Справа № 527/2074/16-ц
провадження 2/527/767/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.11.2016 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої - судді Марущак Р.М.
при секретарі - Волик Л.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за несплату аліментів, -
07.10.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому прохала стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з травня 2014 року по серпень 2016 року в сумі 4099 грн. 14 коп.
За викладених обставин, відповідно до ч.1 ст. 196 Сімейного кодексу України вона має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що становить 4099 гривень 14 копійок.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явилася. Направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Вказала, що позов підтримує, згодна на ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача. Вказала, що ОСОБА_2 працює неофіційно, а тому має доходи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з»явився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний звязок у сукупності, встановив наступне.
Сторони перебували в шлюбі з 19.07.2003 року по 10.03.2009 року (дата видачі свідоцтва про розірвання шлюбу.
Від шлюбу мають спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 11 червня 2014 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.05.2014 року і до повноліття дитини.
Виконавчий лист №527/1261/14-ц про стягнення аліментів, виданий вказаним судом 24.06.2014 року. Лист було направлено за місцем реєстрації ОСОБА_2 на примусове виконання до Глобинського районного відділу державної виконавчої служби ГУЮ у Полтавській області де було відкрито виконавче провадження.
Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшено судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.
Згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісяця, тому за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а кількість днів прострочення обчислюється, виходячи з того скільки днів прострочено до сплати платежу за конкретний місяць. При обрахуванні недоїмки (пені) недопустимо суму заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці додавати до наступної, оскільки термін сплати платежу за конкретний місяць минає в останній день цього місяця, а тому термін прострочення слід визначати для кожного встановленого місячного платежу окремо.
Позивач надала розрахунок, згідно якого неустойка(пеня) за прострочення виконання рішення суду за період з 29.05.2014 року по липень 2016 року (включно) становить 4099 гривень 14 копійок.
Розрахунок неустойки за вказаний період проведено вірно, з урахуванням припису ст. 196 СК України.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 8 СК України, якщо майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сімї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.
За ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання.
Виходячи зі змісту названої статті, вина платника аліментів у виникненні заборгованості презюмується, а отже, саме на відповідача покладається обов»язок доводити свою невинуватість у виникненні аліментної заборгованості.
Пленум Верховного Суду України в постанові від 15 травня 2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 22 розяснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів.
Згідно ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивач наданням розрахунку та довідки з Глобинського районного відділу державної виконавчої служби ГУЮ у Полтавській області довела факт наявності заборгованості та прострочення по сплаті аліментів.
Відповідач особа працездатного віку. Будь-яких доказів про те, що він має незадовільний стан здоров»я, хронічні захворювання чи медичні протипоказання щодо трудової діяльності, заборгованість із заробітної плати з вини роботодавця чи ін. суду не надав. Зазначене свідчить , що ОСОБА_2 свідомо не вчиняє жодних дій для погашення заборгованості по сплаті аліментів. З огляду на викладене, суд вважає, що заборгованість по аліментах виникла з вини відповідача.
Встановивши факт заборгованості по аліментах, доведеність вини ОСОБА_2 у її виникненні, суд дійшов до висновку про наявність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки.
Таким чином, суд вбачає підстави для задоволення позову
Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Керуючись вказаною нормою суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп.
Керуючись ст. ст. 180,182,183, 196 Сімейного Кодексу України, п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. ст. 10, 11, 30, 60, 61, 212-215 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 4099 гривень 14 копійок за період з 29 травня 2014 року по липень 2016 року (включно).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

СУДДЯ Р. М. Марущак