Справа № 373/1210/16-ц Головуючий у І інстанції Колодко Л. В.
Провадження № 22-ц/780/5914/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 49 21.12.2016
УХВАЛА

Іменем України

21 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.

за участю секретаря: Нагорної Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2016 року за позовом ОСОБА_2 Вікторорвича до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що рішенням Переяслав- Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 07 липня 2016 року, позов ОСОБА_3 задоволено, стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 800 (вісімсот) грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто із ОСОБА_2, на користь ОСОБА_3, аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 250 (двісті п`ятдесят) грн. щомісячно до досягнення ОСОБА_4 трьох років. Зазначає, що він не може сплачувати аліменти в такому розмірі оскільки, змінився його майновий стан та він сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини на утримання сина від першого шлюбу та отримує заробіток 1450,00 гривень.

Просив змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_3 з 800,00 гривень на 368,40 гривень на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення сином вісімнадцятирічного віку та скасувати стягнення аліментів в розмірі 250,00 гривень на утримання дружини ОСОБА_3

Рішенням Переяслав Хмельницького міськрайонного суду київської області від 20 вересня 2016 року в задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав:

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, що були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.06.2013 року по 06.05.2016 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на утриманні відповідача ОСОБА_3

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 06.05.2016 року залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 07 липня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2, стягнуто на користь ОСОБА_3, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, народженого 11.03.2014, у твердій грошовій сумі у розмірі 800 (вісімсот) грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто із ОСОБА_2, на користь ОСОБА_3, аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 250 (двісті п`ятдесят) грн. щомісячно до досягнення ОСОБА_4 трьох років.

Вирішуючи вказаний спір та відмовляючи в задоволені позову суд першої інстанції виходив із того, що відсутні передбачені ст. 192 СК України підстави для зменшення розміру аліментів.

З вказаним висновком погоджується і колегія суддів виходячи з наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

За змістом даної норми зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку зміни матеріального стану платника в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан, наприклад зменшився дохід чи у його розпорядженнні залишається менша сума грошових коштів тощо. Або змінився сімейний стан платника, в результаті чого у нього з'явилися нові утриманці, або погіршився стан здоров'я, що потягло додаткові грошові витрати.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60, ст. 212 ЦПК України).

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доводи апелянта про необхідність зменшення розміру аліментів у4 звязку з тим, що він має сина від першого шлюбу на утримання якої надає 500 грн. щомісячно не заслуговують на увагу оскільки не звільняють відповідача від покладеного на нього ст. 180 СК України обовязку утримувати ОСОБА_4 до досягнення ним повноліття.

Посилання апелянта на те, що він працює та отримує заробіток в розмірі 1450 грн. не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні ст. 60ЦПК України.

Обставини, за яких вирішувалося питання щодо стягнення аліментів, на час звернення до суду з позовом не змінилися і вже були враховані при розгляді справи про стягнення аліментів. Позивачем не надано доказів зміни свого майнового становища.

За таких обставин суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку про відмову в задоволені позову.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: підписи

Судді: підпис