21.07.2016 Справа № 756/2109/16-ц
унікальний № 756/2109/16-ц
провадження № 2/756/2523/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Маринченко М.М.,

при секретарі Приголовкіну В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з батьком,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з батьком. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 08 вересня 2012 року між ним та відповідачем зареєстрований шлюб, від якого вони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя у них не склалося у зв'язку з різними поглядами на життя та методи виховання їх спільної дитини, та як наслідок постійними сварками через це. Шлюбні відносини припинені з вересня 2015 року, вони разом не проживають, спільне господарство не ведеться. На даний час шлюб носить формальний характер, примирення між ними не можливе. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні, оскільки відповідач пішла з дому та залишила йому сина.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Зазначила, що сім'я проживала за адресою: АДРЕСА_1. У позивача з відповідачем були постійні сварки і скандали, тому відповідач зібрала речі і пішла з квартири, за ініціативою відповідача син залишився проживати з батьком. Як пояснила представник позивача, сторони домовилися між собою, що відповідач забирає дитину до себе на неділю, понеділок та вівторок, а в середу повертає позивачу. Позивач, зі слів представника, працює в інтернет-магазині у відділі продажу менеджером з продажу, розмір заробітної плати та графік роботи позивача представнику невідомий. Дитині 2 роки 10 місяців. Представник позивача вказала, що позивач проживає з дитиною сам, проте як він з нею справляється, коли працює, представнику невідомо, але дитина в садочок не ходить. Позивач дитину годує, готує їй їжу, забезпечує всім необхідним, шукає садочок. Квартира, в якій проживає позивач, належить його тітці (сестрі його батька).

Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечувала, вказала, що з вересня 2015 року вирішила розвестися з позивачем, оскільки він не працював та не утримував сім'ю, після чого вони перестали спілкуватися. В квартирі за адресою: АДРЕСА_1 вони проживали разом з чоловіком та дитиною, час від часу з ними жила тітка чоловіка ОСОБА_4, в інший час вона проживала на дачі. Чоловік ніде не працював, сидів вдома, вона також не працювала, оскільки доглядала за дитиною і її у зв'язку з цим позивач на роботу не пускав. Сім'ю утримував батько позивача, який наполягав, щоб вона залишила дитину позивачу. Стосунки дитини та позивача до вересня 2015 року були нормальні, хоча позивач до 2016 року дитиною не займався. В лютому 2016 року позивач фактично вигнав її з дому, дав їй тиждень, щоб вона зібрала речі та пішла з квартири. Як пояснила відповідач, позивач вирішив, що дитина має жити з ним, оскільки у неї немає свого житла і родичів, які їй би допомогли. За таких обставин вона в лютому 2016 року пішла з дому з одним чемоданом, жила 2 місяці у подруги, потім знайшла роботу фахівцем по роботі з клієнтами в інтернет-магазині «Якабу», де працює на даний час та отримує 2000 грн. на місяць, а також працює неофіційно адміністратором в ресторані «Рохо Охо» по пр. Оболонському, 26 в м. Києві. Зараз у ресторані вона проходить стажування та отримує 6000 грн., в серпні планує оформлятися офіційно з графіком роботи понеділок - п'ятниця з 09 до 18 години, субота та неділя вихідні. Також відповідач вказала, що на даний час проживає в орендованій за договором оренди від 08 березня 2016 року квартирі за адресою: АДРЕСА_2, вона ніде не зареєстрована, останнім місцем її реєстрації було АДРЕСА_3.

Крім того, відповідач зазначила, що вона з позивачем з квітня 2016 року домовилися, як вони будуть спілкуватися з дитиною, а саме: вона забирає дитину у позивача в неділю вранці та повертає в середу вранці (оскільки в ці дні вона не працює) батькові позивача ОСОБА_5, який проживає у АДРЕСА_4, точної адреси вона не знає. Як саме позивач здійснює догляд за дитиною в дні, коли син залишається з позивачем, відповідач не знає. На даний час дитина дуже погано розмовляє. Вказала, що планує з вересня 2016 року влаштувати дитину до дитячого садочка.

На підставі викладеного позивач просила розірвати шлюб, але проти визначення місця проживання дитини з батьком заперечувала, посилаючись на те, що вона на даний час працевлаштована, має постійну роботу, тому дитина буде проживати з нею.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Шлюб між сторонами зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві 08 вересня 2012 року, про що зроблено актовий запис №1294.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З пояснень представника позивача та відповідача вбачається, що сторони не проживають однією сім'єю та не ведуть спільного господарства з лютого 2016 року. Сімейне життя у сторін не склалось у зв'язку з різними поглядами на життя та методи виховання їх спільної дитини, постійними сварками, шлюб носить формальний характер та примирення не можливе.

Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін та їхньої дитини., у зв'язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Згідно ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким з них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органами опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвитку дитини.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з довідки форми №3 КК «Центр комунального сервісу» №86/6794 (№32549) від 13 липня 2016 року, малолітній ОСОБА_3 зареєстрований разом з батьком ОСОБА_1 та тіткою батька ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_1 Власником квартири є ОСОБА_7

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов Служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації від 16 березня 2016 року квартири АДРЕСА_1, проведеного у зв'язку з розглядом вказаної справи, чотирикімнатна квартира з усіма зручностями, облаштована меблями та побутовою технікою, велика, простора, утримується в чистоті та порядку. Під час обстеження вдома були присутні малолітній ОСОБА_3 та батько дитини ОСОБА_1 Батько дитини повідомив, що мати ОСОБА_2 з ними не проживає, оскільки не захотіла жити разом з чоловіком та його батьками та виявила бажання проживати окремо та працювати, свого житла у неї немає, вона винаймає квартиру. До сина мати періодично приходить та спілкується з ним. Крім дитини та його батька в квартирі ніхто не проживає. Актом також встановлено, що для виховання та розвитку дитини творені належні умови, є окрема дитяча кімната, яка облаштована відповідно до віку та потреб дитини. У дитини в достатній кількості є одяг, взуття, продукти харчування та іграшки.

Згідно висновку Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації №104-2301 від 04 квітня 2016 року, Оболонська РДА в м. Києві, як орган опіки та піклування, не рекомендує визначати місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, разом з батьком, посилаючись на те, що на засіданні комісії, яке відбулось 24.03.2016 року, батько дитини повідомив, що він тимчасово не працює, але дитина знаходиться на повному його утриманні, допомагають його батьки. Мати дитини повідомила, що її вигнали з квартири, в якій вони проживали сім'єю разом з чоловіком та дитиною. Власного житла вона не має, проте згідно договору вона проживає в орендованій квартирі та офіційно працевлаштована. Також мати зазначила, що у спадок їй з сестрою залишилась квартира, яку вони продали, гроші від своєї частки вона вклала в ремонт квартири за адресою АДРЕСА_1. Мати бажає проживати з сином та займатись його вихованням. Вона також повідомила, що родичі чоловіка чинять їй перешкоди у спілкуванні з її сином, знаходячи різноманітні причини аби відтермінувати її зустріч з ним.

З пояснень відповідача вбачається, що вона залишила квартиру, в якій вона проживала разом з чоловіком та сином, під тиском її чоловіка. Син тимчасово залишився проживати з чоловіком, оскільки коли вона була вимушена залишити квартиру, їй не було де жити і вона не мала коштів на оренду житла, тому тимчасово проживала у подруги. На даний час вона проживає в орендованій квартирі та офіційно працевлаштована, бажає проживати разом з сином, виховувати його та має можливість забезпечити його усім необхідним.

Також з пояснень відповідача вбачається, що сторони самостійно визначили порядок їх спілкування з дитиною, відповідно до якого дитина три дні проживає з мамою, а чотири - з батьком. Вказана обставина не заперечувалась в судовому засіданні представником позивача.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що позивач працює та має самостійний дохід, представником позивача суду не надано.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням положень ст. 161 СК України, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1

Згідно ст.88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути понесені ним судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі ст. ст. 105, 110, 112, 160, 161 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 08 вересня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1294, розірвати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо визначення місця проживання дитини з батьком відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М. Маринченко