Справа № 466/5807/16-ц
У Х В А Л А

15 липня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі головуючої судді Зими І.Є.

при секретарі Губач Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за скаргою ЛМКП «Львівтеплоенерго» на дії державного виконавця Шевченківського ВДВС ЛМУЮ ,-

встановив:

30 червня 2016 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулось до суду із скаргою на дії державного виконавця Шевченківського ВДВС ЛМУЮ та просить скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 03.06.2016року.

В обґрунтування скарги зазначив, що 02.09.2015 року Шевченківський районний суд м. Львова у справі №466/6956/15-ц видав судовий наказ №2-н/466/1299/15 про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» 3578,41 грн. заборгованості, та 121,80 грн. судового збору. Стягувачем отримано три копії судового наказу по кожному з боржників окремо.

26.05.2016р. ЛМКП «Львівтеплоенерго» направило на адресу Шевченківського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області для примусового виконання копії вказаного судового наказу, разом з заявою про прийняття виконавчого документа до виконання та відкриття виконавчого провадження.

Однак 21.06.16р. отримало постанови Шевченківського ВДВС про відмову у відкритті виконавчого провадження про стягнення з солідарно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості з тих підстав, що предявлені до виконання виконавчі документи не відповідають вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме відсутній індивідуальний номер боржника.

Проте, ЛМКП «Львівтеплоенерго» вважає, що вказані постанови прийняті з порушенням вимог чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Представник ЛМКП «Львівтеплоенерго» ОСОБА_4 свої вимоги підтримав, надавши пояснення аналогічні, що у скарзі, просив таку задоволити.

Представник Шевченківського ВДВС м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового засідання, про причини неявки суд не повідомив.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін, що не зявились.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що скарга підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що 02.09.2015 року Шевченківський районний суд м. Львова у справі №466/6956/15-ц видав судовий наказ №2-н/466/1299/15 про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» 3578,41 грн. заборгованості, та 121,80 грн. судового збору. Стягувачем отримано три копії судового наказу по кожному з боржників окремо для примусового виконання.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну виконавчу службу» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України, а примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці.

Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон), судові накази підлягають виконанню державною виконавчою службою.

У відповідності з ч. 1, ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Контроль за своєчасністю, правильністю, повнотою виконання рішень державним виконавцем, відповідно до ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження», здійснюється начальником органу державної виконавчої служби, безпосередньо якому підпорядковуються державні виконавці.

21.06.2016р. за вхід № 5229 ЛМКП «Львівтеплоенерго» було отримано супровідного листа Шевченківського ВДВС м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 03.06.2016р. /В-8/496/13015 разом з копією судового наказу від 02.09.15р. № 466/6956/15-ц та копією постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 51264727 від 03.06.16р., винесеної головним державним виконавцем Шевченківського ВДВС ОСОБА_5 з примусового виконання вищевказаного судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості, оскільки предявлений до виконання виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме відсутній індивідуальний номер боржника (для фізичних осіб-платників податків).

Крім того, 21.06.2016р. за вхід № 5229 ЛМКП «Львівтеплоенерго» було отримано супровідного листа Шевченківського ВДВС м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 03.06.2016р. /В-8/497/13015 разом з копією судового наказу від 02.09.15р. № 466/6956/15-ц та копією постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 51264727 від 03.06.16р., винесеної головним державним виконавцем Шевченківського ВДВС ОСОБА_5 з примусового виконання вищевказаного судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_2 заборгованості, оскільки предявлений до виконання виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме відсутній індивідуальний номер боржника (для фізичних осіб-платників податків)..

Дана вимога до виконавчого документа стверджується п.3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 3.3 інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012р. за № 489/2080.

В ст.1 Конституції України вказано, що Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.32 Конституції України й ч.1 ст. 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Вимоги до змісту виконавчого листа встановлені частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а пунктом 6 частини першої статті 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом з тим відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Позиція Верховного Суду України щодо відмови у відкритті виконавчого провадження у звязку з відсутністю ідентифікаційного номера боржника наступна, а саме: що відсутність у судовому наказі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови у відкритті державним виконавцем виконавчого провадження (Постанова ВСУ від 25 червня 2014 року справа № 6- 62цс 14).

Таким чином, на підставі вищенаведеного можна зробити висновок про те, що незазначення у судовому наказі № 466/6956/15-ц від 02.09.15р. ідентифікаційних кодів боржників, не може бути підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження (відмови в прийнятті до провадження виконавчого документа)., оскільки державний виконавець Пушкар І.Є. своїм правом отримання конфіденційної інформації, тобто ідентифікаційного номера - не скористався, а зіславшись на відсутність у виконавчому документі індивідуального ідентифікаційного номера боржника, виніс постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) тим самим допустив у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів стягувача, в звязку з чим винесена ним постанова є безпідставною, незаконною та неправомірною, прийнятою з порушенням вимог чинного законодавства та норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У відповідності до п.7 постанови від 26.12.2003р. №14 Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що скарга є підставна та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

скаргу задовольнити.

визнати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) - ВП № 51264727 від 03.06.2016р., а також постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) - ВП № 51264776 від 03.06.2016р., винесені головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_5 - неправомірними та скасувати їх.

Зобовязати головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_5 прийняти до виконання два судових накази від 02.09.2015р., видані Шевченківським районним судом м. Львова у справі 466/6956/15-ц, 2-н/466/1299/15 про стягнення солідарно з ОСОБА_1, 22.07.1980р.н., ІПН - відсутній, ОСОБА_2, 01.06.1974р.н., ІПН - відсутній та інших (місце проживання: Львів, АДРЕСА_1) на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію та постачання гарячої води у розмірі 3 578,41 грн., а також про стягнення з боржників на користь стягувача 121,80 грн. судового збору відкрити виконавчі провадження та забезпечити їх примусове виконання.

Зобовязати головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_5 повідомити про виконання ухвали суду і заявника не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання копії ухвали суду..

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі протягом пяти днів з дня проголошення ухвали суду апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_6