Справа № 219/8775/16-ц
Провадження № 2/219/4150/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2016 року м. Бахмут

Артемiвський мiськрайонний суд Донецької областi у складі:

головуючого судді Шевченко Л.В.,

при секретарі судового засідання Брагіній М.В.

сторони по справі не зявилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмутської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

05.09.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Бахмутської міської ради про визнання за позивачем право власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Горького, 30-А, після смерті ОСОБА_2, яка померла 24.01.2014 року.

В обґрунтування позову позивач вказує, що ОСОБА_2 є матірю позивача. За життя вона мала на праві приватної власності житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: м. Бахмут, вул.Горького, 30-А. Вона була зареєстрована та мешкала одна в цьому будинку. За життя ОСОБА_2 склала на імя позивача та його сестри - ОСОБА_3, заповіт від 11.11.1998 року., посвідчений нотаріусом Другої Артемівської державної нотаріальної контори. Цим заповітом вона, на випадок своєї смерті, заповіла позивачу та його сестрі усе належне їй майно, а також все на що вона має право за законом.

24 січня 2014 року мати позивача ОСОБА_2 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на вказаний житловий будинок. 28.01.2014 року позивач звернувся до Першої Артемівської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на майно матері як спадкоємець за заповітом та законом. До нотаріуса він звернувся разом із сестрою. В той же день, сестра позивача ОСОБА_3 звернулась до Першої Артемівської нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини на майно їх матері як за заповітом так і за законом, на користь позивача ОСОБА_1 Таким чином він став єдиним спадкоємцем за заповітом та за законом. Інших спадкоємців та зацікавлених осіб немає.

30 серпня 2016 року позивач звернувся до нотаріуса Першої Бахмутської державної нотаріальної контори з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно його матері ОСОБА_2, померлої 24 січня 2014 року. Нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.09.2016 року у звязку з тим, що у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок, залишились лише копії. Витребувати дублікати правовстановлюючих документів на житловий будинок матері з Донецького обласного нотаріального архіву нотаріус не може у зв'язку з проведенням АТО. Відсутність альтернативної можливості вирішити подальшу долю житлового будинку та належним чином оформити правовстановлюючі документи на належне позивачу за спадщиною майно, заважає вільно володіти, розпоряджатися та користуватися житловим будинком, залишеного йому у спадок, та змушує звернутись до суду за захистом своїх прав.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_4 до судового засідання не зявилися. 31.10.2016 року представник позивача через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі на підставах, викладених у позові.

Представник відповідача, Бахмутської міської ради, ОСОБА_5 (яка дії на підставі довіреності від 05.05.2016 року № 01/11-328), до судового засідання не зявилася. 23.09.2016 року через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, також зазначила, що не заперечує проти задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини щодо спадкування майна і суд, ухвалюючи рішення, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Стаття 1268 ЦК України встановлює, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності до п.2 ОСОБА_6 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» «Момент виникнення права власності на річ ( майно) визначається законом.

Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 1220 ЦК України: ч.1 «Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою»; ч.2 «Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою». Стаття 1223 ч.3 ЦК України передбачає, що «Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини».

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився 15.09.1961 року, є сином ОСОБА_7 та ОСОБА_2, згідно свідоцтва про народження серії ІІІ-УР № 538829, виданого 07.10.1961 року Артемівським міським бюро РАЦС Сталінської області (аркс.с.49).

Згідно свідоцтва про право власності від 20.10.1982 року, посвідченого в.о. державного нотаріуса Першої артемівської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 та зареєстрованого в реєстрі за № 3934, після смерті чоловіка ОСОБА_2 ОСОБА_7, який помер 13.01.1982 року, належить на праві власності ? частка у загальній спільній власності, яка складається з: мотоцикла з коляскою марки «ИЖ-56-К», 1960 року випуску, та жилого будинку з надвірними спорудами, розташованого в м. Артемівськ по вул. Горького, 30 «А» на земельній ділянці 420 кв.м (арк.с.13).

Згідно свідоцтва про право власності від 20.10.1982 року, посвідченого в.о. державного нотаріуса Першої артемівської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 та зареєстрованого в реєстрі за № 3935, спадкоємцями майна, яке належить ОСОБА_7, померлого 13.01.1982 року, в рівних частинах кожний, - є дружина ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_9. Майно складається з: ? частини мотоцикла з коляскою марки «ИЖ-56-К», 1960 року випуску, та ? частини жилого будинку з надвірними спорудами, розташованого в м. Артемівськ по вул. Горького, 30 «А» на земельній ділянці 420 кв.м (арк.с.12).

Відповідно до договору дарування від 27.10.1982 року, посвідченого в.о. державного нотаріуса Першої артемівської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, ОСОБА_9 подарувала ОСОБА_2 ? частину жилого будинку, який знаходиться за адресою: м. Артемівськ, вул. Горького, 30-А (арк.с.10-11).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НО № 751973, виданого 28.01.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську реєстраційної служби Артемівського МРУЮ у Донецькій області, ОСОБА_2 (мати позивача) померла 24 січня 2014 року у віці 76 років (арк.с.20).

Технічний паспорт на жилий будинок (домоволодіння) за адресою: Донецька область, м. Артемівськ, вул. Горького, 30-А, складений 28.07.1982 року, згідно якого власниками (користувачами) будинку є ОСОБА_7 на підстав договору побудови від 23.05.1962 року № 1782, та ОСОБА_2, ОСОБА_9, згідно якого загальна площа будинку 59,40 кв. м, з яких житлова площа 42,50 кв. м, службова 16,90 кв. м (арк.с.14-19).

Відповідно до звіту про оцінку майна від 23.08.2016 року оціночна вартість обєкту оцінки (житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 59,40 кв.м, що розташований за адресою: Донецька обл., м. Бахмут (Артемівськ), вул. Горького, буд. 30а) становить 55 480,00 грн. (арк.с.3-9).

Після смерті матері позивача - ОСОБА_2, яка постійно мешкала за адресою: Донецька обл., м. Бахмут, вул. Горького, буд. 30-А, відкрилася спадщина на зазначений будинок. Також ОСОБА_2 за життя склала заповіт, посвідчений Другою артемівською державною нотаріальною конторою 11.11.1998 року за реєстраційним № 4783, яким заповідала все своє майно позивачу ОСОБА_1 та дочці ОСОБА_3.

19.09.2016 року нотаріус Першої артемівської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 на запит суду надіслала лист, згідно якого 28.01.2014 року за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті матері було заведено спадкову справу на майно ОСОБА_2, померлої 24.01.2014 року. Проте свідоцтво про право на спадщину не було видано. Також суду була надана копія заяви ОСОБА_3 від 28.01.2014 року про відмову від своєї частки у спадщині за заповітом від 11.11.1998 року на користь ОСОБА_1 (арк.с.44-45,68-69).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Як вказує позивач, 30.08.2016 року він, як єдиний спадкоємець за заповітом та за законом, звернувся до нотаріуса Першої бахмутської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно його матері ОСОБА_2, померлої 24.01.2014 року.

01.09.2016 року державний нотаріус Першої бахмутської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що спадкоємець ОСОБА_1 надав лише копії правовстановлюючих документів, оскільки оригінали були втрачені (арк.с.24).

Статтею 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_2 та не заперечувала щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на імя її брата ОСОБА_1, про що свідчить її заява від 28.01.2014 року (арк.с.45).

Частиною 4 ст.174 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання позову відповідачами у справі жодним чином не порушує прав третіх осіб та є таким, що не суперечить чинному законодавству України.

З урахуванням всіх обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання за позивачем ОСОБА_1 право власності на жилий будинок з надвірними спорудами за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Горького, буд. 30-А, в порядку спадкування за заповітом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 392 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Бахмутської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ВТ 065009, виданий Артемівським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області 14.12.2013 року, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Артемівськ), вул. Михайлівська, буд. 33, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Донецька область, м. Бахмут (до 18.02.2016 року Артемівськ), вул. Горького, буд. 30-А, у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, померлої 24.01.2014 року.

Рішення ухвалено в судовому засіданні 31.10.2016 року, вступну та резолютивну частини оголошено в судовому засіданні 31.10.2016 року. Повне рішення оформлено 04.11.2016 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів після його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.В.Шевченко