Справа 2-399/2011 р.
"11" березня 2016 р. Ренійський районний суд Одеської області
в складі: головуючого судді Дудник В.І.,
за участю секретаря Фурсовой А.А.,
розглядаючи матеріали цивільної справи за позовом Військового прокурора Хмельницького гарнізону в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах Адміністрації Державної прикордонної служби України (третя особа без самостійних вимог Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького) до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних із навчанням у вищому навчальному закладі 17 111 грн. 47 коп., -
В С Т А Н О В И В
Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 та просив стягнути з відповідача на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України грошові кошти в розмірі 17 111 грн. 47 коп. Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідач навчався в Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького (далі НАДПСУ) з 10.10.2001 р. по 18.06.2005 р. Після закінчення навчання відповідач був направлений для проходження військової служби на офіцерських посадах в органах (частинах) Державної прикордонної служби. 21.05.2010 р. відповідач був звільнений з військової служби у відповідності до ст. 26 ч. 6 п.п. «и» Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем. Відповідач під час навчання у НАДПСУ перебував на повному державному забезпечені за рахунок Державного бюджету України. Всього державою в особі Адміністрації державної прикордонної служби на утримання відповідача було витрачено 17 111 грн. 47 грн. У п. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» зазначено, що особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до п.п. «е», «ж», «и» ч. 6 ст. 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Відповідач добровільно відшкодувати витрати у зв`язку із навчанням відмовляється, тому позивач був вимушений був звернутись до суду із вищевказаними вимогами.
Відповідач позовні вимоги не визнав, надав суду свої заперечення.
27.09.2011 р. відповідач звернувся до суду із заявою, в якій просив зупинити провадження у даній справі до розгляду адміністративного позову за його зверненням до Південного регіонального управління державної прикордонної служби України та Військової частини № НОМЕР_1 про відміну наказу від 01.04.2010 р. № 28-с про його звільнення та визнання неправомірними накази № 76 від 04.02.2010 р., № 83 від 05.02.2010 р., № 168 від 01.03.2010 р., № 239 від 29.03.2010 р. та № 251 від 30.03.2010 р. про накладення адміністративних стягнень, який знаходиться в проваджені апеляційного суду Одеської області, оскільки результат розгляду вищевказаної адміністративної справи може прямо вплинути на рішення по даній цивільній справі.
За такими обставинами, у відповідності з положенням ст. 201 ЦПК України, ухвалою суду від 28.09.2011 р. провадження у справі було зупинено до прийняття рішення Одеським апеляційним адміністративним судом Одеської області по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 14.05.2012 р., за клопотанням позивача, який повідомив суд про те, що ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2011 р. апеляційна скарга ОСОБА_1 була залишена без змін, а постанова Одеського окружного адміністративного суду від 09.09.2010 р. за позовом ОСОБА_1 до Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України та Військової частини № НОМЕР_1 , також - залишена без змін, провадження у справі було відновлено та призначено судове засідання по справі на 24.05.2012 р.
Позивач проти зупинення провадження у справі не заперечував.
Згідно ст. 201 ЦПК України, суд був зобов`язаний зупинити провадження у справі при неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку адміністративного судочинства.
Отже, ознайомившись з клопотанням відповідача про зупинення провадження по справі, суд задовольнив його, та відповідною ухвалою зупинив провадження по даній цивільній справі до прийняття рішення Вищим адміністративним судом України за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09.09.2010 р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2011 р., у справі за позовом ОСОБА_1 до Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Військової частини № НОМЕР_1 , Ізмаїльського прикордонного загону про скасування наказу про звільнення, визнання безпідставними та неправомірними дисциплінарних стягнень.
У подальшому, по нинішній час, незважаючи на звернення суду, позивачем, його представником не повідомлялось суду будь-якої інформації про розгляд та прийняття рішення по справі, до вирішення якої судом було зупинено провадження, заяви про відновлення провадження по справі до суду також не надходило.
Разом із тим, як самостійно з`ясовано судом, ухвалою колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 19.03.2013 р. касаційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено, постанови Одеського окружного адміністративного суду від 09.09.2010 р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2011 р. було скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
За наслідками нового розгляду, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 30.04.204 р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2014 р., у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.11.2014 р. ОСОБА_1 було відмовлено у відкритті касаційного провадження.
Згідно із положеннями ст. 204 ЦПК України, провадження у справі відновлюється за ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі, або з ініціативи суду після усунення обставин, що викликали його зупинення.
Враховуючи, що на нинішній час вже відсутні обставини, що викликали зупинення провадження, а від позивача, який був стороною у спорі в порядку адміністративного судочинства, до вирішення якого зупинялось провадження по нинішній справі, по нинішній час не надійшло заяви про відновлення провадження по справі, тобто позивачем відновлення провадження не ініційовано, суд, виходячи з положень ст.204 ЦПК України, вважає за необхідне відновити провадження за власною ініціативою.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст.204, 209, 210 ЦПК України, -
Провадження у справі № 2-399/2011 р. за позовом Військового прокурора Хмельницького гарнізону в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах Адміністрації Державної прикордонної служби України (третя особа без самостійних вимог Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького) до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних із навчанням у вищому навчальному закладі 17 111 грн. 47 коп. відновити.
Викликати сторони у судове засідання на 11.30 год. 28 березня 2016 р.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.І. Дудник