Справа № 442/3104/16-ц
Провадження № 4-с/442/53/2016
УХВАЛА

Іменем України

15 червня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Дубеля Р.М..

при секретарі - Півала І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобич цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про визнання дій неправомірними, скасування постанови про повернення виконавчого документу, зобовязання до вчинення дій, за участю зацікавлених осіб ОСОБА_1, відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного районного управління юстиції Львівської області,-

ВСТАНОВИВ:

19.04.2016 року скаржник звернувся до суду зі скаргою, якою просить визнати дії державного виконавця ВДВС Дрогобицького РУЮ щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 25.12.2015 року неправомірними, скасувавши його постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 25.12.2015 року, та відновивши виконавче провадження. В обґрунтування наведеного покликається на те, що на виконанні у відділі ДВС Дрогобицького МУЮ перебувало виконавче провадження з приводу виконання судового наказу у справі №442/9850/14-ц про стягнення заборгованості за спожитий газ з ОСОБА_1 на суму 1345,91 грн. та 121,80 грн. судового збору. 26.05.2015 року ВДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві. Вважають, що така постанова винесена з порушенням норм закону, оскільки державним виконавцем не вжито усіх необхідних заходів для виконання виконавчого документу.

Сторони у судове засідання не зявилися, однак від представника заявника надійшла заява про розгляд у відсутності, підтримання вимог. Зацікавлені особи не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про розгляд справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

25.12.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 на підставі п.2 ч.1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, а саме судового наказу №442/9850/14-ц, виданого 20.01.2015 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» 1345,91 грн. заборгованості та судового збору в сумі 121,80 грн.

Оскаржувану постанову скаржник отримав 04.04.2016 року (а.с.7), до суду звернувся 19.04.2016 р. (відмітка на скарзі), отже строк звернення до суду із скаргою згідно вимог ч.1 ст.385 ЦПК України не пропущено.

Відповідно до ст.11 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 47 Закону України „Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку майна виявилися безрезультатними.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України в абз. 1 п. 20 своєї постанови від 13 грудня 2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Водночас, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (що відповідає п. 2 ч. 1 ст. 47 цього Закону у чинній редакції), виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

З оскаржуваної постанови вбачається, що державний виконавець здійснював можливі дії щодо виконання судового наказу, і на законних підставах повернув виконавчий документ, тому його дії є правомірними, а скарга необґрунтованою і до задоволення не підлягає.

Однобічне твердження скаржника про відсутність інформації з фінансових установ про наявність у боржника відкритих рахунків, відсутність інформації про перевірку майнового стану (опис майна) боржника у скарзі, не є в вмотивованим.

Поряд з цим, згідно умов ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 387 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

В скарзі Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про визнання дій неправомірними, скасування постанови про повернення виконавчого документу, зобовязання до вчинення дій, за участю зацікавлених осіб ОСОБА_1, відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного районного управління юстиції Львівської області відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення з дня отримання такого.

Суддя: Дубель Р.М.