АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 2-725/09
Провадження № 22-ц/792/1983/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Федорової Н.О.,

суддів - Карпусь С.А., Ярмолюка О.І.,

секретаря - Бондаря О.В.,

з участю: представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2009 року у справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

3 жовтня 2008 року відкрите акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулось до суду із вищевказаним позовом. В його обґрунтування зазначило, що 28 квітня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 укладено договір застави автомобіля, згідно якого останній передав банку в заставу автомобіль OPEL ASTRA OTGF69, реєстраційний номер НОМЕР_1.

7 травня 2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 17-215/85. За умовами даного договору останній отримав кредит у сумі 14 693 долари США під 11,8 % річних на строк до 6 травня 2014 року

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань за договором, того ж дня між банком, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 17-215/85. 27 лютого 2008 року між банком, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 17-215/85/1. Поручителі зобов'язались солідарно відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору.

Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_2 належним чином не виконував. Станом на 26 вересня 2008 року заборгованість позичальника перед банком

________________________________________________________________________________________________

Доповідач у першій інстанції Мазурок О.В. Провадження № 22-ц/792/1983/16

Суддя-доповідач Федорова Н.О. Категорія: ухвала

склала 14 445 доларів США 47 центів, з яких 12 266 доларів США 01 цент - заборгованість по тілу кредиту, 1 289 доларів США 88 центів - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 158 доларів США 44 центи - заборгованість по відсотках, 731 долар США 14 центів - прострочена заборгованість по відсотках та 9030 грн. 80 коп. пені.

А тому, просив стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 17-215/85 від 7 травня 2007 року у сумі 14 445 доларів США 47 центів та 9030 грн. 80 коп. пені.

19 грудня 2008 року представник ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Киринюк Л.А. звернулась до суду із заявою про відмову від позову, у зв'язку з чим просила закрити провадження у справі.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2009 року прийнято відмову від позову ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», провадження у справі закрито. Вирішено питання про судові витрати.

Непогоджуючись із вказаною ухвалою, представник публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати скасувати її і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалу вважає незаконною та необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Суд, постановляючи оскаржувану ухвалу, не врахував того, що довіреність, на підставі якої інтереси банку представляла Киринюк Л.А., обмежувала її у праві відмовитись від позову. Представник діяв з перевищенням повноважень та всупереч інтересам банку.

За відсутності належних та допустимих доказів, суд дійшов хибного висновку про те, що представник банку відмовився від позову з підстав повного погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором. На момент постановлення ухвали існувала заборгованість за кредитом. Так, станом на 1 лютого 2009 року її розмір склав 11 191 долар США 81 цент. Окрім того, протягом періоду з 19 лютого 2009 року по 17 травня 2012 року ОСОБА_2 продовжував сплачувати заборгованість за кредитом, що спростовує висновок суду про повне погашення заборгованості.

У судовому засіданні представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з мотивів, які в ній зазначені.

Відповідач ОСОБА_2 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи її необґрунтованою.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Встановлено, що 3 жовтня 2008 року ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», від імені якого діяло відділення № 17 Філії «Західне регіональне управління» ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», звернулось до суду із позовом, у якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на його користь заборгованість за кредитним договором № 17-215/85 від 7 травня 2007 року у сумі 14 445 доларів США 47 центів та 9030 грн. 80 коп. пені (а.с. 4-5).

ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Голови Правління Хливнюка В.Г., який діяв на підставі статуту та усної домовленості, довіреністю від 24 червня 2008 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. та зареєстрованої в реєстрі за № 16344, уповноважив Кравчука М.С. керуючого Філією «Західне регіональне управління» ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відповідно до Положення про філію представляти інтереси банку з питань, пов'язаних з діяльністю філії з нижчезазначеними повноваженнями, зокрема: заявляти позовні заяви, представляти інтереси банку в усіх судових та адміністративних органах з усіма правами, які надані законом позивачу, відповідачу, третій особі, іншому учаснику провадження, в питаннях та справах, пов'язаних з діяльністю філії. Разом з тим, у довіреності зроблено застереження щодо обмеження повноважень Кравчука М.С. на видачу гарантії та поручительства від імені банку, укладати договори гарантії та поручительства, за якими банк виступає як гарант чи поручитель, надавати та підписувати аваль на векселях, а також ця довіреність не надає права укладати договори оренди приміщень та іншого нерухомого майна загальною площею більше двох квадратних метрів, змінювати та розривати їх. Ця довіреність видана строком на один рік з правом передоручення повноважень третім особам (а.с. 20).

Представництво інтересів банку в суді на підставі довіреності від 3 вересня 2008 року, виданою керуючим Філією «Західне регіональне управління» ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Кравчуком М.С. в порядку передоручення, посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Вишинською О.М. за реєстровим № 3861, здійснювала ОСОБА_7 (а.с. 6).

19 грудня 2008 року Киринюк Л.А. подала до суду заяву про відмову від позову за вх. № 28018, у якій зазначила, що після відкриття провадження у справі відповідачі добровільно погасили заборгованість по кредитному договору, у зв'язку з чим виконали свої зобов'язання перед банком. Просила закрити провадження у справі, у зв'язку з відмовою від позову. При цьому зазначила, що наслідки закриття провадження у справі, передбачені ч. 3 ст. 206 ЦПК України, їй роз'яснені та зрозумілі (а.с. 28).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЦПК України у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Юридичних осіб представляють їхні органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законом, статутом чи положенням, або їх представники (ч. 3 ст. 38 ЦПК України).

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1, ч.ч. 2,3 ст. 42 ЦПК України повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені такими документами: 1) довіреністю фізичної особи; 2) довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статутом або положенням, з прикладенням печатки юридичної особи (за наявності).

Частиною 1 статті 240 ЦК України передбачено, що представник зобов'язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто. Він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє.

Довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статті (ч. 2 ст. 245 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 44 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.(ч.ч. 2, 3 ст. 174 ЦПК України).

Задовольняючи заяву представника ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Киринюк Л.А. та закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції правильно, виходив з того, що підстави для неприйняття відмови від позову відсутні, оскільки будь-якого обмеження повноважень представника позивача на вчинення цієї процесуальної дії не застережено у виданій довіреності. Окрім того, суд на виконання вимог ч. 2 ст. 174 ЦПК України роз'яснив представнику банку наслідки відмови від позову, передбачені ч. 3 ст. 206 ЦПК України, зокрема про неможливість повторно звернутись до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Доводи апеляційної скарги про те, що довіреність, на підставі якої інтереси банку представляла Киринюк Л.А., обмежувала її у праві відмовитись від позову і вона діяла з перевищенням повноважень та всупереч інтересам банку, спростовуються наявними у справі доказами.

Зі змісту довіреності від 3 вересня 2008 року, посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Вишинською О.М. за реєстровим № 3861, виданої Кравчуком М.С. керуючим Філією «Західне регіональне управління» ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», який діяв від імені та в інтересах ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. 24 червня 2008 року за реєстровим № 16344, в порядку передоручення та відповідно до усної домовленості уповноважив ОСОБА_7, начальника юридичного сектору Хмельницької обласної дирекції Філії «Західне регіональне управління» ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відповідно до Положення про Філію представляти інтереси банку з питань, пов'язаних з діяльністю Філії з нижчезазначеними повноваженнями, а саме: отримувати та надавати документи, які стосуються діяльності філії, в органах державної влади та місцевого самоврядування, в тому числі в правоохоронних органах, судах, органах державної виконавчої служби, а також в органах та у осіб, що вчиняють нотаріальні дії, інших підприємствах, установах, організаціях, незалежно від форми власності; заявляти та розглядати претензії від імені банку, заявляти позовні заяви, представляти інтереси банку у всіх судових та адміністративних органах з усіма правами, які надано законом позивачу, відповідачу, третій особі, іншому учаснику провадження, в питаннях та справах, пов'язаних з діяльністю філії.

Окрім того, зазначено, що ця довіреність не надає права Киринюк Л.А. видавати гарантії та поручительства від імені банку, укладати договори гарантії та поручительства, за якими банк виступає як гарант чи поручитель, надавати та підписувати аваль на векселях (а.с. 6).

Про будь-які інші обмеження повноважень представника банку Киринюк Л.А. у даній довіреності не зазначено.

Твердження апелянта про те, що суд за відсутності належних та допустимих доказів, дійшов хибного висновку про відмову представника банку від позову з підстав повного погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором, то такі не заслуговують на увагу, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення.

Тобто, згідно чинного законодавства, суд при надходженні заяви про відмову від позову зобов'язаний лише роз'яснити позивачу чи його представнику наслідки такої відмови та, у разі відмови представника позивача від позову, перевірити його повноваження на вчинення цієї процесуальної дії. При цьому, на суду не лежить обов'язок з'ясовувати причини такої відмови з необхідністю надання позивачем чи його представником певних доказів.

Окрім того, доводи апеляції про те, що відповідачне погашав прострочену заборгованість по тілу кредиту та відсотках спростовуються доданими до апеляційної скарги розрахунками. Так, з них вбачається, що після нарахування заборгованості за кредитним договором 26 вересня 2008 року та подачі позову, ОСОБА_2 сплатив 18 листопада, 12 грудня 2008 року та 15 січня 2009 року 1074 долари США 20 центів (686,70 + 190,41 + 197,09) заборгованості по тілу кредиту та 1361 долар США 11 центів (1053,30 + 154,59 + 152,91) заборгованості по відсотках (а.с. 52-55).

А тому, колегія суддів вважає, що постановлена в справі ухвала є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування немає.

Доводи апеляційної скарги на законність судового рішення не впливають і його висновки не спростовують.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відхилити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Н.О. Федорова