Справа № 610/2097/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2016 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Тімонової В.М.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Балаклія цивільну справу за позовною заявою військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави, уповноваженим органом якого є Міністерство внутрішніх справ та Національна академія Національної гвардії України до ОСОБА_2 про стягнення суми витрат, пов»язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,-

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Харківського гарнізону звернувся до суду в інтересах держави, уповноваженим органом якого є Міністерство внутрішніх справ та Національна академія Національної гвардії України з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення суми витрат, пов»язаних з утриманням у вищому навчальному закладі в розмірі 25 228,12 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що ОСОБА_2 проходив навчання та військову службу у Національній академії Національної гвардії України (далі - Академія) у період з 01.08.2011 року по 23.04.2014 року на посаді курсанта. 25.09.2012 року з ним був укладений контракт про проходження військової служби (навчання).

23.04.2014 року контракт з ним був достроково розірваний, а відповідач був виключений із списків особового складу Академії наказом від 23.04.2014 року №80.

Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу», курсанти та слухачі в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, повязані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Фактичні витрати, повязані з утриманням Відповідача в Академії з дня його зарахування по день виключення зі списків особового складу становлять 25 238 грн. 12 коп.

Добровільно ОСОБА_2 суму витрат, пов»язаних з утриманням у вищому навчальному закладі не відшкодовує, тому позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів.

В судове засідання представник позивача не з»явився, надав заяву, в якій підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив розглядати справу у відсутності прокурора. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання неодноразово не з»явився (01.07.2016 року та 15.07.2016 року), про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома, заперечень проти позовних вимог суду не надавав, клопотань, заяв від його імені на адресу суду не надходило

Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик вручений їм належним чином. Тому, зі згоди представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення відповідача участі в розгляді справи.

У відповідності до вимог ст.ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну гвардію України», Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від злочинних та інших протиправних посягань, охорони громадського порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.

Згідно зі ст. 5 наведеного Закону, до складу Національної гвардії України входять: зєднання, військові частини і підрозділи, вищі навчальні заклади, навчальні військові частини (центри), бази, установи та заклади, що не входять до складу оперативно-територіальних обєднань Національної гвардії України.

Пунктом 2 вказаної статті передбачено, що організаційно Національна гвардія України складається з органів військового управління (головного органу військового управління Національної гвардії України та органів військового управління оперативно-територіальних обєднань Національної гвардії України), військових частин (підрозділів) з охорони важливих державних обєктів, спеціальних вантажів, дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, зєднань, військових частин і підрозділів з охорони громадського порядку, підрозділів (загонів) спеціального призначення, військових частин оперативного призначення, авіаційних військових частин, військових частин і підрозділів звязку, органів і підрозділів забезпечення, вищих навчальних закладів, навчальних військових частин (центрів), баз, закладів, установ.

Відповідно до Статуту, Національна академія Національної гвардії України є державним вищим навчальним закладом четвертого рівня акредитації, підпорядкованим Головному управлінню Національної гвардії України (ГУНГУ).

Безпосереднє керівництво Національною гвардією України здійснює Міністерство внутрішніх справ України, яке відповідно ст. 1 Закону України «Про Міністерство внутрішніх справ» є центральним органом виконавчої влади і військового управління, виконує керівництво структурними формуваннями, до числа яких Національна академія Національної гвардії України.

Також, згідно з положеннями ст. 121 Конституції України на прокуратуру покладено функції представництва інтересів громадянина або держави у випадках, визначених законом.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 року у справі №1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин тим, що в них є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, захист прав усіх субєктів права власності та господарювання тощо.

Оскільки «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Таким чином, пред'явлення даної позовної заяви про відшкодування витрат повязаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі курсанта ОСОБА_2 є виключно захистом інтересів держави, оскільки саме з державного бюджету були здійснені витрати на його утримання під час навчання.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проходив навчання та військову службу у Національній академії Національної гвардії України (далі - Академія) у період з 01.08.2011 року по 23.04.2014 року на посаді курсанта.

Відповідно до розділу ІІІ, діючого на той час «Положення про проходження військової служби (навчання) за контрактом у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008, 25.09.2012 року з відповідачем ОСОБА_2 був укладений контракт про проходження військової служби (навчання) (а.с.10).

21.04.2016 року ОСОБА_2 звернувся до керівництва з рапортом (а.с.11), в якому просив відрахувати його з числа курсантів у зв»язку з небажанням продовжувати навчання.

23.04.2014 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством внутрішніх справ України, в особі начальника Академії і Відповідачем був достроково розірваний, а відповідач був виключений із списків особового складу Академії наказом начальника Академії від 23.04.2014 року №80 (а.с.9).

Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу», курсанти та слухачі в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, повязані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

У розвиток зазначених норм Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року №964 був затверджений «Порядок відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» (далі «Порядку відшкодування витрат…»), який визначає механізм відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання), у звязку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу.

Відповідно до пунктів 3, 4 вказаного Порядку відшкодування витрат здійснюється вищим навчальним закладом у розмірі фактичних витрат, повязаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

У подальшому, на виконання зазначених норм Порядку відшкодування витрат, виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 року №419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений «Порядок розрахунку витрат, повязаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» (далі «Порядок розрахунку витрат…»).

Фактичні витрати, повязані з утриманням відповідача в Академії з дня його зарахування до Академії по день виключення зі списків особового складу становлять 25 238 грн. 12 коп.(а.с.7).

Пунктом 7 «Порядку відшкодування витрат…», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року №964, визначено, що у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Отже, невідшкодування на користь Національної академії Національної гвардії України відповідачем суми витрат, повязаних з його утриманням в Академії, тягне за собою порушення економічних і оборонних інтересів держави, що проявляється у створенні умов для невиконання видаткової частини Держбюджету та у кінцевому рахунку веде до зниження боєздатності Міністерства внутрішніх справ України та Позивачів зокрема. Невідшкодована на користь Національної академії Національної гвардії України Відповідачем сума витрат, повязаних з його утриманням в Академії, - не отримані державою кошти на національну оборону, що, у свою чергу, завдає шкоду безпосередньо інтересам Держави.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215,224-226 ЦПК України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. ст. 25, 26 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу», ст. ст. 1, 5 Закону України «Про Національну гвардію України», суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Національної академії Національної гвардії України суму у розмірі 25 228 грн. 12 коп. в якості відшкодування витрат, пов»язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду в десятиденний строк з дня отримання копії рішення.

Копію рішення направити відповідачу рекомендованою поштою з повідомленням не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Суддя