09.11.2016 Єдиний унікальний номер 205/5354/16-ц
Справа №2/205/2608/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Шавули В.С.

за участю секретаря Мікунової К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гаражного кооперативу «ПІВНІЧНИЙ-К», треті особи: ОСОБА_2 державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

12 липня 2016 року позивачка звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із даним позовом (а.с. 3-5).

В обґрунтування вимог позивачка зазначила, що чоловік позивачки ОСОБА_4 являвся членом гаражного кооперативу «ПІВНІЧНИЙ-К» із моменту утворення кооперативу. На підставі рішення Ленінської районної ради народних депутатів № 452/2 від 10.08.1984 року він збудував гараж № 204.

07 грудня 2005 року ОСОБА_4 помер. Звернувшись до нотаріальної контори для належного оформлення спадщини, позивачка отримала відмову, так як необхідні для оформлення правовстановлюючі документи на вищевказаний гараж відсутні, у звязку із тим, що померлий чоловік, за життя не зареєстрував право власності на гараж.

На підставі викладеного, позивачка вимушена була звернутися до суду з даним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на гараж №204 в гаражному кооперативі «ПІВНІЧНИЙ-К», розташованому за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Ю.Кондратюка, буд. 120-а, загальною площею 42,2 кв.м., площа гаража 21,4 кв.м., додаткова площа 20,8 кв.м. (підвал 1 13,3 кв.м., підвал 2 7,5 кв.м.).

В судове засідання позивачка не зявилась. Про день, час та місце судового розгляду повідомлялась у встановленому законом порядку. Її представник за довіреністю ОСОБА_5, до суду надала письмову заяву, в якій просив справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити (а.с. 100).

Відповідач, в особі свого представника, у судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини неявки свого законного представника не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи без участі представника не надсилав.

Представник третьої особи Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори до суду не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини неявки у судове засідання не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи за своєю відсутністю до суду не надсилав.

Третя особа ОСОБА_3, в судове засідання не з'явився. Про день. час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. До суду надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати без своєї присутності. Вимоги позову підтримав (а.с.98).

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.16 ЦК України, одними із засобів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання права та визнання правочину недійсним.

Підставою звернення до суду позивача із позовом є захист майнових інтересів, повязаних із правом набуття в порядку спадкування права власності на нерухоме майно.

При вирішенні спору щодо спірних право відносин суд застосовує положення Конституції України, Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, практику Верховного Суду України. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, суд застосовує положення Цивільного Кодексу в редакції 1963 року, інших Законів України.

За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд, зясувавши обставини по справі та перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що чоловік позивачки ОСОБА_4 являвся членом гаражного кооперативу «Північний-К» та на підставі рішення Ленінської районної Ради народних депутатів № 452/2 від 10.08.1984 року за власний кошт збудував гараж №204 на території кооперативу (а.с. 8,9, 12, 14).

07 грудня 2005 року ОСОБА_4 помер (а.с. 13). Із спадкової справи №942/2007 (а.с. 44-52) відкритої після смерті ОСОБА_4, вбачається, що після його смерті спадщину належним чином прийняли дружина ОСОБА_1, та син - ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Як зазначено ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зокрема, згідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у судових справах про спадкування», у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно відомостей КП «ДМБТІ» зазначено, що в інвентаризаційній справі на гаражний кооператив «Північний-К» за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Комунарівська, буд. №120-а, відсутні відомості щодо реєстрації права власності на гараж №204 (а.с.7).

Отже, суд прийшов висновку, що позивачкою заявлено безпідставні позовні вимоги, так як померлим ОСОБА_4 взагалі не оформлювалось права власності на спірний гараж, у зв'язку із чим, на момент його смерті відсутні законні права померлого на вказаний гараж.

Таким чином, оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності звязку у сукупності, суд першої інстанції, розглядаючи даний спір в межах заявлених позовних вимог вважає, що позовні вимоги є в повному обсязі безпідставними, необґрунтованими, незаконними та такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, у відповідності до ст.. 88 ЦПК України, суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено то судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 41, ч.4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, ст.ст. 15,16, ст. 316, 317, 328, 391, 1216-1218, 1261 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008№7 «Про судову практику у судових справах про спадкування», ст.ст. 5, 6, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212, 213-215, 218, 222 ЦПК України, суд, ?

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Гаражного кооперативу «ПІВНІЧНИЙ-К», треті особи: ОСОБА_2 державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання права власності, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.С. Шавула