Провадження № 22-ц/783/6622/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Брикайло М.В.,

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 18 жовтня 2013 року у справі за поданням головного державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, -

встановила:

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 18.10.2013 року подання головного державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_4 задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, до повного виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду згідно виконавчого листа 2-3347/05, виданого 08.05.2005 року Личаківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, починаючи з 12.05.2005 року і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалу суду оскаржив боржник ОСОБА_2, просить її скасувати з підстав неповного зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні вказаного подання. На думку апелянта, державний виконавець не довів, а суд першої інстанції не встановив факту ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовими рішенням. Вказує, що він сплачував аліменти і для забезпечення дітей житлом придбав 03.06.2011 року квартиру у м. Камянка-Бузька, а обмеження його у праві виїзду за межі України позбавляє можливості заробітку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта в підтримання апеляційної скарги, заперечення стягувача ОСОБА_3, яка звернула увагу суду на те, що боржника було притягнуто до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів, а квартиру він придбав на своє імя і в рахунок сплати аліментів її дітям не дарував, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розвязання спорів у цій сфері регулює Закон України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України».

У відповідності до ст. 6 цього Закону, може бути тимчасово відмовлено у видачі закордонного паспорту або тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, - до виконання зобовязань.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження», у чинній на момент внесення та розгляду подання редакції Закону, визначено, що державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Цією статтею закріплено право державного виконавця, зокрема: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його у встановленому законом порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах; звертатись до суду з поданням про розшук боржника фізичної особи; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ.

Частиною шостою статті 12 цього Закону встановлені обовязки боржника у виконавчому провадженні, а саме: утримуватись від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, в тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно зявлятись за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

У відповідності до п.18 ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи, за межі України до виконання зобовязань.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є боржником у виконавчому провадженні №7998947 по виконанню виконавчого листа №2-3347, виданого 08.06.2005 року Личаківським районним судом м. Львова про стягнення з нього в користь ОСОБА_3 аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей (а.с.11).

Станом на 01.10.2013 року заборгованість по аліментам становила 52380 грн. 58 коп. (а.с. 3) і боржником не надано апеляційному суду доказів на її погашення.

Враховуючи наведені вище вимоги Закону та встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки боржник, знаючи про рішення суду, яке перебуває на примусовому виконанні у державній виконавчій службі, та про заборгованість по аліментам, не вчинив дій по належному виконанню своїх боргових зобовязань за вказаним вище виконавчим листом та по погашенню існуючої заборгованості в повному обсязі, а тому є підстави вважати, що він ухиляється від виконання обовязків, покладених на нього рішенням суду.

Таким чином, суд першої інстанції при вирішенні даного питання дотримався вимог процесуального закону, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувану ухвалу суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 18 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

ОСОБА_6