Справа № 212/770/2012
Провадження № 4-с/127/72/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: представника заявника ОСОБА_1,

представника зацікавленої особи адвоката ОСОБА_2,

зацікавлена особа ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу ОСОБА_4 про визнання рішень головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 неправомірними та зобовязання скасувати постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_4 звернувся до суду із вищезазначеною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що на виконанні у головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 перебувало виконавче провадження №32297526 з примусового виконання виконавчого листа у справі №212/770/2012, виданого Ленінським районним судом м. Вінниці 20.04.2012 року, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 167 333 дол. США, що еквівалентно 1 336 957,20 грн. та 2 239,76 грн. судового збору.

Відповідно до постанови про обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 13.05.2013 року виконавчі провадження з виконання виконавчого листа у справі №212/770/2012, виданого Ленінським районним судом м. Вінниці 20.04.2012 року, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 167 333 дол. США, що еквівалентно 1 336 957,20 грн. та 2 239,76 грн. судового збору, та виконавчого листа у справі №127/976/13-ц, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 26.03.2013 року, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 боргу на загальну суму 1 182 657,88 грн., обєднані у зведене виконавче провадження.

08.10.2015 року державним виконавцем винесено постанову про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження та постанову про повернення виконавчого документа у зв'язку з поновленням строку на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 05.04.2012 року у справі №212/770/2012, яка була отримана заявником 12.10.2015 року.

Дані постанови, на думку заявника, винесені з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 23.10.2015 року у справі №212/770/2012 рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 05.04.2012 року залишено без змін. Заявник вважає, що йому в рахунок погашення боргу має бути передане майно нежитлові приміщення столярної майстерні під літ. «А», прибудови під літ. «А1», прибудови під літ. «А2», прибудови під літ. «А3», вбиральні під літ. «Б», сушильного цеху під літ. «В», що розташовані по вул. Фермерська, 13А в с. Степанівка Вінницького району Вінницької бласті.

Таким чином, вищевикладені обставини стали підставою для звернення заявника до суду з даною скаргою, в якій просив визнати неправомірними рішення головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про виведення виконавчого провадження №32297526 із зведеного виконавчого провадження №37899854 від 08.10.2015 року та постанови про повернення виконавчого документа від 08.10.2015 року ВП №32297526, а також скасувати постанову про виведення виконавчого провадження №32297526 із зведеного виконавчого провадження №37899854 від 08.10.2015 року та постанову про повернення виконавчого документа від 08.10.2015 року ВП №32297526.

В судовому засіданні представник заявника за довіреністю ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, зазначених у скарзі.

Представник зацікавленої особи адвокат ОСОБА_2 заявлені вимоги не визнав та просив в задоволенні останніх відмовити у звязку з безпідставністю.

Зацікавлена особа головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 заявлені вимоги не визнав та просив в задоволенні останніх відмовити у звязку з безпідставністю.

Представник зацікавленої особи ОСОБА_7 за довіреністю ОСОБА_8 до судового засідання не зявився, однак від останнього надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги не визнає та заперечує проти задоволення останніх.

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у розгляді справи, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Зацікавлені особи ОСОБА_9, ОСОБА_10 до судового засідання не зявились із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає за необхідне в задоволенні скарги відмовити з наступних підстав.

Згідно ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 05.04.2012 року (справа №212/770/2012, а.с.54-56 т.1), яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 06.02.2014 року (справа №212/770/2012, а.с.204-205 т.1), стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики від 01.11.2010 року у розмірі 16 733 дол. США, що еквівалентно 1 336 957,20 грн.

За вищевказаним судовим рішенням Ленінським районним судом м. Вінниці 20.04.2012 року видано виконачий лист №212/770/2012.

Також, судом встановлено, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції ОСОБА_11 від 23.04.2012 року відкрито виконавче провадження №32297526 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа №212/770/2012, виданого Ленінським районним судом м. Вінниці 20.04.2012 року (а.с.16 т.1).

Також, з постанови про відновлення виконавчого провадження від 16.12.2014 року у ВП №32297526 вбачається, що головним державним виконавцем Паламарчуком В.В. було відновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №212/770/2012, виданого Ленінським районним судом м. Вінниці 20.04.2012, у зв'язку з тим, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.10.2014 року у справі №212/770/2012 скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Вінницькій області про виведення виконавчого провадження №32297526 із зведеного виконавчого провадження №37899854 та про повернення виконавчого документа від 31.12.2013 року (а.с.30 т.1).

Разом з тим, судом встановлено, що заявник звертався до начальника відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Вінницькій області із скаргою на рішення державного виконавця, в результаті розгляду якої було скасовано постанову державного виконавця від 29.01.2014 про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, а саме: нежитлових приміщень столярної майстерні з прибудовами (літ.А, В1, А2, А3), сушильного цеху (літ.В), вбиральні (літ.Б), що розташовані по вул. Фермерська, 13А в с. Степанівка Вінницького району Вінницької області; скасовано акт від 31.01.2014 року про передачу вищевказаного майна стягувачу та зобов'язано державного виконавця вчинити дії в межах чинного закорнодавства, щодо вищевказаного майна боржника ОСОБА_5, про що свідчить постанова начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції ОСОБА_12 від 12.01.2015 року про задоволення скарги (а.с.31 т.1).

08.10.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 було виведено виконавче провадження №32297526 з примусового виконання виконавчого листа №212/770/2012, виданого Ленінським районним судом м. Вінниці 20.04.2012 року із зведеного виконавчого провадження №37899854, що підтверджується постановою про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження від 08.10.2015 року (а.с.17 т.1).

Також, зі змісту оскаржуваної постанови про повернення виконавчого документа від 08.10.2015 року, судом встановлено, що головним державним виконавцем відділу примусовго виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 виконавчий лист №212/770/2012 було повернуто в орган що його видав, в зв'язку з тим, що ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 24.09.2015 року у справі №212/770/2012 відкрито апеляційне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики за апеляційною скаргою ОСОБА_13 на рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 05.04.2012 року (а.с.18 т.1).

Так, ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 24.09.2015 року було відкрито апеляційне провадждення у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики за апеляційною скаргою ОСОБА_13 на рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 05.04.2012 року (справа №212/770/2012 а.с.65 т.2). Разом з тим, ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 23.10.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_13 відхилено, а рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 05.04.2012 року залишено без змін (справа №212/770/2012 а.с.133-134 т.2).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.7 Закону України «Про державну виконавчу службу» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Пунктами 3.8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 визначено, що у разі якщо в органі ДВС відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони обєднуються у зведене виконавче провадження.

Матеріалами справи встановлено, що до відділу примусового виконання рішень надійшла заява представника боржника (а.с.90), до якої була надана завірена належним чином копія ухвали апеляційного суду Вінницької області від 24.09.2015 року, відповідно до якої ОСОБА_13 було поновлено строки на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 05.04.2012 року, за яким у зведеному виконавчому провадженні здійснювалося виконання.

Згідно ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі відновлення судом строку для подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, та прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно до п.3.8.8. Інструкції з організації примусового виконання рішень за наявності підстав для завершення виконавчого провадження виконавчий документ виводиться із зведеного виконавчого провадження за постановою державного виконавця про виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження.

Суд наголошує, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Однак, згідно п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року №6, при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.11 Закону), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч.7 ст.12).

А тому, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 при винесенні постанов про виведення виконавчого провадження №32297526 із зведеного виконавчого провадження №37899854 від 08.10.2015 року та про повернення виконавчого документа від 08.10.2015 року по виконанню виконавчого листа №212/770/2012 діяв правомірно у відповідності із своїми повноваженнями та правами, передбаченими Законом України «Про виконавче провадження». Права, свободи та інтереси стягувача головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 при вчиненні виконавчих дій не порушено.

Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги скарги не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, а тому задоволенню не підлягають, оскільки дії державного виконавця є правомірними та такими, що відповідають закону.

На підставі викладеного та керуючись Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року №6, ст.ст.2, 6, 11, 48, 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.210, 383, 386, 387 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 про визнання рішень головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 неправомірними та зобовязання скасувати постанови відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: