У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2016 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Монич О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Ужгородського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсною заяву ОСОБА_4 від 28.01.2013 р. оформлену, приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу ОСОБА_3, та скасування вчиненої нотаріальної дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 звернулися в суд із вказаною позовною заявою.

Позовна заява підлягає залишенню без руху виходячи з наступного.

Статтею 1 ЦПК України регламентовано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За змістом ст. 3 ЦПК України, ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Нормами статті 119 ЦПК України регламентовано вимоги до форми і змісту позовної заяви.

Крім того, у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 р. № 2 розяснено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам ст. 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Водночас, позовна заява подана з порушенням вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, а саме: відсутній виклад обставин на обґрунтування позовних вимог кожного позивача щодо кожного відповідача якими саме діями останніх і які права кожного позивача порушено станом на день складання заяви ОСОБА_4 та вчинення відповідної нотаріальної дії із зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, що унеможливлює виконання обовязку суду, визначеного ст. 216 ЦПК України, при ухваленні рішення проти кількох відповідачів зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з них.

Відповідно до вимог п. 5 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а за п. 6 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Крім цього, не розяснено, чому до участі у справі залучений саме нотаріус, а не нотаріальна контора, як про те прописано в узагальнені судової практики Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» п. 6.

Крім цього, не розяснені, та не конкретизовані позовні вимоги. Так, згідно узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні ВССУ від 07.02.2014 року в п.1 вказано, що Закон № 3425-XII «Про нотаріат» поділяє обєкти судового оскарження в межах нотаріального процесу на три групи:

нотаріальні дії;

відмова у вчиненні нотаріальних дій;

нотаріальні акти.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону № 3425-XII нотаріальними діями є посвідчення права, а також фактів, що мають юридичне значення, та інші дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Поняття «нотаріальний акт» є значно ширшим за поняття «нотаріальна дія» і являє собою будь-яку дію, що є складовою частиною нотаріальної діяльності і вчиняється нотаріусом у межах виконання власних повноважень.

Наприклад, у разі заведення спадкової справи нотаріусом у порушення вимог щодо належного місця її заведення, що саме по собі не є вчиненням нотаріальної дії, заінтересований спадкоємець має право оскаржити цей нотаріальний акт у судовому порядку і визнати його недійсним як такий, що вчинено з порушеннями.

Позивачем не розяснено, що конкретно він оскаржує: нотаріальну дію, відмову у вчиненні нотаріальної дії чи нотаріальний акт.

На підставі ч.1 ст.121 ЦПК України позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк, протягом якого він повинен усунути вказані недоліки.

Керуючись ст. 121 ЦПК України , суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Ужгородського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсною заяву ОСОБА_4 від 28.01.2013 р. оформлену, приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу ОСОБА_3, та скасування вчиненої нотаріальної дії залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків позовної заяви, зазначених в мотивувальній частині ухвали, протягом пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У випадку, якщо недоліки не будуть усунені в зазначений строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

На ухвалу суду першої інстанції може бути подано апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6