Справа № 127/4472/16-ц Провадження № 22-ц/772/3330/2016Головуючий в суді першої інстанції Прокопчук А. В.
Категорія 48Доповідач Жданкін В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Жданкіна В.В.

Суддів: Марчук В.С., Якименко М.М.

При секретарі: Агеєвій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю органу опіки та піклування виконавчого комітету Вінницької міської ради, про визначення місця проживання дітей (з батьком) та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, за участю органу опіки та піклування виконавчого комітету Вінницької міської ради, про визначення місця проживання дітей (з матір'ю) - ,

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дітей. Позов мотивував тим, що з 8 липня 2008 року по травень 2014 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, який було розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області 06.05.2014 року. Після розірвання шлюбу строни почали жити окремо.

Від шлюбу сторони мають двох доньок: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сторони не дійшли згоди щодо місця проживання дітей і діти мешкають разом з матір'ю ОСОБА_3

ОСОБА_2 вважає, що в інтересах дітей проживати саме із ним. Так, він має будинок, власний бізнес, стабільний дохід, його робочий день триває з 09.00 год. до 15.00 год., тому він має час відводити дітей до садочка, займатися з ними вечорами, гуляти і піклувати про них, а також має змогу в повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дітей. Разом з тим, ОСОБА_2 зазначає, що ОСОБА_3 не має достатнього постійного догляду для матеріального забезпечення умов проживання дітей, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями. Крім того, нещодавно ОСОБА_3 одружилась з особою, яка перебуває у місцях позбавлення волі за тяжкий злочин, та який незабаром звільняється і буде проживати з нею. Також ОСОБА_3 з 2012 року постійно покидала дітей, прогулювала дитячі кошти та неодноразово лікувалась від алкоголізму. Виходячи з вищенаведеного, ОСОБА_2 вважає, що перебування дітей з матір'ю негативно впливає на їх виховання та здоров'я, а він хоче забезпечити дітей освітою, добробутом, тому звернувся до суду з даним позовом та просить визначити місце проживання дітей - доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, із ним ОСОБА_2.

ОСОБА_3 та її представник пред'явили до ОСОБА_2, за участю органу опіки та піклування виконавчого комітету Вінницької міської ради, зустрічний позов про визначення місця проживання дітей (з матір'ю).

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 мотивувала тим, що 8 липня 2008 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 в Вінницькому міськвідділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 1177. Від шлюбу вони мають двох доньок: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають та знаходяться на утриманні ОСОБА_3 Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06 травня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано.

Відповідач-позивач ОСОБА_3 зазначала, що наразі вона повторно зареєструвала шлюб з ОСОБА_6, 17 червня 2014 року, і змінила прізвище з ОСОБА_2, на - ОСОБА_6. З квітня 2015 року, вона постійно проживає разом з дітьми в гуртожитку, буд. АДРЕСА_5 де спочатку вони жили в кімнаті № 16, а в даний час, з 01.09.2015 року, постійно проживають в кімнаті № 15 в буд. АДРЕСА_6.

Також ОСОБА_3 зазначала, що вона займається підприємницькою діяльністю, а саме реалізацією товарів, а з квітня 2016 року була прийнята на роботу продавцем-консультантом до ФОП ОСОБА_7 ЇЇ дохід повністю забезпечує задоволення їх з дітьми потреб. ОСОБА_3 вважає, що вона повністю займається вихованням дітей, забезпечує належним чином їх фізичний та духовний розвиток. Дійсно на фоні сильного стресу вона вживала алкоголь в 2013 - 2014 роках, однак пролікувалася від алкогольної залежності за власною ініціативою і вже більше року взагалі не вживає жодні спиртні напої. На думку відповідача-позивача, дітям обов'язково потрібно спілкування з обома батьками, а також їм потребен спокій і злагода в родині. Крім того, вона ніколи не перешкоджала батькові приймати участь у вихованні дітей, навпаки між ними існує домовленість, що на певний період часу ОСОБА_2 також забиратиме періодично дітей до себе до дому, а потім знову буде приводити їх до неї. Враховуючи вищевказане, відповідач-позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з даним позовом та просила визначити місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, з матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28 вересня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю органу опіки та піклування виконавчого комітету Вінницької міської ради, про визначення місця проживання дітей (з батьком) - відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, за участю органу опіки та піклування виконавчого комітету Вінницької міської ради, про визначення місця проживання дітей (з матір'ю) - задоволено.

Визначено місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, разом з матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5. Судові витрати залишено за позивачем.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, як таке, що поставновлене з порушенням норм матеріального права і ухвалити нове, яким задоволити його позов.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права.

Обгрунтованим визнається рішення, коли висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Судове рішення відповідає зазначеним нормам.

Судом встановлено, що 8 липня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 1177. Сторони є батьками малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08.03.2010 року (а.с. 8) та малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 28.08.2012 року (а.с. 9).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.05.2014 року шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 розірвано.

З характеристики № 227 від 21.02.2016 року, виданої квартальним комітетом «Ясний» вбчається, що позивач-відповідач ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_3, разом із дітьми та опікується ними. ОСОБА_2 працьовитий, доброзичливий, турботливий батько, займається вихованням дітей. Мати не проживає в сім'ї і не приймає участі у вихованні дітей (а.с. 7).

Відповідно до характеристики ОСОБА_3 від 25.04.2016 року, видану ФОП ОСОБА_7, ОСОБА_3 працює продавцем-консультантом з 13 квітня 2016 року за основним місцем роботи. За період роботи зарекомендувала себе як цілеспрямований і відповідальний співробітник. З підсумками роботи отримала хороші рекомендації від працівників колективу, ефективно працює з покупцями, не має дисциплінарних стягнень. З особистих якостей, відзначено її стараність, надійсність, не конфліктність, прагнення проявити ініціативність (а.с. 73).

З акту обстеження матеріально-побутових умов від 21.02.2016 року, проведеного працівниками квартального комітету «Ясний», вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований та проживає у АДРЕСА_4, разом з дітьми: ОСОБА_4 та ОСОБА_5. ОСОБА_2 є приватним підприємцем. Будинок обладнаний газом, водопровідом, опаленням, каналізацією (а.с. 12). Даний будинок належить позивачу-відповідачу на підставі заповіту (а.с. 117, 118-122).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем з 07.09.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця (а.с. 16).

У довідці ДНЗ № 17 від 11.04.2016 року № 8 зазначено, що діти сторін відвідують даний заклад. Викладачі груп стверджують, що дітей періодично приводять в заклад і мама, і батько. Діти доглянуті, завжди охайно виглядають. ОСОБА_3 завжди адекватно сприймає пропозиції вихователів, щодо питань пов»язаних з перебуванням її дітей у ДНЗ. У нетверезому стані в дошкільний навчальний заклад жодного разу не з'являлась. Також в довідці зазначено, що ОСОБА_3 пред'являла документ про те, що вона на даний час перебуває у шлюбі з ОСОБА_6, працевлаштована приватним підприємцем та за потреби оформлює лікарняні листи по догляду за дітьми (а.с. 47).

З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановено, що ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем з 24.02.2016 року та здійснює роздрібну торгівлю одягом у спеціалізованих магазинах (а.с. 50).

Також підтвердженням факту працевлаштування відповідача-позивача ОСОБА_3 приватним підприємцем є рахунок фактура № СФ-0000035 від 25.03.2016 року (а.с. 48), з якого вбачається, що остання сплачує кошти за суборенду та акт здачі-прийняття робіт (а.с. 49) та довідка Вінницької ОДПІ (а.с. 67).

Відповідно до податкової декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_3 за 2015 рік, вбачається, що її дохід за податковий період становив 48 000 грн. (а.с. 68).

З акту від 14.04.2016 року, складеного сусідами відповідача-позивача, суд вбачає, що ОСОБА_3 разом з двома неповнолітніми дітьми: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно проживає в АДРЕСА_5 (гуртожиток) з квітня 2015 року по даний час. З квітня 2015 року по вересень 2015 року дана сім'я проживала в кімнаті № 16 гуртожитку, а з вересня 2015 року по даний час постійно проживає в кімнаті № 15 гуртожитку. ОСОБА_3 за місцем проживання зарекомендувала себе з позитивного боку, в нетверезому стані помічена не була за весь час проживання. ОСОБА_3 є гарною матір'ю, постійно займається вихованням своїх неповнолітніх доньок, відводить їх в дитячий садочок, гуляє з ними, займається їх вихованням та доглядом, відносить до дітей з увагою та любов'ю. Періодично до доньок приходить їх батько - ОСОБА_2. ОСОБА_3 не чинить перешкод батькові у відвідуванні дітей, а також не заперечує, щоб він приймав участь у вихованні доньок (а.с. 63).

Факт проживання дітей з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1 безкоштовно, а з 01.09.2015 року - оплату за комунальні послуги сплачує вчасно, також підтверджується письмовими показами ОСОБА_10 (а.с. 64).

Згідно висновку психологічного обстеження неповнолітної ОСОБА_4, проведеного психологом ОСОБА_11, з якого вбачається, що спілкування і працездатність в межах вікової норми. Діалогічне мовлення розвинуте і активне, монологічне мовлення зв'язане, з втикористанням складних речень. Словниковий запас розвинений. За результатами досліджень ігрової терапії та практичних завдань атр-терапії виявлено, що дівчинка в одинаковій мірі потребує спілкування як з батьком, так і з матір'ю. Свідомо не віддає переваги комусь із батьків, але в ознаках гри спостерігається потреба в контакті з матір'ю, бажання бути разом з нею, контактувати в усіх видах діяльності, бути поряд. Дитина проявляє ніжні почуття до образу матері, змальовуючи її доброю, радісною, турботливою та ідентифікується з її образом. Для уникнення стресових, психотравмуючих ситуацї у дитини рекомендується постійне проживання з матір'ю із забезпеченням стабільного режимного контакту з батьком (а.с. 65).

З висновку стосовно неповнолітньої ОСОБА_5, спілкування в межах вікової норми. Діалогічне мовлення активне. Монологічне мовлення: послідовно зв'язане, з ознаками незначних фонетичних розладів. Словниковий запас в межах вікової норми. За результатами досліджень ігрової терапії та практичних завдань атр-терапії виявлено, що дівчинка в одинаковій мірі потребує спілкування як з батьком, так і з матір'ю. Свідомо не віддає переваги комусь із батьків. Дитина проявляє ніжні почуття до матері, ідентифікується з її образом, потребує постійного контакту з нею. Для уникнення стресових, психотравмуючих ситуацї у дитини рекомендується постійне проживання з матір'ю із забезпеченням стабільного режимного контакту з батьком (а.с. 66).

Згідно висновку органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 27.09.2016 року визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, з матір'ю ОСОБА_3 важається доцільним (а.с. 193-196).

Зі змісту висновку вбачається, що ОСОБА_3 має у власності квартиру АДРЕСА_7, в якій зроблено ремонт, кімнати в квартирі прохідні. Одна кімната виділена для дівчаток, в якій є ліжко, розкладний диван, шафа для одягу, на підлозі знаходиться килимове покриття. Друга кімната загального користування, яка має меблеву стінку, розкладний диван, шкільний письмовий стіл, стілець, розвиваючі іграшки та книжки, в наявності одяг для дітей. Кухня розташована у окремому приміщенні, у якій є газова плита, холодильник, тумбочка, ванна кабіна. Санітарний стан помешкання добрий. Отже, діти забезпечені належними умовами для проживання та виховання.

Крім того, дитина ОСОБА_4 на співбесіді з працівниками Служби у справах дітей та Вінницького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді повідомила, що бажає проживати з матір'ю.

Відповідно до ч. 6 - ч. 9 ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства").

Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Згідно ч. 1 ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою.

Згідно ч. 1, ч. 2 та ч. 4 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини.

Згідно ч.1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно до ч. 4 та ч. 6 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Відповідно до Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, яка знайшла своє відображення і в Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ) дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під піклуванням і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і морального та матеріального забезпечення.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно характеристики ОСОБА_4, виданої закладом «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 22» від 19.09.2016 року (а.с. 190), вбачається, що дівчинка відповідальна, добросовісна, старанна. Зовнішній вигляд учениці завжди охайний та відповідає статусу школи. Батько відвідує батьківські збори, систематично цікавиться шкільним життям доньки, приводить до школи і забирає після уроків.

Разом з тим, слід зазначити, що ОСОБА_3 працює адміністратором на добровільних засадах з початку застування і по теперішній час в Кризовому центрі благодійної організації «Міжнародний благодійний фонд «Дім Мама» (а.с. 191, 192).

З медичної довідки про проходження обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів, виданої 20.04.2016 року КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім.акад. О.І. Ющенка», суд вбачає, що відповідач-позивач ОСОБА_3 не має психологічних розладів та на обліку не перебуває (а.с. 69). Аналогічна довідка була також надана і ОСОБА_2, в якій зазначено, що він по психіатричну допомогу не звертався (а.с. 142).

Відповідно до сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду від 28.04.2016 року, судом встановлено, що у ОСОБА_2 наркологічні протипоказання відсутні (а.с. 142).

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 перебуває на обліку у КЗ «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціатерапія» (довідка від 20.04.2016 року) (а.с. 70).

Згідно довідки Вінницького обласного клінічного шкірно-венерологічного диспансеру від 20.04.2016 року, ОСОБА_3 на обліку не перебуває (а.с. 71).

Відповідно до довідки КЗ «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» № 1/1-101 від 11.05.2016 року (а.с. 112), ОСОБА_3 знаходиться на диспансерному наркологічному обліку в їх закладі з 06.02.2009 року, з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Також зазначено, що ОСОБА_3 неодноразово знаходилась на стаціонарному лікуванні в наркологічних відділеннях закладу протягом 2009, 2014, 2015 років, проте під час перебування у відділеннях отримала лікування відповідно до Протоколів надання наркологічної допомоги та після виписки з відділення, надавались рекомендації по дисциплінарному нагляду та підтримуючій терапії. Факт невживання алкоголя відповідачем-позивачем підтвердується довідкою КЗ «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» від 18.05.2016 року (а.с. 123).

Разом з тим, слід зазначити, що ОСОБА_2 знаходився на диспансерному обліку в КЗ «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» з 26.04.2006 року по 15.12.2009 рік з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Знятий з обліку по закінченню строку дисциплінарного спостереження. Знаходився на стаціонарному лікуванні в даному закладі один раз - з 26.04.2006 року по 16.05.2006 року та під час перебування у віділенні отримував лікування відповідно до Протоколів надання наркологічної допомоги. Після виписки з відділення, надавались рекомендації по дисциплінарному нагляду та підтримуючій терапії (а.с. 155, 156).

Крім того, відповідачем-позивачем 02 червня 2016 року було придбано квартиру АДРЕСА_8 загальною площею 42,2 кв.м. (а.с. 145, 146, 147, 148), а тому твердження позивача-відповідача ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_3 не може забезпечити дітей належними умовами проживання не заслуговує на увагу.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача- відповідача ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю органу опіки та піклування виконавчого комітету Вінницької міської ради, про визначення місця проживання дітей (з батьком) не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 є законним та обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, оскільки він відповідає інтересам неповнолітніх дітей.

Керуючись ст.ст. 307,308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 вересня 2016 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом