справа №176/2502/15-ц
провадження №2/176/616/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Волчек Н.Ю.,

при секретарі Ханіній М.Г.,

з учістю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

06 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із вищезазначеною позовною заявою у якій просить ухвалити судове рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем ОСОБА_2, 27 квітня 1991 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міськвиконкому.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що відповідачка не розділяє його поглядів на взаємовідносини між подружжям, має протилежну від нього думку щодо ведення сімейного господарства, розподілу бюджету. При цьому зазначив, що дані розбіжності у поглядах на сімейне життя, викликають у відповідачки агресію, сварки, які остання чинить вдома та у присутності сторонніх людей, знайомих та близьких родичів. На неоднарозові розмови, зауваження до відповідачки про неприпустимість такої поведінки результатів не дали, в наслідок чого фактичні шлюбні відносини між ними припинені з вересня 2015 року і збереження шлюбу є неможливим. Вважає, що подальше спільне життя із відповідачкою як подружжя та збереження шлюбу суперечить його інтересам.

16 лютого 2016 року ухвалою суду подружжю надано строк на примирення - один місяць.

Ухвалою суду від 08 квітня 2016 року подружжю ОСОБА_2 було надано строк на примирення три місяці.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав у повному обсязі на підставах, що викладені в ньому та просив задовольнити. При цьому зазначив, що у наданий судом срок на примирення вони з відповідачем не примирились. При цьому зазначив, що примирення не можливе та не бажає цього.

Відповідач, ОСОБА_2, в судовому засіданні заперечувала проти розірвання шлюбу, вважає, що сім'ю можливо зберегти. При цьому пояснила, що у наданий судом строк на примирення вона з позивачем не встигла примиритись.

Вислухавши сторони, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини.

Сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 27 квітня 1991року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міськвиконкому, за актовим записом №223 (а.с.16). При цьому дошлюбне прізвище відповідача «Тарапака».

Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Однак, з жовтня 2015 року подружні стосунки між сторонами були припинені, сторони проживають окремо і на даний час відновлювати відносини ОСОБА_1 з ОСОБА_2 не бажає, сторони ведуть окреме господарство спільного бюджету не мають, шлюбні стосунки не підтримують.

Причиною розпаду сім'ї стали розбіжності у поглядах на сімейне життя, які викликають з боку відповідача агресію, сварки, які остання чинить вдома та у присутності сторонніх людей, знайомих та близьких родичів. З боку позивача втрачені всі духовні та фізичні зв`язки з відповідачем.

Судом були вжиті заходи щодо примирення сторін, передбачені ч. 1 ст. 111 СК України, але після закінчення неоднарозово призначеного судом строку, примирення між сторонами не відбулося. З пояснень сторін, наданих в судовому засіданні встановлено, що позивач не бажає примирення, а відповідач не заперечувала, що примирення не відбулось, але сподівається на це.

За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитеме інтересам одного з них, а відтак його необхідно розірвати.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 3 цієї ж статті Закону, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін , які беруть участь у справі, виникає спір.

При цьому слід зазначити, що доказування не може ґрунтуватися лише на припущеннях.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Питання про зміну прізвища відповідача у зв`язку з розірванням шлюбу судом не було вирішено, оскільки відповідач при розгляді справи ще не визначилась з даним питанням.

Судові витрати позивач просив віднести за його рахунок.

Керуючись ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 88, 174, 213-215, 294 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 27 квітня 1991 року відділом РАЦС Жовтоводського міськвиконкому Дніпропетровської області, за актовим записом №223 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище сторін залишити без змін.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі, через Жовтоводський міський суд до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів, апеляційної скарги.

Суддя Жовтоводського міського суду Н.Ю. Волчек