Справа № 182/1267/16-ц
Провадження № 2/0182/1966/2016
06.07.2016 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого-судді Кобеляцької-Шаховал І.О.
за участю секретаря Скоробогатової А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1
Дорофіївни до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору, -
Позивач звернулась з позовом до відповідача про розірвання спадкового договору.
На підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що
вона народилася 20.03.1940 року. Мешкала одна в приватному будинку 6а по вул.Приморській в м.Нікополі. Житловий будинок, в якому вона мешкає, належить їй на праві приватної власності на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду від 09.01.2007 року. У неї є син - ОСОБА_3. ОСОБА_4 у нього є власна родина, він мешкав окремо від неї. Бачились вони з сином рідко, оскільки з невісткою вона не знаходила спільної мови. В силу свого віку їй все важче було доглядати за будинком, утримувати його у придатному для житла стані. У 2006 році до неї звернувся дільничний інспектор міліції, який обслуговував їх вулицю, ОСОБА_2, і запропонував їй здійснювати догляд за нею до її смерті, якщо вона розпорядиться на його користь належним їй будинком. Вона не заперечувала проти цього. 23.03.2007 року вона уклала спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_5 При підписанні договору нотаріус розяснив їй, що право власності на будинок залишається за нею до її смерті, а ОСОБА_2 повинен доглядати її, забезпечувати належним доглядом, предметами першої необхідності, харчуванням, одягом, ліками. Її це влаштовувало, а у подробиці договору вона не вникала. Після підписання спадкового договору ОСОБА_2 забрав у неї всі документи на будинок, технічний паспорт і спадковий договір. Її він запевнив, що вона зможе у будь-який час звертатись до нього, телефонувати, якщо їй щось знадобиться. Вона залишилась жити у своєму будинку. Фактично після укладення спадкового договору усе залишилось як і раніше. ОСОБА_2 провідував її приблизно один раз на місяць. При цьому він лише цікавився, чи їй щось потрібно, але привозив продукти лише символічно: не те, що потрібно щодня. Наприклад, він привозив чи печиво, чи щось до чаю, а щоденні продукти - яйця, цукор, масло, крупи тощо не привозив жодного разу. Через деякий час його відвідування стали рідші - не частіше одного разу на три місяці, а з 2012 року він взагалі зник. Їй ставало жити усе важче. Вона не мала можливості самостійно себе обслуговувати, вчиняти оплату комунальних платежів. Їй в усьому допомагали сусіди та її син. Коли вона хворіла, сусідка купувала їй необхідні ліки, син приносив продукти. Вона намагалась телефонувати ОСОБА_2, але його телефон був вимкнений. Оскільки вона не може самостійно пересуватись за межами свого домоволодіння, на її прохання її син та сусідка кілька разів ходили до ОСОБА_2 додому, але їм ніхто не відчинив дверей. В листопаді 2015 року вона дізналась, що ОСОБА_2 давно звільнився з міліції, що в нього виникли якісь проблеми і він переховується від правоохоронних органів, не проживає за своєю адресою, змінив номер телефону. ОСОБА_2 не виконав жодного з обовязків, покладених на нього спадковим договором від 23.03.2007 року. Вважає, що укладений між нею та ОСОБА_2 спадковий договір від 23.03.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_5, відповідачем не виконується, а тому підлягає розірванню. У неї взагалі склалося таке враження, що відповідач сподівався на її швидку смерть та одержання належного їй майна у спадок. В добровільному порядку вирішити спір не виявляється можливим, тому вимушена звертатись до суду з
цим позовом. Вона не може надати суду копію спадкового договору, оскільки його оригінал забрав ОСОБА_2, а нотаріус, у якого договір був укладений, відмовився видати його копію. Пояснив, що такі документи видаються лише на вимогу суду. За таких обставин звернулась до суду.
В судовому засіданні, яке відбулось 05.05.2016 року позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі і суду пояснила, що відповідач попервах і продукти носив (цукор, майонез, молоко), і ліки. Років з 2 носив, але не часто. З ним іноді приходив його друг Рома. А потім сказав, що його послали у відрядження і приходити до неї буде Рома. Рома прийшов рази 2. Потім і Рома перестав ходити. Вона просила сусідку ОСОБА_4, щоб вона телефонувала Вові. ОСОБА_4 його не знайшла, він не відповідав на її дзвінки. Коли їй стало дуже важко та погано, до неї переселився син з невісткою. І зараз за нею доглядають та піклуються про неї син з невісткою. Однак, вона не хоче, щоб після її смерті її будинок дістався непорядній людині, яка багато їй наобіцяла, а потім просто кинула. Тому хоче розірвати той договір, що вона уклала з ОСОБА_2, бо він свої обловязки не виконує і де він, вона не знає. В судові засідання, які відбулись 06.07.2016 року та . позивачка не прибула, надала до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність через стан здоровя.
Відповідач в судове засідання не прибув, про день та час розгляд справи по суті був повідомлений належним чином оголошенням в газеті. Про причини неявки до суду суд не повідомив, заперечень на позов не надав. Справа слухалась у його відсутність, відповідно до ст.169 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно ст.1308 ЦК України, спадковий договір може бути розірвано судом на
вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.
Як встановлено в судовому засіданні, позивачка тривалий час мешкала одна
в приватному будинку 6а по вул.Приморській в м.Нікополі. Житловий будинок, в якому мешкає позивачка, належить їй на праві приватної власності на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду від 09.01.2007 року (а.с.8-11). У позивачки є син, але у нього є власна родина, він мешкав окремо від позивачки. Бачилась позивачка з сином рідко, оскільки з невісткою не знаходила спільної мови. В силу свого віку позивачці все важче було доглядати за будинком, утримувати його у придатному для житла стані. У 2006 році до позивачки звернувся дільничний інспектор міліції, який обслуговував їх вулицю, ОСОБА_2 і запропонував здійснювати догляд за позивачкою до її смерті, якщо вона розпорядиться на його користь належним їй будинком. В звязку з цим 23.03.2007 року позивачка уклала спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_5 (а.с.22-23). При підписанні договору нотаріус розяснив позивачці, що право власності на будинок залишається за нею до її смерті, а ОСОБА_2 повинен доглядати її, забезпечувати належним доглядом, предметами першої необхідності, харчуванням, одягом, ліками. Позивачку це влаштувало. Після підписання спадкового договору відповідач забрав у позивачки всі документи на будинок, технічний паспорт і спадковий договір. Після укладення спадкового договору відповідач провідував позивачку приблизно один раз на місяць, привозячи з собою продукти. Через деякий час його відвідування стали рідшими - не частіше одного разу на три місяці, а з 2012 року позивач взагалі зник.
Дані обставини в судовому засіданні підтвердили також й свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7
Так, свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона сусідка позивачки. Позивачку знає з дитинства. Вона трудяга. В неї було 2-є синів. Один син, з яким позивачка проживала, помер. Другий син пішов в прийми до своєї жінки. Через це позивачка 10 років проживала сама. Потім вона розказала, що дільничний інспектор Володимир Могилко запропонував їй в обмін на хату здійснювати за нею догляд. Позивачка погодилась. ОСОБА_2 забрав в неї всі документи. Спочатку відповідач приходив до позивачки двічі на тиждень. Потім
рідше. А останні 4 роки взагалі не зявляється. Вона на прохання позивачки дзвонила ОСОБА_2, просила його прийти до ОСОБА_3. ОСОБА_4 він сказав, що у відрядженні.
Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона сусідка позивачки. Знає позивачку років 10. Син проживає з позивачкою років зо 2. А до цього позивачка проживала сама, а до неї попервах їздив відповідач. А років з 4 ОСОБА_2 до позивачки не їздить зовсім. ОСОБА_2 дав їм свій телефон і сказав дзвонити, якщо щось з позивачкою або якщо їй щось необхідно. На прохання баби Каті вона дзвонила відповідачу, коли їй було погано. ОСОБА_2 сказав, що сам приїхати не може, приїде Роман, його брат. ОСОБА_4 той не приїхав. Вона дзвонила відповідачу ще і висказувала, що він не правий. Що, якщо він взявся доглядати за бабою Катею, то треба доглядати, а не ховатись. ОСОБА_4 останні 4 роки його телефон поза зоною досяжності і як з ним звязатись, вона не знає. ОСОБА_2 в баби Каті забрав все, навіть, паспорт. Вони з сусідами самі скинулись та поновили ОСОБА_3 паспорт, бо їй, навіть, пенсію не видавали.
За таких обставин суд вважає, що укладений між сторонами спадковий договір від 23.03.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_5, відповідачем не виконується, а тому підлягає розірванню.
За таких обставин суд вважає доведеним, що відповідач не виконує умови договору довічного утримання і вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, розірвавши вищезазначений договір.
Враховуючи викладене, керуючись ст.15, 30, 62 ЦПК України, суд, -
Розірвати спадковий договір, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 23.03.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_5
Скасувати заборону відчуження житлового будинку 6а по вул.Приморській
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено протягом десяти днів з дня проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_8