Провадження № 2/761/811/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Волошина В.О.

при секретарі: Михнюк В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям, -

в с т а н о в и в:

В червні 2015р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 3-7) до відповідача ОСОБА_3, в якому просив суд:

- стягнути з відповідача на свою користь у відшкодування матеріальної шкоди 54590,0 грн.; у відшкодування моральної шкоди 10000,0 грн., а також понесені судові витрати.

За клопотанням сторони позивача, в порядку ст. 33 ЦПК України судом було здійснено залучення належного відповідача ОСОБА_2 (а.с. 86-93).

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що на початку липня 2014р. в квартирі АДРЕСА_1, яка належить відповідачу на праві приватної власності відбулося протікання фільтра для очищення води, внаслідок чого було затоплено належну позивачу квартиру НОМЕР_1 в цьому ж будинку. В результаті залиття в квартирі НОМЕР_1 були пошкоджені стеля, стіни та підлога. Представниками ТОВ «Київжитлосівт» було складено акт, в якому зазначено причину залиття та наслідки залиття. На замовлення позивача ПП ОСОБА_4 було проведено оцінку вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок залиття його квартири. Згідно звіту з визначення вартості матеріального збитку, розмір збитку становить 53090,0 грн.

Позивач також вважає, що йому була завдана моральна шкода, оскільки залиття квартири створило для його сім'ї дискомфорт.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечували проти позову, пояснивши суду, що в акті про факт залиття не зазначено, чи були присутні зацікавлені особи, а саме власник квартири, яка була затоплена та власник квартири, у якій було виявлено протікання. Крім того, в акті не висвітлено факт того, що квартира відповідача була обстежена на предмет причини протікання, як то зазначено в акті. Тобто, даний акт не відповідає вимогам п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005р. № 76. Розмір збитків на думку сторони відповідача є значно завищеним.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2, згідно свідоцтва про право власності (а.с. 8).

Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири НОМЕР_2 в цьому ж будинку на підставі свідоцтва про право власності (а.с. 85).

Сторни не заперечували того факту, що на початку липня 2014р. в будинку АДРЕСА_1 в квартирі НОМЕР_1 сталося залиття з вище розташованої квартири НОМЕР_2.

Про факт залиття працівниками ТОВ «Київжитлосвіт», а саме: головним інженером ОСОБА_5, майстром т/д ОСОБА_6, слюсарем ОСОБА_7, був складений акт від 09 липня 2014р.

В даному акті відображено, що причиною залиття стало протікання фільтра для очищення води, який був самовільно встановлений власником квартири НОМЕР_2.

Доводи сторони відповідача, що акт про залиття від 09 липня 2014р. не може бути використаний як доказ, в зв'язку з відсутністю підписів власника квартири, яка була затоплена та власника квартири, у якій було виявлено протікання, суд не приймає до уваги, оскільки відсутність підпису цих осіб у вищевказаному акті не є підставою для визнання цього акту неналежним доказом. При цьому судом враховано, що сторона відповідача клопотала перед судом про допит, в якості свідків членів комісії, які складали вищезазначений акт, зазначене клопотання було судом задоволено. Проте у зв'язку з неявкою свідків в судове засідання представник відповідача в судовому засіданні не наполягала на допиті зазначених свідків.

Для визначення вартості матеріального збитку, завданого внаслідок залиття, позивач звернувся до суб'єкта оціночної діяльності - ПП ОСОБА_4

Згідно звіту з визначення вартості матеріального збитку завданого власнику через пошкодження майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 розмір матеріального збитку становить 53090,0 грн. За проведення даного дослідження позивачем було сплачено 1500,0 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 44 від 31 липня 2014р. (а.с. 11-41).

Під час розгляду справи відповідачем було надано звіт про оцінку, який складений ТОВ «АР ДЖІ САТЕЛІТ». Як вбачається із звіту, оцінка проводилась з метою визначення ринкової вартості послуг та будівельних матеріалів для житлової квартири АДРЕСА_2, що зазнала збитків внаслідок залиття водою для подальшого розрахунку компенсації за завдану матеріальну шкоду.

Згідно даного звіту ринкова вартість об'єктів оцінки становить 30600,0 грн.

Разом з тим, судом критично оцінюється наданий стороною відповідача, в якості письмового доказу зазначений вище звіт, оскільки даний звіт не містить в собі даних щодо особистого огляду оцінювачем квартири позивача, при цьому в судовому засіданні представник позивача звертав увагу суду, що фото таблиці, які містяться в звіті наданому стороною відповідача є ідентичними фото таблиць звіту, який надавався стороною позивача. Також, представник позивача наголошував, що йому, як уповноваженій особі не відомо взагалі про проведення даного дослідження, враховуючи те, що стороні позивача не було достовірно відомо на момент звернення до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом, хто є дійсним власником квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 212 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, суд вважає за необхідне взяти до уваги звіт з визначення вартості матеріального збитку, який було надано стороною позивача.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Відповідач, відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, не надав жодних доказів на підтвердження своїх заперечень, а тому, суд оцінюючі належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 54590,0 грн., яка складається з: 53090,0 грн. - розмір матеріального збитку, 1500,0 грн. - вартість за проведення оцінки розміру збитків.

Частиною 1 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

У відповідності з п. 3) ч. 2 цієї статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Враховуючи роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31 березня 1995р., згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, при визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що мало місце залиття квартири позивача, з вини відповідача, внаслідок якого було пошкоджено його майно, також це залиття спричинило у позивача негативні зміни у звичайних умовах його життя, що зумовлено витрачанням часу на документальне оформлення випадку залиття, тривалого захисту свого порушеного права в суді, а тому суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню 5000,0 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 641,0 грн., а також на користь держави судовий збір у розмірі 148,5 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57 - 61, 79, 88, 169, 179, 208, 209, 212 - 215, 218, 223, 294 ЦПК України; ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України; Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31 березня 1995 р. з подальшими змінами та доповненнями, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 54590,0 /п'ятдесят чотири тисячі п'ятсот дев'яносто/ грн.; у відшкодування моральної шкоди 5000,0 /п'ять тисяч/ грн.; судовий збір у розмірі 641,0 /шістсот сорок одна/ грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 148 /сто сорок вісім/ грн. 50 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скаргипротягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: