Справа № 199/4344/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

06.07.2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Лавріщевій Г.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа Четверта Дніпропетровська Державна нотаріальна контора та ОСОБА_4, про визнання права власності на частину домоволодіння, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на 2/10 частини домоволодіння №513 по вул. Передовій у м. Дніпропетровську.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що домоволодіння №513 по вул. Передовій у м. Дніпропетровську на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 03.12.1993 року на праві власності належало ОСОБА_5.

ОСОБА_5 помер 01.04.1993 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №696 від 07.04.1993 року. Після його смерті відкрилась спадщина на вказане нерухоме майно. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст.529 ЦК України в редакції 1963 року є його онук ОСОБА_1 та діти: донька ОСОБА_6 та син ОСОБА_3, які у встановлений законом 6-ти місячний строк звернулись до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної із заявами про прийняття.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.02.1994 року, виданого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, реєстровий №1-1283, ОСОБА_1 отримав у спадщину 8/10 частини домоволодіння №513 по вулиці Передовій у місті Дніпропетровську після померлого 01.04.1993 року ОСОБА_5. Свідоцтво про право на спадщину на 2/10 частини вказаного домоволодіння іншим спадкоємцям не видавалось, однак його у встновленому законом порядку по 1/10 частині прийняли ОСОБА_6 та ОСОБА_3.

Позивач зазначає, що відповідно до попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15.09.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за №3799, ОСОБА_6 зобов'язалась продати, а ОСОБА_1 прийняти та оплатити вартість 1/10 частини домоволодіння №513 по вулиці Передовій у місті Дніпропетровську загальною вартістю 8700 грн., що в еквіваленті на день підписання основного договору становило 1000 доларів США. На момент підписання попереднього договору купівлі-продажу позивач ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_6 8700 грн., що в еквіваленті становило 1000 доларів США. Сторони підтвердили факт повного розрахунку за нерухоме майно - 1/10 частину домоволодіння №513 по вулиці Передовій у місті Дніпропетровську.

Також згідно з попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна від 16.09.2009 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, реєстровий №3823, ОСОБА_3 зобов'язався продати, а ОСОБА_1 прийняти та сплатити вартість 1/10 частини домоволодіння №513 по вулиці Передовій у місті Дніпропетровську загальною вартістю 52 200 грн., що в еквіваленті на день підписання основного договору становило 6000,00 доларів США. На момент підписання попереднього договору купівлі-продажу позивач ОСОБА_1 передав ОСОБА_3 52 200,00 грн., що в еквіваленті становило 6000 доларів США. Сторони підтвердили факт повного розрахунку за нерухоме майно - 1/10 частину домоволодіння №513 по вулиці Передовій у місті Дніпропетровську.

На теперішній час ОСОБА_3 ухиляється від оформлення права власності на 1/10 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом та укладання з позивачем договору купівлі-продажу. ОСОБА_6 померла 21.08.2015 року, актовий запис №1599 від 25.08.2015 року. Відповідачка по справі ОСОБА_2 є спадкоємицею першої черги за законом після матері ОСОБА_6.

Посилаючись на те, що 1/10 частина домоволодіння №513 по вулиці Передовій у місті Дніпропетровську, що належала померлій ОСОБА_6 як правонаступнику померлого 01.04.1993 року ОСОБА_5, та 1/10 частина домоволодіння, що належить ОСОБА_3 є незначною і не може бути виділена в натурі, за свого життя ОСОБА_6, та ОСОБА_3 отримали компенсацію вартості за належні їм частини домоволодіння, тому позивач просив суд визнати за ним право власності на 2/10 частини домоволодіння №513 по вулиці Передовій у місті Дніпропетровську.

Позивач у судове засідання не зявився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд розглянути справу за його відсутності, про що надав письмову заяву.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не зявились, проти позову не заперечували, просили суд розглянути справу за їх відсутності, про що надали окремі письмові заяви.

Представник третьої особи Четвертої Дніпропетровської нотаріальної контори в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, про день слухання справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що домоволодіння №513 по вул. Передовій у м. Дніпропетровську на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 03.12.1993 року на праві власності належало ОСОБА_5.

ОСОБА_5 помер 01.04.1993 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №696 від 07.04.1993 року. Після його смерті відкрилась спадщина на вказане нерухоме майно. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст.529 ЦК України в редакції 1963 року є його онук ОСОБА_1 та діти: донька ОСОБА_6 та син ОСОБА_3, які у встановлений законом 6-ти місячний строк звернулись до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної із заявами про прийняття.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.02.1994 року, виданого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, реєстровий №1-1283, ОСОБА_1 отримав у спадщину 8/10 частини домоволодіння №513 по вулиці Передовій у місті Дніпропетровську після померлого 01.04.1993 року ОСОБА_5. Свідоцтво про право на спадщину на 2/10 частини вказаного домоволодіння іншим спадкоємцям не видавалось, однак його у встановленому законом порядку по 1/10 частині прийняли ОСОБА_6 та ОСОБА_3.

Відповідно до попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15.09.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за №3799, ОСОБА_6 зобов'язалась продати, а ОСОБА_1 прийняти та оплатити вартість 1/10 частини домоволодіння №513 по вулиці Передовій у місті Дніпропетровську загальною вартістю 8700 грн., що в еквіваленті на день підписання основного договору становило 1000 доларів США. На момент підписання попереднього договору купівлі-продажу позивач ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_6 8700 грн., що в еквіваленті становило 1000 доларів США. Сторони підтвердили факт повного розрахунку та отримання компенсації вартості за нерухоме майно - 1/10 частину домоволодіння №513 по вулиці Передовій у місті Дніпропетровську.

Також згідно з попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна від 16.09.2009 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрованим в реєстрі за №3823, ОСОБА_3 зобов'язався продати, а ОСОБА_1 прийняти та сплатити вартість 1/10 частини домоволодіння №513 по вулиці Передовій у місті Дніпропетровську загальною вартістю 52 200 грн., що в еквіваленті на день підписання основного договору становило 6000,00 доларів США. На момент підписання попереднього договору купівлі-продажу позивач ОСОБА_1 передав ОСОБА_3 52 200,00 грн., що в еквіваленті становило 6000 доларів США. Сторони підтвердили факт повного розрахунку за нерухоме майно - 1/10 частину домоволодіння №513 по вулиці Передовій у місті Дніпропетровську.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття, тобто з дня смерті спадкодавця. Крім того, згідно з ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з положенням ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу, неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї.

Позивач разом зі своєю сім'єю проживає у домоволодінні і не заперечує право відповідачів на належні їм 2/10 частини будинку та не створює їм перешкоди у користуванні. Як вбачається, відповідачі своїми письмовими заявами підтвердили факт того, що вони не користуються будинком та належним чином не оформили правовстановлюючі документи на спадщину.

З огляду на те, що 1/10 частина домоволодіння №513 по вулиці Передовій у місті Дніпропетровську, що належала померлій ОСОБА_6 як правонаступнику померлого 01.04.1993 року ОСОБА_5, та 1/10 частина домоволодіння, що належить ОСОБА_3 є незначною і не може бути виділена в натурі, за свого життя ОСОБА_6 та ОСОБА_3 отримали грошові кошти в повному обсязі за належні їм частини домоволодіння, тому суд вважає припинити їх право у спадщині та визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/10 частини домоволодіння №513 по вулиці Передовій у місті Дніпропетровську.

Витрати по справі суд вважає віднести на рахунок сторони, що їх понесла, оскільки вимог про повернення судового збору позивач не заявляв.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 60, 61, 79, 84, 85, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 364, 365, 1261, 1268, 1273, 1278 ЦК України, ст.529 ЦК України в редакції 1963 року, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа Четверта Дніпропетровська Державна нотаріальна контора та ОСОБА_4, про визнання права власності на частину домоволодіння, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на 2/10 частини домоволодіння №513 по вул. Передовій у місті Дніпропетровську, яке складається з: житловий будинок літ. А-1 з прибудовою літ. А1-1. літ. а-1 та ґанком літ. а, загальною площею 75,0 кв.м., житловою площею 48,2 кв.м.; ґанок літ. б, сараї літ. Б,Г,Е,Ж, гараж літ. В, оглядова яма літ. під В, літня кухня літ. Д, вбиральня літ. 3, вольєр літ. К, споруди №1-9,1, що розташоване на земельній ділянці площею 750 кв.м.

Витрати по справі віднести на рахунок сторони, що їх понесла.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя: