Справа № 694/1051/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

(заочне)

27.09.16 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - суддіКравченко Т.М.,

при секретарі Некречій Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в сумі 13 000 грн. Також просить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. Свої вимоги мотивує тим, що 09 червня 2016 року позичила відповідачу гроші в сумі 13 000 грн., про що було складено розписку. В розписці від 09.06.2016 року ОСОБА_2 зобовязувалась повернути гроші в сумі 13 000 грн. до 30.06.2016 року. На її численні звернення з вимогами повернути борг, відповідачка ніяким чином не реагує, а тому вона змушена звернутися із заявою до суду.

Представник позивача ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявились. Представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи за їхньої відсутності. Позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Не заперечують проти постановлення заочного рішення у справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась повторно. Причини неявки суду не повідомила. Про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про отримання рекомендованого повідомлення.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 червня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики на суму 13 000 грн., що підтверджується оригіналом розписки (а.с. 3).

Відповідно до умов договору позики ОСОБА_2 зобовязалась повернути кошти до 30 червня 2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові № 6-63 цс 13 від 18.09.2013 року, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Позивач просить стягнути з відповідача суму боргу за договором позики 13 000 грн. На підтвердження своєї вимоги надала оригінал розписки ОСОБА_2

Враховуючи те, що між сторонами було укладено договір позики на суму, що перевищує десять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який згідно ст. 1047 ЦК України має укладатися в письмовій формі, та оригінал розписки на час звернення до суду знаходиться у позивача, суд приходить до висновку, що відповідач не повернув грошові кошти та сума боргу за цею розпискою підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. При цьому суд враховує, що розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджує його укладення, умови договору та засвідчує отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Договір позики відповідач не оспорювала та не вказувала на те, що він був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути суму боргу за договором позики від 09.06.2016 року в сумі 13 000 грн.

На підставі ст. 88 ЦК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

На підставі ст.ст. 530, 1046, 1047, 1049, 1051 ЦК України та керуючись ст.ст.10,11, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224, 226-228 ЦПК України суд,

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 заборгованість за договором позики від 09 червня 2016 року в сумі 13 000 (тринадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати, а саме судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т.М. Кравченко