Справа № 408/2764/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2016 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області в складі:

головуючого Соболєва Є.О.

при секретареві Барановій Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з цим позовом до суду до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість за договором про надання фінансового лізингу в сумі 83871,14 грн., яка складається з: 61108,89 грн. заборгованості по залишку вартості предмету лізингу; 19191,66 грн. заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу; 3509,86 грн. заборгованості за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу та 60,73 грн. заборгованість з пені.

В обґрунтування позову позивач вказав на те, що ОСОБА_1 12.10.2012р. надав заяву про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № LG00А-, яка разом з додатками до неї, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами разом складають договір фінансового лізингу.

Відповідач згідно умов договору отримав від ПАТ КБ «Приватбанк» у платне користування автомобіль марки ЗАЗ модель:TF69Y0 Lanos, рік випуску: 2012, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі: Y6DTF69Y0C0303711, та зобовязався сплачувати щомісячні платежі, повязані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у додатку 2 графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний автомобіль належить на праві власності ПАТ КБ «Приватбанк».

Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором фінансового лізингу належним чином не виконував , тому за ним станом на 12.03.2016 року утворилась заборгованість на вказану вище суму за фактичний строк користування предметом лізингу.

Від представника позивача до початку судового засідання надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона була не проти розгляду справи в заочному порядку у випадку неявки до суду відповідача.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином через ЗМІ, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд вважав можливим розглянути справу за його відсутності у заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 611 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином в строки встановлені договором або законом. У разі невиконання, або неналежного виконання зобовязань в односторонньому порядку, сторона винна в порушенні зобовязання повинна нести цивільну відповідальність відповідно умов договору або закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 12 жовтня 2012 року було подано заяву про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № LG00А-, яка разом з умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складає договір фінансового лізингу, за умовами якого позивач 29.11.2012р. передав відповідачу автомобіль марки ЗАЗ Lanos 2012 року випуску номер кузову (шасі) Y6DTF69Y0C0303711, реєстраційний номер НОМЕР_1 вартістю 83200,00 грн. на строк 60 місяців зі сплатою платежів по відшкодуванню частини вартості предмету лізингу, винагороди за користування предметом лізингу, винагороди за проведення щомісячного моніторингу предмета лізингу та відшкодування частини вартості предмета лізингу з розрахунку 1963,70 грн. щомісяця до 28.11.2017 року

Розрахунком заборгованості за договором лізингу станом на 12.03.16р. підтверджується, що відповідач ОСОБА_1 не виконав належним чином своїх зобовязань за Договором фінансового лізингу.

Згідно ст. 806 ЦК України, ст.1 ч.2 ЗУ «Про фінансовий лізинг» за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобовязується передати другій стороні (лізингоодержувачу) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до вимог ст. 6 ЗУ «Про фінансовий лізинг» істотними умовами договору є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, а ст.16 ЗУ «Про фінансовий лізинг» встановлено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.

Статтею 11 ч.2 п.3 ЗУ «Про фінансовий лізинг» встановлено обовязок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Відповідно до п.2.8.4.8.2.1 Умов і правил надання банківських послуг у разі настання Події Дефолту лізингодавець надає лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання Події Дефолту та повернення Предмету лізингу. У повідомленні про Дефолт, окрім зазначеної інформації, Лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування Предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших грошових зобовязань за цим договором.

Пунктом 2.8.4.8.2.4 Договору передбачено, що якщо протягом 10 кал. днів з моменту отримання Повідомлення про Дефолт, лізингоодержувач не усунув подію Дефолту, лізингоодержувач зобовязаний негайно повернути в повному обсязі заборгованість за цим договором.

Наслідки неналежного виконання договору фінансового лізингу зі сторони лізингоодержувача визначені у ст.10 ЗУ «Про фінансовий лізинг», яка передбачає право лізингодавця на відшкодування збитків.

Таким чином, задоволенню підлягають позовні вимоги щодо стягнення: 61108,89 грн. заборгованості по залишку вартості предмету лізингу; 19191,66 грн. заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу та 3509,86 грн. заборгованості за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу.

Що стосується вимоги позивача щодо стягнення з відповідача залишкової частини боргу, суд вважає необхідним зазначити таке.

Положеннями ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Відповідач мешкає у населеному пункті, внесеному до переліку, на території якого проводилась антитерористична операція (див. розпорядження КМУ №1053 від 30.10.14 р. та розпорядження КМУ №1275-р. від 02.12.2015р.).

Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором, сума пені, яку просить стягнути позивач, нарахована після 14 квітня 2014 року, що є незаконним.

Отже, враховуючи наведене, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача на загальну суму 83810,41 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Отже, враховуючи, що позов позивача задоволений частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі ст.ст. 554, 610-612, 627, 806, ЦК України, ст.1, 6, 10, 16 ЗУ «Про фінансовий лізинг», керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 209, 224 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за договором фінансового лізингу № LG00А- від 12.10.2012р. у сумі 83810,41 грн., витрати позивача, повязані із публікацією у пресі обяви про виклик відповідача у сумі 178,87 грн. та судовий збір в сумі 1377,00 грн.

Заява про перегляд заочного рішення відповідачем ОСОБА_1 може бути подана до Біловодського районного суду протягом 10-ти днів з дня одержання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Луганської області через Біловодський районний суд Луганської області протягом 10-ти днів з моменту його проголошення.

Головуючий: