Справа № 355/1598/16-ц
Провадження № 2/355/783/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2016 року Баришівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Єременка В.М.

за участю секретаря Котенко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Баришівка Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади села Гостролуччя в особі виконавчого комітету Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявоюдо Територіальної громади села Гостролуччя в особі виконавчого комітету Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно. Свою заяву обґрунтовує тим, що 22 січня 2011 року померла її мати, ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельні ділянки: рілля І категорії ділянка №245, площею 1,4405 га, рілля ІІ категорії ділянка №921, площею 1,7701 га та земельна ділянка сінокіс №247, площею 1,0767 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області. Позивач ОСОБА_1 в шестимісячний строк звернулася з заявою про прийняття спадщини до Баришівської районної державної нотаріальної контори, де було зареєстровано спадкову справу. Дві земельні ділянки позивач успадкувала та отримала свідоцтва про право на спадщину за законом. На третю земельну ділянку - сінокіс №247, площею 1,0767 га позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як при житті спадкодавець не виготовив державного акту на дану земельну ділянку. Тому було рекомендовано звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку №247, площею 1,0767 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (сінокіс), розташовану на території Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області.

В судове засідання на розгляд справи позивач ОСОБА_1 не зявилася. Від позивача надійшла до суду заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - територіальної громади села Гостролуччя в особі виконавчого комітету Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області у судове засідання на розгляд справи не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. До суду від сільського голови Гостролуцької сільської ради надійшов лист про те, що Гостролуцька сільська рада проти даного позову не заперечує. Просять суд розглядати справу за відсутності представника сільської ради.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що 22 січня 2011 року у віці 83 років померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК №204779, видане виконавчим комітетом Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області 24 січня 2011 року (а.с. 7).

В день смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина до складу якої входить три земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області. При житті ОСОБА_2 отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), та на підставі сертифікату виготовила державні акти на дві земельні ділянки, а саме: рілля І категорії ділянка №245, площею 1,4405 га та рілля ІІ категорії ділянка №921, площею 1,7701 га. На третю земельну ділянку - сінокіс №247, площею 1,0767 га ОСОБА_2 державний акт не виготовила.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_2 спадкоємцями першої черги за законом являються діти померлої: ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Як вбачається із ксерокопії спадкової справи позивач ОСОБА_1 у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до Баришівської районної державної нотаріальної контори Київської області з письмовою заявою про прийняття спадщини в повному обсязі за законом, після смерті матері ОСОБА_2,яка померла 22 січня 2011 року. Брат позивача ОСОБА_3 подав до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті матері на користь сестри ОСОБА_1. Позивачу у справі як спадкоємцю видані два свідоцтва про право на спадщину за законом. Спадщина, на яку видано ці свідоцтва, складаються з земельних ділянок, площею 1,7701 га та площею 1,4405 га. На третю земельну ділянку - сінокіс №247, площею 1,0767 га позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в звязку з відсутністю державного акту та рекомендовано звернутися до суду.

З доданої до матеріалів справи довідки №679 від 14.12.2016 року, яка видана Гостролуцькою сільською радою Баришівського району Київської області, вбачається, що відповідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія КВ №0077376 від 30.12.1996 року за померлою гр. ОСОБА_2 згідно з протоколом №1 від 03 грудня 2005 року з розподілу земельних часток (паїв) закріплені земельні ділянки: рілля І категорії ділянка №245, площею 1,4405 га та рілля ІІ категорії ділянка №921, площею 1,7701 га на які вона отримала державні акти та згідно з протоколом №1 від 30 грудня 2007 року з розподілу земельних часток (паїв) закріплена за нею земельна ділянка сінокіс №247, площею 1,0767 га.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами статті 131 Земельного кодексу України вбачається, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади, та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Згідно ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Таким чином, підсумовуючи викладене, беручи до уваги неможливість оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Відповідно до абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Встановлене судом підтверджується:

- ксерокопією паспорта ОСОБА_1, серії СК №869563;

- ксерокопією свідоцтва про народження ОСОБА_4, виданого 08 грудня 1949 року;

- ксерокопією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БК №262496, виданого 14 вересня 1972 року;

- ксерокопією свідоцтва про смерть ОСОБА_2, серії І-ОК №204779, виданого 24 січня 2011 року;

- ксерокопією сертифікату на право на земельну частку (пай) серія КВ №0077376 від 30 грудня 1996 року;

- ксерокопією Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №208968 від 26 червня 2006 року;

- ксерокопією Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №209547 від 26 червня 2006 року;

- ксерокопіями свідоцтв про право на спадщину за законом;

- довідкою №679 від 14.12.2016 року, виданою Гостролуцькою сільською радою Баришівського району Київської області, про те, що відповідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія КВ №0077376 від 30.12.1996 року за померлою гр. ОСОБА_2 згідно з протоколом №1 від 03 грудня 2005 року з розподілу земельних часток (паїв) закріплені земельні ділянки: рілля І категорії ділянка №245, площею 1,4405 га та рілля ІІ категорії ділянка №921, площею 1,7701 га на які вона отримала державні акти та згідно з протоколом №1 від 30 грудня 2007 року з розподілу земельних часток (паїв) закріплена за нею земельна ділянка сінокіс №247, площею 1,0767 га;

- ксерокопією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №30612457 від 30.05.2012 року;

- ксерокопією спадкової справи №101/2011 до майна померлої 22 січня 2011 року ОСОБА_2;

-іншими матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 31, 88, 208, 209, 212, 214, 215, 218, 294 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1274, 1275 ЦК України, ст.ст. 120, 125, 126 ЗК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади села Гостролуччя в особі виконавчого комітету Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою с. Селище, Баришівського району, Київської області (ідентифікаційний № НОМЕР_1) право власності на земельну ділянку №247, площею 1.0767 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (сінокіс), розташовану на території Гостролуцької сільської ради, Баришівського району, Київської області.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_5