Ухвала

іменем україни

07 липня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кузнєцов В.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 13 січня 2016 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 05 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним,

в с т а н о в и в:

В червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом до ОСОБА_3 мотивуючи свої вимоги тим, що у 2004 році квартира за адресою: АДРЕСА_1 була продана його племінницею сім'ї позивача та відповідача і він таким чином має право на 1/2 квартири відповідно до законодавства України. Позивач стверджував, що ним та відповідачем з сімейного бюджету було сплачено вартість вказаної квартири до 2009 року і відповідно позивач не знав про те, що насправді був укладений договір дарування квартири, а не договір купівлі - продажу. Позивач стверджує, що відповідач жодного разу не показувала позивачеві договір дарування, допоки відповідач не звернулася до суду з позовною заявою про визнання особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Із урахуванням зазначеного, просив визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, та визнати в рівних частинах право власності на вказану квартиру.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 13 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 05 травня 2016 року, у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалені у справі судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

21 липня 2004 року ОСОБА_3 прийняла в дар від своєї племінниці ОСОБА_4 квартиру, загальною площею 52,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Судами встановлено, що договір дарування укладено між відповідачем та ОСОБА_4 в присутності представника позивача ОСОБА_5

Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що оспорюваний договір дарування було укладено між відповідачем та ОСОБА_4 в присутності представника позивача ОСОБА_5 З часу укладання договору, сторони не виявили бажання його розірвати, або визнати його недійсним. Крім того, доказів на підтвердження удаваності укладеного договору позивачем не надано.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовомОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О.Кузнєцов

і кримінальних справ