Справа № 212/2208/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого-судді Пустовіта О.Г.,

при секретарі Конограй В.В.,

розглянувши у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, третя особа: Виконавчий комітет Жовтневої районної в місті ОСОБА_3 ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовтневого районного суду знаходиться вищевказана цивільна справа.

14 вересня 2016 року відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову.

В обгрунтування заяви вказала, що у позовній заяві ОСОБА_2 ставить питання, щодо визначення способу участі у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: з ночівлею через тиждень з 10.00 години суботи до 18.00 години неділі та під час відпустки батька.

Відповідно до шостого принципу Декларації ООН прав дитини від 20.11.1959 року, малолітня дитина не повинна, окрім випадків, коли існують виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Відповідно до ч. 2 ст. 6 Сімейного кодексу України, малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. І, взагалі, при вирішенні питання, щодо тривалого (понад добу) перебування дитини без матері, Суд повинен виходити першочергово з інтересів та віку дитини, якій на час розгляду справи виповнилося лише сім років. Таким чином, розумовий розвиток, вікові потреби дитини такого віку та її психологічний комфорт тісно пов'язані з необхідністю регулярної присутності поруч її матері. Знаходження дитини, у тому числі у нічний час, поза межами свого житла в іншому оточенні, хоча і поряд з рідним батьком але без матері, не відповідає інтересам дитини, принесе дисбаланс у її психологічний спокій та порушить звичайний ритм дитячого життя.

Рішенням № 410 від 21.10.2015 виконкому Жовтневої районної у м. Кривому Розі ради «Про визначення ОСОБА_2 порядку участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_4І.», визначені умови участі ОСОБА_2, шляхом виховання та спілкування з ОСОБА_4І, ІНФОРМАЦІЯ_2: з ночівлею, через тиждень з 10.00 год. суботи до 18.00 год. неділі та під час відпустки батька, з метою оздоровлення дитини.

З 21 жовтня 2015 року їх спільна малолітня дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуває на обліку у лікаря-педіатра з діагнозом антено-невротичний синдром та під постійним наглядом лікаря-невропатологом, вважаю, що це є підставою для перегляду рішення № 410 від 21.10.2015 виконкому Жовтневої районної у м. Кривому Розі ради «Про визначення ОСОБА_2 порядку участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_4І.».

Тому, необхідно встановити обов'язок вчинити певні дії виконкомом Жовтневої районної в м. Кривому Розі ради, щодо перегляду рішення № 410 від 21.10.2015 виконкому Жовтневої районної у м. Кривому Розі ради «Про визначення ОСОБА_2 порядку участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_4І.»,саме в рамках заяви про забезпечення позову. Тому що, саме перегляд вищевказаного рішення, з урахуванням стану здоров'я дитини, може бути належним та допустимим доказом, відповідно до ст. ст. 57, 59 ЦПК України. Тобто, підґрунтям для винесенням законного та обґрунтованого рішення по справі.

Вивчивши надані суду матеріали, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, зава про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Одним з способів забезпечення позову є відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, встановлення обов'язку вчинити певні дії.

Згідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов'язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов'язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов'язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Враховуючи вищевикладене та факт, що вжиття заходів забезпечення позову являється правом суду, оцінивши розумність, обгрунтованість вимог заявника, збалансованість інтересів сторін та необхідність запобігання порушення прав і інтересів осіб, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151- 153, 208-209, 210 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Встановити обов'язок вчинити певні дії виконкому Жовтневої районної в м. Кривому Розі ради (вул. Шурупова, 2, м. Кривий Ріг, 50014), а саме: переглянути рішення № 410 від 21.10.2015 виконкому Жовтневої районної у м. Кривому Розі ради «Про визначення ОСОБА_2 порядку участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_4» до 12.10.2016, тобто до наступного призначеного засідання по справі.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з моменту отримання копії ухвали. Оскарження не зупиняє її виконання.

Суддя О. Г. Пустовіт