Справа № 635/5855/15-ц
Провадження по справі № 2/635/481/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Панас Н.Л.

при секретарі - Супрун Я.С., Сайко А.О.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представників відповідача - ОСОБА_2

ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у с.Покотилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - Комунарська сільська рада Харківського району Харківської області про виділ в натурі частки майна, що є у спільній частковій власності, припинення права спільної часткової власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що їй на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 12.05.1999 року на праві власності належить 11/25 часток домоволодіння АДРЕСА_1 Харківського району Харківської області. На підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 28.08.1992 року ОСОБА_7 належить 14/100 часток зазначеного домоволодіння, а ОСОБА_6 - 42/100 часток. У загальному користуванні співвласників домоволодіння перебувають земельна ділянка, розташована за цією ж адресою, а також - сарай літер Е та ворота №10. Між нею та відповідачем ОСОБА_6 виникають конфлікти з приводу користування надвірними будівлями і земельною ділянкою. Тому просила припинити право спільної часткової власності на спірне домоволодіння, виділити їй в натурі належну їй частку домоволодіння та встановити порядок користування земельною ділянкою.

У травні 2016 року позивач уточнила свої позовні вимоги і просила перерозподілити ідеальні частки на домоволодіння АДРЕСА_1 Харківського району Харківської області, визнавши за нею право власності на 39/100 часток домоволодіння, за ОСОБА_6 - на 46/100 часток, за ОСОБА_7 - на 15/100 часток. Також просила виділити їй в натурі належну їй частку спірного домоволодіння, припинивши на нього право спільної часткової власності. Крім того, просила встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою: Харківська область, Харківський район, АДРЕСА_1, виділивши їй в користування земельну ділянку площею 1164 кв.м., а відповідачам - земельну ділянку площею 1415 кв.м., стягнути з відповідачів компенсацію у розмірі 12412 грн. та витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 3072 грн.

Позивач у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність або про відкладення розгляду справи суду не надавав. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, за участю його представника.

Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав і просив задовольнити у повному обсязі. Надав суду пояснення аналогічні викладеним в позові.

Відповідач ОСОБА_6 у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Проти задоволення позову заперечував.

Представники відповідача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнали і просили відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що частки у спірному домоволодінні були розподілені договором, укладеним між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 На іншу частку майна ОСОБА_8 був складений заповіт на ім»я ОСОБА_6 Тому, при визначенні часток просили врахувати зазначені факти. Щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою, то просили врахувати порядок, який був встановлений між співвласниками раніш. Також зазначали, що висновок експертизи не відповідає матеріалам справи і тому не може прийматися судом, як доказ.

Відповідач ОСОБА_7 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала і просила відмовити у їх задоволенні посилаючись на їх необґрунтованість. Надала суду пояснення аналогічні тим, які були надані представниками відповідача ОСОБА_6

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність та постановити рішення на розсуд суду, у відповідності з вимогами діючого законодавства.

Заслухавши сторони, експерта, спеціалістів, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Як встановлено у судовому засіданні у 1989 році до виконкому Харківської районної ради народних депутатів Харківської області надійшла заява ОСОБА_8 з проханням визнати право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 Харківського району Харківської області за ним та його сином - ОСОБА_9 Просив визнати за ним право власності на 14/25 часток домоволодіння, а за ОСОБА_9 - на 11/25 часток (а.с.174-175).

Згідно з випискою з рішення виконкому Харківської районної ради народних депутатів Харківської області №895 від 19.09.1989 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було дозволено оформити право власності по ? частці домоволодіння АДРЕСА_1 Харківського району Харківської області (а.с.178, 179).

На підставі зазначеного рішення ОСОБА_8 30 жовтня 1989 року було видане свідоцтво на право особистої власності на домоволодіння, згідно з яким йому належить 14/25 часток домоволодіння АДРЕСА_1 Харківського району Харківської області (а.с.180-181).

На підставі зазначеного рішення ОСОБА_9 30 жовтня 1989 року було видане свідоцтво на право особистої власності на домоволодіння, згідно з яким йому належить 11/25 часток домоволодіння АДРЕСА_1 Харківського району Харківської області (а.с.182-183).

12 жовтня 1990 року заступником голови Безлюдівської ради народних депутатів Харківського району Харківської області був посвідчений заповіт від імені ОСОБА_8, яким він заповів усе належне йому майно своєму синові - ОСОБА_6 (а.с.172).

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 12 травня 1999 року був встановлений факт смерті ОСОБА_9 та за ОСОБА_5 було визнано право власності на 11/25 часток домоволодіння АДРЕСА_1 Харківського району Харківської області (а.с.9).

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 28 серпня 1992 року за ОСОБА_9 було визнано право власності на 7/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 Харківського району Харківської області після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. За ОСОБА_9 було визнано 7/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 Харківського району Харківської області, після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. За ОСОБА_6 було визнано право власності на 42/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 Харківського району Харківської області (а.с.11-13).

Відповідно до ч.1 ст.364 Цивільного Кодексу України співвласник майна має право на виділ у натурі частини з майна, що є у спільній частковій власності.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст.41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим.

Поняття спільної часткової власності викладено у ч.1 ст.356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб на свій розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частинах майном, яке становить єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а частиною в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Виходячи з аналізу положень статей 356, 364 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру), або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно не можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частина якого зменшилась.

Відтак, визначальним для виділу частини або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд здійснюючи поділ майна в натурі ( виділ частки) повинен передати співвласнику частку житлового будинку та нежитлових будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

Відповідно до ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи №8707/11193 від 29.02.2016 року експертом пропонується один варіант виділу 11/25 часток домоволодіння АДРЕСА_1 Харківського району Харківської області з відступом від ідеальних часток співвласників. Перерозподілені частки співвласників у спірному домоволодінні будуть складати: 1 співвласнику - 39/100 часток, 2 співвласнику - 46/100 часток, 3 співвласнику - 15/100 часток. 1 співвласнику пропонується виділити на його 39/100 часток житловий будинок літер Б-1 та надвірні будівлі - ганок літер б, сарай літер З, погріб літер зп, вбиральня літер К, частину сараю літер Е, огорожу №7, 1/3 частку хвіртки №9. Житловий будинок літер А-1 та А1-1 з відповідною часткою надвірних будівель запропоновано залишити у власності 2 та 3 співвласників (а.с.58-82).

Суд не приймає доводи сторони відповідачів стосовно того, що висновок експерта не відповідає фактичним матеріалам справи з огляду на наступне.

Як вбачається з заяви ОСОБА_8 на адресу Харківської районної ради народних депутатів Харківської області, він просить оформити право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 Харківського району Харківської області на нього та на свого сина - ОСОБА_9, виділивши йому наступну частку домоволодіння: житловий будинок літер А, літню кухню літер Г, гараж літер В, сарай літер И, ? частку сараю літер З, ? частку сараю літер Е, сараї літер М, Л, Д, вбиральню літер ж, душ літер Н, колонку №8, огорожу, що становить 14/25 часток домоволодіння. ОСОБА_9 пропонувалось виділити наступну частку домоволодіння: житловий будинок літер Б-1, ? частку сараю З, ? частку сараю Е, вбиральню літер К, що становить 11/25 часток домоволодіння (а.с.144-145).

Експертом був запропонований аналогічний порядок виділу частки одного із співвласників в натурі з невеликим відступленням від ідеальних часток, що не протиречить досягнутій між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 угоді.

Крім того, суд зазначає, що у відповідності з вимогами ст.ст.143, 150 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може призначити додаткову або повторну експертизу. Якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Але відповідачами такого клопотання заявлено не було, а тому у суду не має підстав сумніватися у висновку експерта.

Таким чином, аналіз норм чинного законодавства та досліджених у судовому засіданні доказів у їх сукупності, дозволяє суду зробити висновок про можливість задоволення позову ОСОБА_5 в частині перерозподілу ідеальних часток та виділу її частки спірного домоволодіння в натурі.

Що стосується вимог позивача щодо припинення права спільної часткової власності на спірне домоволодіння, то в цій частині позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Аналізуючи норми діючого Цивільного кодексу України можна дійти до наступного висновку. У разі виділу частки, у відповідності з вимогами ст.364 ЦК України, співвласник отримує свою частку в натурі і вибуває зі складу учасників спільної часткової власності, але за всіма іншими співвласниками спільна часткова власність у даному випадку зберігається.

Суд не приймає до уваги доводи відповідачів стосовно того, що позивач включає до розподілу самочинно збудоване майно. До такого висновку суд приходить виходячи з наступного.

Як вбачається з технічних паспортів на домоволодіння АДРЕСА_1 Харківського району Харківської області, складених 20.10.1988 року, 16.02.1994 року, 15.05.2015 року (а.с.160-171, 20-31) самочинне будівництво за зазначеною адресою відсутнє.

Цей факт підтвердили і допитані у судовому засіданні, у якості спеціалістів, працівники КП «Харківське районне БТІ» ОСОБА_10, ОСОБА_11

Тому, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про те, що в частині припинення права спільної часткової власності позовні вимоги ОСОБА_5 задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_5 щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою за адресою: Харківська область, Харківський район, АДРЕСА_1, то в цій частині позов підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.

У відповідності до правил ст.120 Земельного Кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких ця земельна ділянка належала попередньому землевласнику (землекористувачу). У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно зі ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

За правилами ст.158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

На сьогоднішній день, між співвласниками вищевказаного будинку виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування земельною ділянкою і цей факт сторонами не оспорювався.

Як роз»яснено у пункті 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» за №7 від 16.04.2004 року, вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають). Учаснику спільної сумісної власності зазначене право належить за умови попереднього визначення розміру рівних земельних часток, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Судом, за клопотанням позивача, призначалась судова будівельно-технічна експертиза, яка надала два варіанти визначення порядку користування земельною ділянкою.

Представник позивача просив встановити порядок користування, визначений варіантом №2, запропонованим експертом.

Представники відповідача ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_7 заперечували проти запропонованих експертом варіантів користування спірною земельною ділянкою посилаючись на те, що зазначена експертиза не є належним та допустимим доказом, оскільки протиречить іншим матеріалам справи та просили встановити порядок користування спірною земельною ділянкою, який вже склався між ними.

Судом не приймається до уваги зазначена позиція відповідачів, оскільки ними не наведено у чому саме в цій частині експертиза протиречить іншим матеріалам справи, ними не заявлялось клопотання про проведення повторної або додаткової експертизи, у відповідності з вимогами ЦПК України.

Крім того, суд зазначає, що у відповідності з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідачі зустрічного позову щодо встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою не подавали, доказів стосовно того, який порядок користування ділянкою склався між співвласниками домоволодіння, не надали.

За таких обставин, враховуючи конфігурацію земельної ділянки, її розміри, місце розташування житлового будинку, надвірних будівель, розподілу часток у домоволодінні між співвласниками, у відповідності до ідеальних часток співвласників, оскільки право користування на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди, суд приходить до висновку доцільності застосування саме ІІ варіанту судової будівельно-технічної експертизи, оскільки дійсно фактично усуває підстави спору.

Для зрівняння часток співвласників, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача 12412 грн.

У відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім витрати по оплаті судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 3072 грн. - по 1536 грн. з кожного (3072 грн. : 2).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.5, 6, 8, 10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - Комунарська сільська рада Харківського району Харківської області про виділ в натурі частки майна, що є у спільній частковій власності, припинення права спільної часткової власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою задовольнити частково.

Перерозподілити ідеальні частки у праві власності на домоволодіння АДРЕСА_1 Харківського району Харківської області згідно з фактичним порядком користування, що склався та визнати за ОСОБА_5 право власності на 39/100 частин домоволодіння, за ОСОБА_6 визнати право власності на 46/100 частин домоволодіння, а за ОСОБА_7 визнати право власності на 15/100 частин домоволодіння.

Виділити ОСОБА_5 в натурі належній їй на праві власності 39/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 Харківського району Харківської області, які складаються з: житлового будинку літер Б-1, який складається з: коридору літер 2-1 площею 3,9 кв.м., коридору літер 2-2 площею 4,1 кв.м., житлової кімнати літер 2-3 площею 5,9 кв.м., житлової кімнаті літер 2-4 площею 19,2 кв.м., житлової кімнати літер 2-5 площею 14 кв.м., кухні літер 2-6 площею 9 кв.м., загальною вартістю 84793грн.; надвірних споруд: ганку літер б, вартістю 502 грн.; сараю літер З, вартістю 1966 грн., погрібу літер зп, вартістю 6998 грн., вбиральні літер К, вартістю 667 грн., частини сараю літер Е, вартістю 728 грн., огорожі №7, вартістю 1700 грн, 1/3 частки хвіртки №9, вартістю 53 грн., на загальну суму 97407 грн.

Встановити наступний порядок користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 Харківського району Харківської області загальною площею 2855 кв.м.:

ОСОБА_5 виділити у користування земельну ділянку площею 1164 кв.м., у межах, згідно з вартіантом №2 судової будівельно-технічної експертизи №8707/11193 від 29 лютого 2016 року;

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виділити у користування земельну ділянку площею 1415 кв.м., у межах, згідно з вартіантом №2 судової будівельно-технічної експертизи №8707/11193 від 29 лютого 2016 року;

земельну ділянку площею 276 кв.м., у межах, згідно з вартіантом №2 судової будівельно-технічної експертизи №8707/11193 від 29 лютого 2016 року, залишити у спільному користуванні ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 солідарно на користь ОСОБА_5 компенсацію у розмірі 12412 (дванадцять тисяч чотириста дванадцять) грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 витрати по проведенню судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 1536 (одна тисяча п"ятсот тридцять шість) грн.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 витрати по проведенню судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 1536 (одна тисяча п"ятсот тридцять шість) грн.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено сторонами повністю або частково до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Апеляційна скарга подається у письмовій формі протягом десяти днів зі дня проголошення рішення.

Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів зі дня отримання копії рішення.

Суддя Н.Л.Панас