Справа №173/1069/16-ц
Провадження №2/173/629/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Верхньодніпровська державна нотаріальна контора,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Верхньодніпровської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позову посилається на те, що в листопаді 2011 року помер її чоловік - ОСОБА_2. Про його смерть дізналася випадково, оскільки ще в 2006 році чоловік пішов з сімї, проте шлюб між ними не було розірвано. Як відомо, чоловік мешкав у Росії, ніякого звязку вони не підтримували. Його місце проживання та роботи їй не були відомі. З метою отримання спадщини позивач звернулася до нотаріуса, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 просила суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позові. Суду пояснила, що вона є рідною сестрою позивача. В 2006 році сестра з чоловіком розійшлися, оскільки він зловживав алкогольними напоями. Він поїхав на постійне місце проживання до Росії до родичів та з того часу вони не спілкувалися. Ще коли вони жили разом вони отримали квартиру в м.Верхньодніпровськ, де також є частка померлого. Сестра намагалася вирішити питання про те, щоб переоформити цю частку з чоловіка на неї, проте за його життя це не було зроблено. Лише в цьому році сестра випадково дізналася, що ОСОБА_2 помер ще в 2011 році. Шлюб між ними не було розірвано, спільних дітей вони не мали. В нього також не було дітей, інших спадкоємців, окрім позивача не має.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі та визнання позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори, в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та допитавши її як свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

В листопада 2011 року в м.Лівни Орловської області Росія помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5). Позивач є дружиною померлого, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.10).

Згідно зі ст.ст. 1268, 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка лише в 22 червня 2016 року. Тобто ОСОБА_1 пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. На час відкриття спадщини позивач зі спадкодавцем разом не проживала. У звязку з чим нотаріус відмовила ОСОБА_1 в видачі свідоцтва про право на спадщину, про що 22 червня 2016 року було винесено відповідну постанову (а.с.7).

Відповідно до ст. 1272 Цивільного кодексу України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що інші спадкоємці, окрім позивача після смерті ОСОБА_2 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталися. Малолітніх, неповнолітніх, недієздатних спадкоємців та спадкоємців, дієздатність яких обмежена, після смерті ОСОБА_2 не встановлено.

Поважною причиною пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини після смерті чоловіка суд вважає ту обставину, що вона не знала про його смерть, оскільки вони з 2006 року не проживали разом, не спілкувалися та фактично мешкали у різних країнах, що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_3 та не спростовуються іншими доказами у справі.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1270, 1272 Цивільного кодексу України, ст.ст. 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Верхньодніпровської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, який помер в листопаді 2011 року, протягом двох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, проте не були присутні під час проголошення рішення суду мають право оскаржити його протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю. Шевченко