СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/6455/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Войтенко Ю.В., вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову, подану в цивільній справі за позовною заявою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання відмови від прийняття спадщини за законом недійсною та визнання позивача таким, що прийняв спадщину за законом,

В С Т А Н О В И В:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшла позовна заява представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання відмови від прийняття спадщини за законом недійсною та визнання позивача таким, що прийняв спадщину за законом.

Разом з позовною заявою, була подана заява про забезпечення позову, в якій позивач просив накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 до набрання законної сили рішенням по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_5 про визнання заяви про відмову від прийняття спадщини недійсною та визнання таким, що прийняв спадщину.

До провадження головуючого судді матеріали позовної заяви були передані 20.12.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, вдень її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

Слід вказати, що така ж позиція викладена і в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.01.2013 року за № 10-72/0Є4-13.

Отже, з огляду на викладене, подана заява про забезпечення позову підлягає розгляду без участі сторін.

Вивчивши позовної заяви, заяви про забезпечення позову, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Одним із видів забезпечення позову, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, є накладення арешту на майно.

Суд дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Одним із видів забезпечення позову, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, є накладення арешту на майно.

У п. 4 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивач просить в забезпечення вказаного позову накласти арешт на спірну квартиру, при цьому не наводить будь-якого обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи, що позовні вимоги стосуються ? частини вказаної квартири.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними з заявленими вимогами.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття судом обраного позивачем заходу забезпечення позову, оскільки позивачем необґрунтовано та не доведено обставин необхідності вжиття судом таких заходів, зокрема щодо утруднення або неможливості виконання рішення суду у справі у разі невжиття таких заходів.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.ст.151-152, ст.153, ст.210, ст.293 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову, подану в цивільній справі за позовною заявою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання відмови від прийняття спадщини за законом недійсною та визнання позивача таким, що прийняв спадщину за законом.

Ухвала суду першої інстанції щодо забезпечення позову може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня проголошення, а особами у справі, які не були присутні при її проголошенні, з дня отримання копії ухвали Апеляційному суду міста Києва через Святошинський районний суд м.Києва.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.В. Войтенко