У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2016 року суддя Київського районного суду м. Харкова Якуша Н.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

23.12.2016 заявник ОСОБА_1 звернувся з заявою до Київського районного суду м. Харкова, в якій просив ухвалити рішення, яким встановити факт, що має юридичне значення, а саме, визнати (встановити) юридичний факт, що ОСОБА_2, яка народилася 08 листопада 1924 року в м. Дніпродзержинськ, що називався до 1936, та після 2015 року м. Камянське, Дніпропетровської області, Української СРСР, про що зазначено у посвідці про народження серія А №2418681, та складено актовий запис про народження №441 від 1 грудня 1924 року місце реєстрації міськбюро ЗАЦС м. Дніпродзержинська), яка є матірю ОСОБА_1 (який народився 11.08.1959 року в м. Харків, Харківської області, Української СРСР, про що Покотилівською сільською радою Харківського району, Харківської області складено актовий запис №107 від 31.08.1959 року, про народження 11 серпня 1959 року ОСОБА_1, дата видачі: 1 вересня 1959 року, І-УР №223995), за національністю полька.

Дослідивши заявлені вимоги та долучені до заяви матеріали, суд встановив наступне.

Згідно розяснень, які викладені у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форму та змісту, зобовязаний зясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Оскільки чинним законодавством передбачене позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження на підставі ч.2 ст. 122 ЦПК України.

При цьому, у зазначеному розяснені вказано, що не можуть бути встановлені в судовому порядку факти, в тому числі щодо належності до певної національності.

Тобто, проаналізувавши вищезазначені положення, суддя прийшов до висновку, що законодавець чітко визначив перелік фактів, які не можна встановлювати у судовому порядку, при цьому незалежно від того, чи позивач звертається в окремому провадженні чи в позовному, серед яких зазначається і встановлення факту належності до певної національності.

Згідно п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Разом з тим, внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», у разі відмови про внесення змін до актового запису цивільного стану у висновку вказується причини відмови та можливість її оскарження в судовому порядку.

При цьому суддею розяснюється, що відповідно до ст. 17 КАС, спори фізичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Отже, оскільки законодавством передбачено інший порядок встановлення та внесення змін до актових записів щодо національності, то суддя дослідивши матеріали справ приходить до висновку, що необхідно відмовити у відкритті провадження у справі, оскільки заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в суді у порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного, керуючись ч.3 ст.256, п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_1, про встановлення факту, що має юридичне значення, про встановлення факту, що має юридичне.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.В. Якуша