Справа № 496/1054/15-ц
Провадження № 2/496/950/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Галич О.П.,

за участю:

секретаря - Дигуляр А.С.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, відділу Держкомзему у Біляївському районі Одеської області про скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання державного акта про право власності на земельну ділянку недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду знаходиться вказана цивільна справа.

У судовому засіданні позивач надав заяву про відвід судді Галич О.П. Вказану заяву позивач обґрунтовує тим, що раніше суддя Галич О.П. була головуючою по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди, де вона винесла рішення суду, яким відмовила у його вимогах, хоча рішенням від 14.05.2015 р., його вимоги були частково задоволені на підставі наявних доказів стосовно нанесення йому матеріальної шкоди. Рішення суду від 22.06.2015 р. позивач вважає було винесено як упереджене, де його докази не були розглянуті і вся справа була розглянута в односторонньому порядку, на користь відповідача, а тому дане рішення було винесене як незаконне та необґрунтоване. З таких підстав у позивача виникають сумніви стосовно об'єктивного та неупередженого розгляду даної справи сама тому заявлено відвід судді Галич О.П.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлений позивачем відвід судді.

Представник відповідача та відповідача у судовому засіданні заперечували щодо відводу, вважили його невмотивованим.

Суд, вислухавши доводи сторін, дійшов висновку, що в задоволенні заяви про відвід судді слід відмовити з наступних підстав.

За змістом ч.3 ст.23 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Статтею 20 ЦПК України передбачені підстави для відводу судді. Суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу, якщо: під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі; якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 24 ЦПК України у разі заявлення відводу суд повинен вислухати особу, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думку осіб, які беруть участь у справі. Заява про відвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Підстав, які б слугували відводу головуючому, у справі не встановлено. Доводи ОСОБА_1 про наявність обставин, які викликають сумніви в об'єктивності та неупередженості головуючого у справі, зводяться до незгоди його з постановленими судом рішень по іншим справам, а сам з рішенням суду від 22.06.2015 р.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Практика Європейського суду з прав людини в першу чергу виходить з презумпції незалежності судів. Незалежність розуміється як здатність суду розглядати справу та ухвалювати рішення, не перебуваючи при цьому у будь-якій залежності від волі сторін чи органів державної влади. (Для прикладу рішення по справі «Васілеску проти Румунії», в якій орган, уповноважений ухвалювати остаточне рішення по справі, був підпорядкований Генеральному прокурору.)

Суд також констатує, що незгода з рішеннями суду сама по собі не може вказувати на наявність в діях судді упередженості, поза як кожне рішення суду, зокрема і процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

При оцінці рішень судді як незаконних, в тому числі і як неправосудних, слід керуватись правовими позиціями Конституційного Суду України, викладених у Рішенні у справі за конституційним поданням 53 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України окремих положень Закону України «Про Вищу раду юстиції» від 11 березня 2011р. № 2-рп/2011, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини третьої статті 25 Закону України «Про Вищу раду юстиції» від 15 січня 1998 року № 22/98-ВР зі змінами права Вищої ради юстиції витребувати від судів копії судових справ, розгляд яких не закінчено.

Важливим у наведеній правовій позиції КС України є те, що оцінка процесуальним діям судді може даватись тільки судами апеляційної чи касаційної інстанції, і не може даватись будь-якими органами, їх посадовими особами, організаціями, підприємствами і установами, громадянами тощо.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (№33949/02) наявність безсторонності повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію неупередженість суду визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Суд не вбачає підстав для відводу головуючому судді, оскільки підстави, які містяться в нормах ст. 20 ЦПК України в даному випадку не встановлені.

Таким чином, заявлені ОСОБА_1 підстави для відводу головуючому не є на думку суду такими, що наділені суб'єктивними та об'єктивними критеріями встановлення упередженості суду та які унеможливлювали прийняття суддею об'єктивного рішення у справі, а тому обґрунтованого підґрунтя для задоволення заяви про відвід відсутні.

Керуючись ст.ст. 20, 23 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, відділу Держкомзему у Біляївському районі Одеської області про скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання державного акта про право власності на земельну ділянку недійсним - відмовити.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Галич О.П.

17 листопада 2016 року