Справа № 372/1039/16-ц Головуючий у І інстанції Мора О. М.
Провадження № 22-ц/780/4070/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 49 12.07.2016
УХВАЛА

Іменем України

12 липня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Сушко Л.П., Яворського М.А.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 17 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

В квітні 2015 року позивач ОСОБА_3 звернулася із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері, посилаючись на те, що вона є людиною похилого віку і не має достатнього доходу, хворіє і вимушена купувати багато ліків, а крім того орендувати житло, оскільки її дочка ОСОБА_2 з липня 2015 року вигнала її з будинку, обманом позбавивши єдиного житла. ОСОБА_2 має можливість надавати їй матеріальну допомогу. Просила щомісячно утримувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 18 квітня 2016 року до зміни матеріального та сімейного стану сторін.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 17 травня 2016 року відкрито провадження в даній справі.

Відповідач ОСОБА_2, не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 17 травня 2016 року та направити справу до суду першої інстанції для прийняття рішення відповідно до ст. 115 ЦПК України. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказувала, що позивач при зверненні до Обухівського районного суду Київської області посилалася на укладений нею договір оренди квартири в м. Обухові та на ч. 1 ст. 110 ЦПК України, яка передбачає вибірну підсудність щодо позовів, що виникають з приводу стягнення аліментів, а саме що позови про стягнення аліментів можуть предявлятися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, однак у своєму позові позивач прямо зазначає, що не має зареєстрованого місця проживання або перебування. Докази, наявні в матеріалах справи, свідчать про те, що позивач перебуває на обліку у різних закладах в Шевченківському районі м. Києва Крім того, в якості підстави для штучного створення територіальної підсудності розгляду справи позивачем до позовної заяви додано договір оренди квартири в м. Обухові, який укладено за пять днів до подання позову, що не може не викликати сумнів в його удаваності.

Колегія суддів, перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відкриваючи провадження в справі ухвалою від 17 травня 2016 року, суд першої інстанції виходив із того, що позовна заява відповідає вимогам ст. ст. 119 120 ЦПК України, та керувався нормами ст. 122 ЦПК України, погоджуючись із обраною позивачем підсудністю для розгляду даної справи.

Однак з такими висновками колегія суддів не може погодитися, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до загальних правил підсудності, встановлених ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 ЦПК України позови про стягнення аліментів можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що ОСОБА_3 звернулася із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, який передбачає альтернативну підсудність.

Згідно довідки ВАДР УДМС України в Київській області від 28 квітня 2016 року, ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, знято з реєстрації 25 липня 2015 року у м. Обухів, с. Рудики (а. с. 41).

Однак, в матеріалах справи відсутні відомості щодо реєстрації ОСОБА_3 за адресою на території Обухівського району Київської області.

Таким чином, із матеріалів справи вбачається, що позивач не має будь-якого зареєстрованого місця проживання, що виключає можливість застосування альтернативної підсудності згідно ч. 1 ст. 110 ЦПК України в будь-якому суді за її позовами до моменту реєстрації місця проживання, а відтак даний позов може бути поданий лише за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Дані обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції.

Також суд не надав оцінки обставинам наявності підстав предявлення позову до ОСОБА_2 до Обухівського районного суду Київської області, яка, на думку позивача, проживає без постійного місця реєстрації за адресою АДРЕСА_1, зокрема, чи входить дана адреса до територіальної підсудності Обухівського районного суду Київської області.

Виходячи із вищевикладеного, ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 17 травня 2016 року не можна вважати належно мотивованою та такою, що постановлена із всебічним зясуванням обставин справи і застосуванням норм матеріального та процесуального права, які їм відповідають.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України, оскільки ухвала постановлена з порушенням вимог процесуального законодавства, що регулює відкриття провадження в справі.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 17 травня 2016 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Сушко Л.П.

ОСОБА_4