Справа № 495/2337/16-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

про залишення позовної заяви без розгляду

07 липня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Левченко А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідачів: не з'явилися

від третьої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському цивільну справу № 495/2337/16-ц

за позовом ОСОБА_1

до:

- ОСОБА_2

- ОСОБА_3

- ОСОБА_3 Хазієвни

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Білгород-Дністровського РВ ДМС України в Одеській області

про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться цивільна справа № 495/2337/16-ц за позовом ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) до ОСОБА_2 (далі по тексту відповідач-1), ОСОБА_3 (далі по тексту відповідач-2)та ОСОБА_3 Хазієвни (далі по тексту відповідач-3) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Білгород-Дністровського РВ ДМС України в Одеській області (далі по тексту третя особа) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Учасники судового процесу в судове засідання не з'явилися без поважних причин, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких клопотань не заявляли, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи та проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов до висновку про те, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за участю третьої особи Білгород-Дністровського РВ ДМС України в Одеській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.03.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за участю третьої особи Білгород-Дністровського РВ ДМС України в Одеській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням (а.с.2-4).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.04.2016 року відкрито провадження у справі № 495/2337/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за участю третьої особи Білгород-Дністровського РВ ДМС України в Одеській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Справу призначено до розгляду (а.с.14).

В судові засідання 29.04.2016 року, 24.05.2016 року та 07.07.2016 року позивач ОСОБА_1, не з'явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду.

У поданій до суду ОСОБА_1 позовній заяві ним зазначена адреса: 67701, Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Дзержинського,43 (а.с.2).

Відповідно до ч.5 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Згідно із ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про місце проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Так, ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області та повістки про призначення розгляду справи були надіслані судом на адресу позивача ОСОБА_1 (67701, Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Дзержинського,43), зазначену ним у поданій до суду позовній заяві (а.с.15, 80, 101), але були повернуті до суду без вручення адресату у зв ?язку з закінченням терміну зберігання (а.с.29-32, 87-89, 110-111).

У відповідності до ч.3 ст.27 Цивільного процесуального кодексу України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, так як на них поширюється порядок цивільного судочинства, а значить обов'язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, а також нести відповідальність за зловживання правом. В прямі обов'язки осіб, що беруть участь у справі, входить дотримання процесуальної дисципліни на протязі всього провадження у справі.

На протязі трьох місяців перебування цивільної справи в суді позивач ОСОБА_1, жодним чином не цікавився рухом, розглядом справи, а ухиляння від отримання надісланої судом кореспонденції вказує на зловживання позивачем ОСОБА_1, своїми процесуальними правами, які реалізуються в протиріччі зі своїм призначенням.

Згідно із ст.157 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більше як на пятнадцять днів.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні Європейського Суду від 03.04.2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, аналіз викладених вище обставин, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення позивачем своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов'язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданої до суду позовної заяви, що в свою чергу призвело до затягування судового розгляду даної справи.

Відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України, суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання, що знайшло своє відображення в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за вих. № 6-60/0/4-12 від 18.01.2012 року, що був надісланий на адресу голів Апеляційного суду АРК, апеляційних судів областей, м. Києва і Севастополя.

Слід також зазначити, що від позивача ОСОБА_1, заяви про розгляд справи за його відсутності та клопотання, відповідно ч.2 ст.157 Цивільного процесуального кодексу України, про подовження розгляду справи, до суду не надходили.

Згідно із ч.2 ст.77 Цивільного процесуального кодексу, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, суд визнає, що позивач ОСОБА_1, повторно не з'явився в судове засідання без поважних причин.

Згідно із ч.3 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.207 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

При цьому причини повторної неявки процесуального правового значення не мають, оскільки ці положення закону (ч.3 ст.169 та п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України) направлені на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з'являються до суду, а позивач і не з'являється в судове засідання, і не використовує положення про процесуальне представництво в суді.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31.08.2015 року по справі № 6-24063 ск 15.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за участю третьої особи Білгород-Дністровського РВ ДМС України в Одеській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням без розгляду.

В свою чергу, суд, відповідно до ч.2 ст.207 Цивільного процесуального кодексу України, розяснює позивачу, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись, ч.3 ст.27, ч.2 ст.77, ст.157, ч.3 ст.169, ч.2 ст.197, п.3 ч.1 ст.207, ст.ст. 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_3 Хазієвни за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Білгород-Дністровського РВ ДМС України в Одеській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя В.В. Мишко