Провадження № 2/537/35/2016
Справа № 537/3360/15-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2016 року Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді - Якимець Т.Є.

при секретарі Курченко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення простроченого грошового зобовязання, інфляційних витрат та трьох процентів річних,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення простроченого грошового зобовязання, інфляційних витрат та трьох процентів річних.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав, дав пояснення, що 25.03.2013 року ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука була затверджена мирова угода, відповідно до якої в порядку грошової компенсації стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 500000 грн. наступним чином: 50000 грн. в строк до 30.04.2013 року включно на розрахунковий рахунок ОСОБА_1, або готівкою безпосередньо їй чи її повноважному представнику, інші 450000 грн. частинами кожні 3 місяці, але не пізніше ніж у строк до 28.02.2014 року. В добровільному порядку ОСОБА_2 мирову угоду не виконує, до 30.04.2013 року 50000 грн. на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 не перерахував, після вказаного терміну на протязі всього часу перерахував платежами 30000 грн., 16000 грн.,5000 грн., 5000 грн., 5000 грн., що в сумі склало 61000 грн., заборгованість по мировій угоді склала 439000 грн.. Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 31.03.2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 по невиконаному грошовому зобовязанню по мировій угоді три проценти річних в сумі 8659 грн.73 коп. та інфляційні витрати в сумі 79136 грн.33 коп. за період з 01.03.2014 року по 01.11.2014 року. Прохає суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 439000 грн. простроченого грошового зобовязання відповідно до умов мирової угоди від 25.03.2013 року, 234767 грн.23 коп. інфляційних витрат за період з 01.11.2014 року по 01.07.2016 року та три проценти річних за цей же період в сумі 21950 грн..

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, дав пояснення, що в даному позові іде мова про один і той же предмет, що і в мировій угоді, це завуальоване вирішення однієї і тієї ж проблеми, позивачці не потрібна мирова угода, їй потрібно стягнення грошової компенсації. В задоволенні позовних вимог прохає позивачці відмовити.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача та представника відповідача, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука від 25.03.2013 року була затверджена мирова угода, укладена між ОСОБА_2 та ОСОБА_2, відповідно до якої в порядку грошової компенсації стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 500000 грн. наступним чином: 50000 грн. в строк до 30.04.2013 року включно на розрахунковий рахунок ОСОБА_1, або готівкою безпосередньо їй чи її повноважному представнику, інші 450000 грн. частинами кожні 3 місяці, але не пізніше ніж у строк до 28.02.2014 року.

В добровільному порядку ОСОБА_2 мирову угоду не виконує, до 30.04.2013 року 50000 грн. на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 не перерахував, після вказаного терміну на протязі всього часу перерахував платежами 30000 грн., 16000 грн.,5000 грн., 5000 грн., 5000 грн., що в сумі склало 61000 грн..

Станом на 01.07.2016 року заборгованість по мировій угоді склала 439000 грн..

Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 31.03.2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 по невиконаному грошовому зобовязанню по мировій угоді три проценти річних в сумі 8659 грн.73 коп. та інфляційні витрати в сумі 79136 грн.33 коп. за період з 01.03.2014 року по 01.11.2014 року.

Відповідно до постанови судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 21.09.2015 року мирова угода є договором, укладеним сторонами в належній формі, тому на її підставі виникають цивільно-правові зобовязання.

Зобовязанням, відповідно до ст. 509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ( ст.526 ЦК України)..

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Із змісту ст.625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналізуючи зібрані докази по справі, суд вважає за необхідне на виконання простроченого грошового зобовязання стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг в сумі 439000 грн., індекс інфляції за листопад-грудень 2014 року в сумі 21761 грн. 23 коп. ( 43900х 1,04957) 439000), за 2015 рік в сумі 190087 грн.00 коп.( 439000х1,433)_- 439000); за січень-червень 2016 року в сумі 21511 грн.00 коп. ( 439000х104,9) 439000) так як в позовній заяві зроблений розрахунок з використанням індексу інфляції за травень 2016 року; та три проценти річних за 608 днів станом на 01.07.2016 року в сумі 21938 грн.00 коп. (439000х3х608:365:100).

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у разі якщо позивач на підставі ч.2 статті 31 ЦПК збільшив розмір позовних вимог, заявив нові вимоги або до початку розгляду справи по суті змінив предмет або підставу позову, у зв'язку з чим збільшилась ціна позову, він відповідно до абзацу другого частини другої статті 6 Закону № 3674-VI, частини третьої статті 80 ЦПК повинен сплатити до звернення до суду з відповідною заявою несплачену суму судового збору, розмір якого має відповідати ставкам, встановленим пунктом 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI.

Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 6220 грн. 26 коп..

Керуючись ст. 10,11,60, 79,88, 212,213,215 ЦПК України, ст. ст. 509,526, 610,625 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення простроченого грошового зобовязання, інфляційних витрат та трьох процентів річних - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 прострочене грошове зобовязання в сумі 439000,00 грн., інфляційні витрати за період листопад 2014 червень 2016 року включно в сумі 233359 грн. 23 коп. та три проценти річних за період листопад 2014 червень 2016 року включно в сумі 21938,00 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 6220 грн. 26 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів.

Суддя: