим рахунком №4 та грошової суми в розмірі 22,30 грн. за поточним рахунком №2600.0.00.01.21347 в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Хрещатик» обєктами спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_5, померлого 21 травня 2013 року; визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частину грошової суми в розмірі 26,44 грн. за картковим рахунком №4 та грошової суми в розмірі 22,30 грн. за поточним рахунком №2600.0.00.01.21347 в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Хрещатик»; зобовязання Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» здійснити виплати грошової суми в розмірі 13,22 грн. за картковим рахунком №4 та грошової суми в розмірі 11,15 грн. за поточним рахунком №2600.0.00.01.21347 в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Хрещатик».

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, з частковим закриттям провадження у справі, виходячи з наступного.

Статтею 174 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову суд роз'яснює сторонам наслідки даної процесуальної дії. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 306 ЦПК України, в апеляційному суді позивач має право відмовитись від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Згідно п.3 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Частиною 1 ст. 310 ЦПК України передбачено, що рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Учасникам процесу роз»яснені наслідки закриття провадження у справі передбачені ч. 3 ст. 206 ЦПК України, якою встановлено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається; наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне задовольнити заяву ОСОБА_2 про відмову від позову в частині позовних вимог про визнання грошової суми в розмірі 26,44 грн. за картковим рахунком №4 та грошової суми в розмірі 22,30 грн. за поточним рахунком №2600.0.00.01.21347 в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Хрещатик» обєктами спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_5, померлого 21 травня 2013 року; визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частину грошової суми в розмірі 26,44 грн. за картковим рахунком №4 та грошової суми в розмірі 22,30 грн. за поточним рахунком №2600.0.00.01.21347 в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Хрещатик»; зобовязання Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» здійснити виплати грошової суми в розмірі 13,22 грн. за картковим рахунком №4 та грошової суми в розмірі 11,15 грн. за поточним рахунком №2600.0.00.01.21347 в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Хрещатик». Оскаржуване рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі у зазначеній частині.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що рішенням Горностаївського районним судом Херсонської області від 02 серпня 2013 року, що набрало законної сили, встановлено факт, що з 19 квітня 2012 року позивачка ОСОБА_2 та ОСОБА_5, який помер 21 травня 2013 року, проживали однією сімєю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, по дату смерті останнього.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є його син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та мати ОСОБА_3. Вказані особи, а також позивачка ОСОБА_2 протягом шести місяців, з часу відкриття спадщини, звернулись до відповідної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Спадкодавцем ОСОБА_5 заповіт не складався. Викладене стверджується відповідною спадковою справою Горностаївської державної нотаріальної контори ГУЮ у Херсонській області, копія якої долучена до матеріалів даної цивільної справи.

Судом також встановлено, що за життя спадкодавцем ОСОБА_5, як фізичною особою, 28.12.2011 року було укладено з ПАТ «КБ «Хрещатик» договір №170-D-64084, відповідно до якого банк прийняв у ОСОБА_5 на депозитний рахунок №70/2630.2.021348.001 грошові кошти в розмірі 50000,00 грн. на термін з 28.12.2011 року по 28.03.2012 року, процентна ставка на вклад була встановлена 22% річних; згідно заяви вкладника, після закінчення терміну вкладу кошти перераховуються на картковий рахунок, відкритий у ПАТ «КБ «Хрещатик» (а.с. 134 136 т. 2).

29.03.2012 року ОСОБА_5, як фізичною особою, було укладено з ПАТ «КБ «Хрещатик» договір №170D-71112, відповідно до якого банк прийняв у ОСОБА_5 на депозитний рахунок №70/2630.1.021348.002 грошові кошти в розмірі 6550,00 доларів США на термін з 29.03.2012 року по 29.09.2012 року, процентна ставка на вклад була встановлена 5,5% річних; згідно заяви вкладника, після закінчення терміну вкладу кошти перераховуються на картковий рахунок №5. Відповідно до виписки по даному особистому рахунку, на кінець дії зазначеного договору кошти з відсотками становили 6732,16 доларів США (а.с. 113 119 у т. 2). Згідно заяви вкладника на ім»я працівника банку від 26.09.2012 року, кошти з депозитного вкладу за договором №170D-71112 в сумі 6732,16 доларів США просив перерахувати на депозитний договір «Ощадний» - 6 місяців (а.с. 10 у т. 2).

01.10.2012 року ОСОБА_5, як фізичною особою, було укладено з ПАТ «КБ «Хрещатик» договір № 170D-118978, відповідно до якого банк прийняв у ОСОБА_5 на депозитний рахунок №70/2630.0.021348.003 грошові кошти в розмірі 6732,16 доларів США на термін з 01.10.2012 року по 01.04.2013 року, процентна ставка на вклад була встановлена 8% річних. Відповідно до виписки по даному особистому рахунку на кінець дії зазначеного договору кошти з відсотками становили 6998,98 доларів США. Згідно заяви вкладника, після закінчення терміну вкладу кошти перераховуються на його картковий рахунок, відкритий у ПАТ «КБ «Хрещатик» (а.с. 9 12 т. 2).

Встановлено, що 23.01.2013 року, у період проживання з позивачкою однією сім»єю без реєстрації шлюбу, ОСОБА_5 уклав з ПАТ «КБ «Хрещатик» договір №170D-157705 «банківського вкладу «Капітал» в доларах США зі щомісячним приєднанням (капіталізацією) процентів до суми вкладу». На підставі заяви ОСОБА_5 від 23.01.2013 року, ПАТ «КБ «Хрещатик» було прийнято на вклад за даним договором кошти у розмірі 10000,0 дол. США під процентну ставку 10% річних на термін з 23.01.2013 року по 28.01.2014 року; вказану суму вкладу було зараховано на депозитний рахунок №70/2635.7.021348.001; заявою передбачено, що після закінчення терміну вкладу кошти перераховуються на картковий рахунок клієнта, відкритий у ПАТ «КБ «Хрещатик» (а.с. 13, 14 - 15 у т. 2).

Встановлено, що 04.04.2013 року, у період проживання з позивачкою однією сім»єю без реєстрації шлюбу, ОСОБА_5 уклав з ПАТ «КБ «Хрещатик» договір №170D-349450 «банківського вкладу «Оберіг» в доларах США із місячним приєднанням (капіталізацією) процентів до суми вкладу». На підставі заяви ОСОБА_5 від 04.04.2013 року, ПАТ «КБ «Хрещатик» було прийнято на вклад за даним договором кошти у розмірі 7000,0 дол. США під процентну ставку 7% річних на термін з 04.04.2013 року по 04.10.2013 року; вказану суму вкладу було зараховано на депозитний рахунок №70/2630.9.021348.004; заявою передбачено, що після закінчення терміну вкладу кошти перераховуються на картковий рахунок клієнта, відкритий у ПАТ «КБ «Хрещатик» (а.с. 6, 7 8 у т. 2). Відповідно до виписки по даному особистому рахунку на кінець дії зазначеного договору кошти з відсотками становили 7247,84 доларів США.

Колегія звертає увагу, що 23.01.2013 року та 04.04.2013 року спадкодавцем ОСОБА_5 були укладені з ПАТ «КБ «Хрещатик» нові договори банківських вкладів, раніше укладені договори не лонгувались. У представлених банком копіях договорів та інших банківських документів, що оформлялись спадкодавцем, відсутні умови про зарахування на депозитні рахунки, відкриті за договорами від 23.01.2013 року та від 04.04.2013 року, грошових коштів з раніше укладених договорів. З витребуваних у ПАТ «КБ «Хрещатик» витягів з особових рахунків спадкодавця вбачається відсутність бухгалтерських (банківських) операцій щодо зарахування на депозитні рахунки, відкриті за договорами від 23.01.2013 року та від 04.04.2013 року, коштів за договорами, які укладались спадкодавцем раніше за часом.

Згідно довідки ПАТ «КБ «Хрещатик» за №53-05/288 від 14.04.2015 року, відповідно до внутрішніх положень банку, вся сума та нараховані відсотки за весь період дії договору №170D-157705 від 23.01.2013 року і договору №170D-349450 від 04.04.2013 року перераховані на картковий рахунок клієнта №5, відкритий на підставі договору про надання платіжної картки від 02.04.2012 року. Відповідно до наданої банком виписки по рахунку №5, на вказаний рахунок було зараховано: 04.10.2015 року - депозитний вклад з відсотками 7247,84 дол. США, 27.10.2013 року, 26.11.2013 року, 28.12.2013 року і 01.01.2014 року нараховані відсотки на залишок, 28.01.2014 року - депозитний вклад з відсотками 11058,79 дол. США, 29.01.2014 року нараховані відсотки на залишок, що станом на 14.04.2015 року загалом складає 18318,78 дол. США (а.с. 5 у т. 2, а.с. 74, 83 85 у т. 3).

Згідно наданої ПАТ «КБ «Хрещатик» виписки по рахунку №1348, відкритому на підставі договору банківського рахунку фізичної особи ОСОБА_5, станом на 20.05.2013 року внесені грошові кошти у розмірі 2244,37 грн.; у зв»язку з нарахуванням банком відсотків на вказану суму, станом на 14.04.2015 року, залишок на даному рахунку складає 2285,41 грн. (а.с. 81 82 у т. 3).

Нормами Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України встановлена презумпція виникнення права спільної сумісної власності щодо майна, набутого подружжям у шлюбі.

Згідно з вимогами ст. 60 ч. 1 СК України та ст.368 ч.3 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Для правильного застосування статті 60 СК України та визнання майна спільною сумісною власністю суд повинен установити не тільки факт набуття цього майна за час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у своїй постанові від 01.07.2015 року по справі № 6-612цс15.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, приймаючи до уваги встановлений судовим рішенням факт проживання спадкодавця та позивачки однією сім»єю без реєстрації шлюбу тривалий період часу, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про визнання спірних грошових вкладів спільною сумісною власністю спадкодавця та позивачки, враховуючи наступне.

Висновок місцевого суду про те, що ОСОБА_5 грошові кошти були покладені на депозитний рахунок ще до часу спільного проживання позивачки та ОСОБА_5, як чоловіка і жінки без шлюбу, а в подальшому перекладались на інші депозитні рахунки, - є припущенням, не ґрунтується на матеріалах справи.

Так, докази, що відповідають вимогам ст.ст. 58, 59 ЦПК України, формування грошових вкладів за договорами №170D-157705 від 23.01.2013 року у сумі 10000,0 дол. США та №170D-349450 від 04.04.2013 року у розмірі 7000,0 дол. США, а також коштів на рахунку №1348 у сумі 2244,37 грн. за рахунок особистих накопичень спадкодавця (у період до 19 квітня 2012 року) суду не надані.

Згідно представлених банком суду апеляційної інстанції копій договорів, витягів з особових рахунків спадкодавця, вбачається, що суми грошових вкладів за договорами №170-D-64084 від 28.12.2011 року, №170D-71112 від 29.03.2012 року, №170D-118978 від 01.10.2012 року не зараховувались банком на рахунки спадкодавця, кошти за якими є спірними, а саме за договорами №170D-157705 від 23.01.2013 року, №170D-349450 від 04.04.2013 року і на рахунок №1348.

Колегія звертає увагу, що договір №170D-157705 від 23.01.2013 року було укладено ОСОБА_5 через 9 місяців від початку проживання з позивачкою однією сім»єю, а договір №170D-349450 від 04.04.2013 року майже через рік.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що з 2008 року та до часу смерті ОСОБА_5 був зареєстрований у якості фізичної особи-підприємця за видом діяльності прокат побутових виробів і предметів особистого вжитку, надання в оренду нерухомого майна, будівельних машин і устаткування, що стверджується змістом Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; у 2011 році дохід спадкодавця від підприємницької діяльності склав 66500,0 грн., що стверджується податковим звітом ОСОБА_5 (а.с. 201 205 у т. 2). З 2008 року по час смерті ОСОБА_5 працював в КЗ ХОР «Каїрський психоневрологічний будинок-інтернат» на посаді директора та у 2012 2013 роках отримував заробітну плату близько 5000,0 грн. на місяць (а.с. 32 у т. 3).

Також встановлено, що позивачка має тривалий трудовий стаж, зокрема, з 2009 року вона працювала на посаді керуючого Олімпійським відділенням ВАТ «КБ «Хрещатик», заступником головного бухгалтера ТОВ ЗПП «Зерно Таврії», начальником відділення ВАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», касиром сільради; її зарплата складала 1500,0 - 2000,0 грн. на місяць; викладене стверджується копією трудової книжки позивачки, довідкою про її доходи на а.с. 192 200 у т. 2. З 2008 року ОСОБА_2 зареєстрована у якості фізичної особи-підприємця, що стверджується змістом Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; у 2009 році її дохід від підприємницької діяльності склав 371961,0 грн., у 2010 430284,0 грн, у 2011 році 462217,0 грн., що стверджується податковими звітами на а.с. 33 35 у т. 3. Згідно довідок ФОП ОСОБА_6, у 2012 2013 роках ОСОБА_2 займалась розведенням тварин та птахів з подальшою реалізацією та їй належали корови 5 і 6 голів, свині 36 і 38 голів, кози 15 та 17 голів, качки 40 та 50 штук, кури 10 штук (а.с. 206, 207 у т.2).

Виходячи з викладеного, презумпції права спільної сумісної власності щодо майна, набутого подружжям у шлюбі; враховуючи недоведеність тверджень відповідачів щодо формування спірних грошових коштів у розмірі 18318 доларів 78 центів США, що знаходяться на картковому рахунку №5, та в розмірі 2285 гривень 41 коп., що знаходяться на поточному рахунку №2620.5.001.021348 в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Хрещатик», за рахунок особистих накопичень спадкодавця у період до 19 квітня 2012 року; враховуючи доведеність факту набуття спірних грошових коштів за час проживання позивачки і спадкодавця однією сім»єю без реєстрації шлюбу, а також доведеність факту, що джерелом набуття спірних грошових сум є спільні сумісні кошти вказаних осіб, - колегія дійшла висновку про задоволення позовної вимоги щодо визнання вищевказаних грошових коштів обєктом права спільної сумісної власності позивачки ОСОБА_2 та спадкодавця ОСОБА_5.

Виходячи з викладеного, положень ч. 1 ст. 70 СК України, колегія дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позовної про визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частину спірних грошових коштів, а саме на грошові кошти в розмірі 9159 доларів 39 центів США, що знаходяться на картковому рахунку №5, та грошові кошти в розмірі 1142 гривні 71 коп., що знаходяться на поточному рахунку №2620.5.001.021348, відкритих у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Хрещатик».

Разом з тим, позовна вимога про зобовязання Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» здійснити виплати позивачці грошової суми в розмірі 9159 доларів 39 центів США з рахунку №5 та грошової суми у розмірі 1142 гривні 71 коп. з поточного рахунку №2620.5.001.021348 - задоволенню не підлягає, оскільки є передчасною, між позивачкою та ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» спору про право не встановлено.

На викладені вище обставини місцевий суд уваги не звернув, що спричинило ухвалення неправильного рішення, яке підлягає скасуванню з частковим закриттям провадження у справі та з частковим задоволенням позовних вимог.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного вище, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313 - 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2015 року скасувати.

Провадження в частині позовних вимог ОСОБА_2 про визнання грошової суми в розмірі 26,44 грн. за картковим рахунком №4 та грошової суми в розмірі 22,30 грн. за поточним рахунком №2600.0.00.01.21347 в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Хрещатик» обєктами спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_5, померлого 21 травня 2013 року; визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частину грошової суми в розмірі 26,44 грн. за картковим рахунком №4 та грошової суми в розмірі 22,30 грн. за поточним рахунком №2600.0.00.01.21347 в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Хрещатик»; зобовязання Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» здійснити виплати грошової суми в розмірі 13,22 грн. за картковим рахунком №4 та грошової суми в розмірі 11,15 грн. за поточним рахунком №2600.0.00.01.21347 в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Хрещатик» закрити.

Визнати грошові кошти в розмірі 18318 (вісімнадцять тисяч триста вісімнадцять) доларів 78 центів США, що знаходяться на картковому рахунку №5 та грошові кошти в розмірі 2285 (дві тисячі двісті вісімдесят пять) гривень 41 коп., що знаходяться на поточному рахунку №2620.5.001.021348 в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Хрещатик» обєктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_5, що помер 21 травня 2013 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на грошові кошти в розмірі 9159 (девять тисяч сто пятдесят девять) доларів 39 центів США, що знаходяться на картковому рахунку №5 та грошові кошти в розмірі 1142 (одна тисяча сто сорок дві) гривні 71 коп., що знаходяться на поточному рахунку №2620.5.001.021348, відкритих у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Хрещатик».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді