АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1472/16Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

12 липня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18 квітня 2016 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

в с т а н о в и л а :

В квітні 2016 року ОСОБА_7 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що 8 грудня 2015 року о 12 год. 20 хв. на автошляху Р-19 Фастів Митниця Обухів Ржищів - Київ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9, власником якого є неповнолітня ОСОБА_8

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 27 січня 2016 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Ford Transit отримав технічні пошкодження, матеріальні збитки відповідно до висновку експертного дослідження №50 від 25 грудня 2015 року складають 117 494 грн. 78 коп.

Страхова компанія відповідача відшкодувала заподіяну шкоду в сумі 50000 грн., різницю між встановленим розміром матеріального збитку та сумою страхового відшкодування, яка складає 67494 грн. позивач просить стягнути з відповідача.

Крім того, в прохальній частині позовної заяви зазначено вимогу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить відповідачу ОСОБА_6 - автомобіль НОМЕР_1.

Ухвалою судді Канівського міськрайонного суд Черкаської області від 18 квітня 2016 року вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказаний транспортний засіб.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, просить її скасувати та стягнути з позивачки на його користь понесені судові витрати за подання апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_6, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши та обговоривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як розяснив Верховний Суд України в п.4 постанови Пленуму № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами дійсно виник спір з приводу відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями ОСОБА_6, розмір відшкодування досить значний і є загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову, оскільки навіть в апеляційному суді ОСОБА_6 підтвердив відсутність у нього коштів для відшкодування завданої шкоди у визначеному позивачкою розмірі.

Врахувавши вказані обставини, суд прийшов до обґрунтованого висновку про застосування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на належний відповідачеві автомобіль.

Такий вид забезпечення позову відповідає позовним вимогам.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Зокрема, посилання апелянта на те, що суд не перевірив, кому належить автомобіль,на який накладено арешт, є безпідставними, оскільки сам ОСОБА_6 підтвердив, що вказаний автомобіль належить йому.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону і підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 151, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відхилити.

Ухвалу судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18 квітня 2016 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :