Справа №423/2326/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2016 року Попаснянський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Закопайла В.А.

за участю: секретаря судового засідання Кузьменко Ю.О.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту смерті,

встановив:

В поданій 19 липня 2016 року заяві заявник зазначає, що вона є дружиною ОСОБА_3, з яким разом проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. При цьому після початку проведення в квітні 2014 року антитерористичної операції на території Луганської області завник разом із своїм чоловіком ОСОБА_3 у звязку із своїм похилим віком та станом свого здоровя залишилися проживати в ІНФОРМАЦІЯ_2, яке в дійсний час знаходиться на тимчасово не підконтрольній території України.

22 травня 2016 року ОСОБА_3 помер від атеросклеротичного кардіосклерозу та гострої серцевої недостатності, про що Первомайською центральною міською багатопрофільною лікарнею 23 травня 2016 року було видане відповідне лікарське свідоцтво про смерть, при цьому того ж дня, тобто 23 травня 2016 року ОСОБА_3 був похований на кладовище в с.Калинове Попаснянського району Луганської області.

19 липня 2016 року заявниця, яка є громадянкою України та бажала зареєструвати смерть свого чоловіка згідно українського законодавства, звернулася до Попаснянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області із заявою про державну реєстрацію смерті свого чоловіка ОСОБА_3, але у здійсненні такої державної реєстрації їй було відмовлено, оскільки заявницею на підтвердження факту смерті свого чоловіка був наданий документ, який був виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Посилаючись на вищенаведені обставини, заявник в поданій заяві просить суд встановити факт смерті її чоловіка ОСОБА_3, який помер 22 травня 2016 року в с.Калинове Попаснянського району Луганської області, так як встановлення факту смерті необхідно заявнику для отримання допомоги на поховання та оформлення права на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3

В судовому засіданні представник заявника підтримав заявлені вимоги в повному обсязі.

Представник зацікавленої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Попаснянського районного управління юстиції у Луганській області згідно наданої письмової заяви справу просив розглянути без його участі.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним заяву задовольнити в повному обсязі з наступних підстав.

Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Із наданих заявником письмових доказів судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, із наданих заявником письмових доказів судом встановлено, що заявник дійсно є дружиною ОСОБА_3, що підтверджується відповідними копіями правовстановлюючих документів копією паспортів громадян України - заявниці та її чоловіка, в яких в розділі «сімейний стан» проставлений штамп про реєстрацію шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2, який був зареєстрований 15 вересня 2001 року Калинівською селищною радою Попаснянського району Луганської області, а також в розділі «місце проживання» зазначена адреса Луганська область Попаснянський район с.Калинове вул.Калініна буд.39 (а.с.5-6).

Також судом із пояснень заявника було встановлено, що у звязку з проведенням антитерористичної операції на території Луганської області вона разом із своїм чоловіком ОСОБА_3 у звязку із своїм похилим віком та станом свого здоровя залишилися проживати в ІНФОРМАЦІЯ_2, яке в дійсний час знаходиться на тимчасово не підконтрольній території України. При цьому, 22 травня 2016 року ОСОБА_3 помер, про що Первомайською центральною міською багатопрофільною лікарнею 23 травня 2016 року було видане відповідне лікарське свідоцтво про смерть (а.с.7), при цьому того ж дня, тобто 23 травня 2016 року заявниця за власні кошти організувала поховання свого чоловіка ОСОБА_3, який був похований на кладовище с.Калинове Попаснянського району Луганської області, що підтверджується відповідними доказами на а.с.9.

Крім того, судом встановлено, що 19 липня 2016 року заявниця звернулася до Попаснянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області із заявою про державну реєстрацію смерті свого чоловіка ОСОБА_3, але у здійсненні такої державної реєстрації їй було відмовлено, що підтверджується відповідними доказами на а.с.10.

Враховуючи вищенаведені встановлені судом фактичні обставини по справі, суд зазначає наступні вимоги діючого законодавства України та норми міжнародного законодавства.

Так, відповідно до ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території і такі справи розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню, у звязку з чим копія такого рішення негайно після його проголошення видається особам, які брали участь у справі, або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Крім того, питання реєстрації смерті певної особи регулюється Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», «Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000р., а також деякими міжнародними правовими актами.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Отже, вказаний закон не містить спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту смерті на тимчасово не підконтрольній Україні території, що при таких обставинах унеможливлює державну реєстрацію смерті певної особи в позасудовому порядку.

Також, суд зазначає, що відповідно до ст.ст. 26, 27, 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів кожен чинний договір є обовязковим для його учасників і повинен добросовісно виконуватись; учасник не може посилатись на положення свого внутрішнього права як на виправдання для невиконання ним договору; договір повинен тлумачитись добросовісно відповідно до звичайного значення, яке слід надавати термінам договору в їхньому контексті, а також у світлі обєкта і цілей договору та з урахуванням будь-яких відповідних норм міжнародного права, які застосовуються у відносинах між учасниками.

При цьому, в практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобовязані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

За цих обставин надані заявником медичні документи, а саме лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_3, суд вважає як відповідний та належний доказ, який дійсно підтверджує факт смерті ОСОБА_3, не дивлячись на те, що медична установа, яка видала ці документи, знаходиться на території м.Первомайська Луганської області, яке тимчасово не контролюється органами державної влади України. А тому, враховуючи вищенаведені обставини у сукупності, суд вважає заявлені заявником вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000р., керуючись ст.ст.10,60,212-215,256,257-1,259,292-294 ЦПК України, суд

Вирішив:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту смерті - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_3, який народився 12 березня 1954 року в селище Калинове Попаснянського району Луганської області, та який був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 селище Калинове вулиця Калініна будинок №39, визнавши датою його смерті 22 травня 2016 року, місцем смерті селище Калинове Попаснянського району Луганської області, причиною смерті гостра серцева недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз.

Рішення в частині реєстрації факту смерті підлягає негайному виконанню.

Копію рішення після його проголошення видати заявнику або невідкладно надіслати на адресу Попаснянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області - для повідомлення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення або з дня отримання копії рішення до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області через Попаснянський районний суд.

Суддя: В.А.Закопайло