КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/3523/16-ц
Провадження № 2/488/1859/16 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

10.11.2016 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

В складі : судді Лазаревої Г. М.,

при секретарі Левіній Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про зняття обтяження нерухомого майна іпотекою,-

В С Т А Н О В И В:

15 вересня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в якому просив припинити обтяження на квартиру АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 23.07.2007 року він уклав кредитний договір № 7Ф-1О з ВАТ «Всеукраїнський ОСОБА_4» (в подальному ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_4»), в забезпечення виконання зобовязання за вказаним договором був укладений договір іпотеки № 614 від 23.07.2007 року, предметом якого є квартира АДРЕСА_2.

Позивач зазначив, що 23.07.2007 року до Державного реєстру іпотек внесено запис про обтяження квартири АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що свої зобовязання за кредитним договором він виконав, а обтяження нерухомого майна не припинено, тому він був вимушений звернутись до суду.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не зявився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про поважність причин неявки суду не надав.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюється Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 1952-ІУ від 01.07.2004 р., Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядком надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17.10.2013 р., іншими нормативно-правовими актами України.

Відповідно до ст. 2 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень обтяженням є заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном , яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 6 Конституції України вказано, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до Законів України.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів, зокрема кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 391 ЦК України власник може вимагати усунення перешкод у праві користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що на нерухоме майно позивача, а саме на квартиру АДРЕСА_3 накладено обтяження, на підставі іпотечного договору від 23.07.2007 року, що підтверджується копією витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек обтяження, реєстраційний номер 5346731.

Позивач ОСОБА_2 сплатив заборгованість за кредитним договором № 7Ф-1О, що підтверджується копією довідки яка надана начальником відділення № 145 ПАТ «ВіЕйБі Банк» від 15.10.2014 р. за № 49 та копією довідки Уповноваженої особи ФГВ ФО на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» № 12/6-12174 від 21.05.2015 року.

Відповідно ч. 3 ст. 10, ч. ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3,10,11,57,60,179,212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 - задовольнити.

Зняти заборону відчуження квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4, накладену приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_3 на підставі договору іпотеки № 614 від 23.07.2007 року, укладеному між ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_4» та ОСОБА_2.

Копію заочного рішення направити відповідачу.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: Г.М. Лазарева