Справа № 450/1367/14-ц Провадження № 2/450/82/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2016 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Данилів Є.О.

при секретарі Курпіта П.І.

з участю: представника позивача ПАТ «ВіЕс Банк» - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ПАТ «ВіЕс Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором кредиту, -

встановив:

27.05.2014 року позивач звернувся з позовом, який згодом уточнив, до відповідача в якому просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» заборгованість по Кредитному договору № КF 49262 від 20 травня 2008 р. в розмірі 147 160,62 доларів США (сто сорок cім тисяч сто шістдесят доларів та 62 центи), що згідно курсу НБ України станом на 23.11.2015 еквівалентно 3 529 585,07 грн. (три мільйони пятсот двадцять девять тисяч пятсот вісімдесят пять гривень 07 копійок)., а також стягнути із відповідачів 3 775,80 грн. судових витрат.

Свої вимоги мотивує тим, що 20.05.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір з додатками, згідно умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 99 000,00 доларів США, з кінцевим строком погашення не пізніше 19.05.2023 року зі сплатою за користування кредитом 12% річних. Позивач свої зобовязання за вказаним договором виконав та надав у користування позичальнику зазначений розмір коштів. Крім того, 21.05.2012 року між банком та ОСОБА_3, в якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, було укладено договір поруки. Відтак, оскільки ОСОБА_2 своїх зобовязань за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок цього у нього виникла перед банком заборгованість у загальному розмірі 82988,08 доларів США, що станом на дату, коли банк проводить свої розрахунки, еквівалентно 972886,69 грн. Банк намагався у позасудовому порядку вирішити спір між сторонами що виник, шляхом надсилання позичальнику та поручителю, тобто відповідачам у справі, вимоги про повернення боргу за вказаним кредитним договором, проте, оскільки борг повернуто не було, позивач змушений звернутись в суд для захисту свого права та інтересу.

Представник позивача ОСОБА_1 в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, позов просив задовольнити.

Представник ОСОБА_2- ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, хоч був повідомленим про час та місце слухання справи.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, хоч були повідомлені про час та місце слухання справи, суд ухвалив слухати справу у їх відсутності на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.05.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір з додатками, згідно умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 99 000,00 доларів США, з кінцевим строком погашення не пізніше 19.05.2023 року зі сплатою за користування кредитом 12% річних.

Позивачем умови кредитного договору виконано та надано кредит в сумі 99 000,00 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки № 1295_12 від 21.05.2008 року.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Окрім цього, згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, а відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, при цьому розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, при цьому розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором.

Відповідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Окрім цього, відповідно до умов кредитного договору № KF 49262 від 20.05.2008 року, а саме до п. 5.2.9. позичальник зобовязаний повністю повернути кредит та сплатити нараховані процент також можливі пеню та штрафні санкції, незалежно від строку зобовязання у наступних випадках затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць, перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків, утворення в позичальника простроченої заборгованості за кредитом та/або процентами.

Також згідно п. 5.3.1. кредитного договору, банк має право у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором списати з рахунку позичальника суми боргу на підставі наказу на примусову сплату боргового зобовязання, звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, вимагати виконання зобовязання за кредитним договором від поручителя (гаранта).

В якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № KF 49262 від 20.05.2008 року з ОСОБА_3 було укладено Договір поруки №PO 94030 від 21.05.2008 року, згідно з умовами якого відповідач ОСОБА_3 являється поручителем по зобовязаннях ОСОБА_2.

Згідно ч.2 ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків та інших витрат. Межі відповідальності поручителя передбачені також і в п. 2.2. укладеного договору поруки №PO 94030 від 21.05.2008 року.

Згідно п.1.3. договору поруки поручитель зобовязується у випадку порушення боржником своїх зобовязань перед кредитором за кредитним договором. Боржник і поручитель згідно цього договору відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відтак, позивачем на підставі ч.2 ст. 1050 та ст. 1048 ЦК України та умов зазначених договорів, 25.12.2013 року відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надіслано повідомлення-вимоги вих. № 09-3/31542 та вих. № 09-3/31890 з вимогою про сплату заборгованості, яка виникла у звязку із порушенням умов кредитного договору, проте такі вимоги відповідачами не виконані.

Згідно п. 6.2 кредитного договору за несвоєчасне (неналежне) повернення кредиту або його частини, процентів за користування кредитом позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, обрахованої від суми боргу за кожен день прострочення виконання.

Відтак, відповідачі своїх договірних зобовязань не виконали, а саме, згідно розрахунку долученого позивачем до матеріалів справи, заборгували позивачу кошти в загальній сумі 147 160,62 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 3529585,07 грн, з яких 78377,69 доларів США, що еквівалентно 1879855,66 грн. - заборгованість по кредиту, 18613,92 доларів США, що еквівалентно 446446,98 грн. заборгованість по відсотках, а також пеня 50 169, 01 доларів США, що еквівалентно 1 203 282,43 грн.

За вказаних вище обставин суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню та заборгованість за кредитним договором № КF 49262 від 20 травня 2008 р. підлягає солідарному стягненню з з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» в розмірі 147 160,62 доларів США (сто сорок cім тисяч сто шістдесят доларів та 62 центи), що згідно курсу НБ України станом на 23.11.2015 еквівалентно 3 529 585,07 грн. (три мільйони пятсот двадцять девять тисяч пятсот вісімдесят пять гривень 07 копійок).

Відповідно до ст.ст. 541, 543 ЦК України передбачена солідарна відповідальність лише за виконання обовязку, який встановлений законом або договором. В свою чергу, у ст. 88 ЦПК України не передбачено право солідарної вимоги або солідарного обовязку на присудження з другої сторони понесених іншою стороною судових витрат, тому судові витрати підлягають стягненню з кількох відповідачів у відповідній частині, що у даному випадку становить по 1887,90 грн. з кожного із двох відповідачів (3 775,80 / 2).

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 192, 526, 527, 530, 549, 599, 610-612, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» заборгованість по Кредитному договору № КF 49262 від 20 травня 2008 р. в розмірі 147 160,62 доларів США (сто сорок cім тисяч сто шістдесят доларів та 62 центи), що згідно курсу НБ України станом на 23.11.2015 еквівалентно 3 529 585,07 грн. (три мільйони пятсот двадцять девять тисяч пятсот вісімдесят пять гривень 07 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" 1887,90 гривень судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" 1887,90 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

СуддяОСОБА_5