Справа № 738/705/16-ц
№ провадження 2/738/160/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2016 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області

в складі:

судді Сова Т.Г.

секретаря Бреус Н.В., Костюк І.А.

за участю :

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мена Чернігівської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про реальний поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про реальний поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності. Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 30.12.2015 року за позивачем було визнано право власності на ? частину автомобіля DEY SENS CB№69-53AE, 2006 року випуску, загальною вартістю 76 705 грн. 35 коп., та ? частину причепу легкового марки ПВ 01Б, державний реєстрацій номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, зеленого кольору, загальною вартістю 1989 грн. 40 коп. Цим же рішенням за відповідачкою ОСОБА_3 було визнано право власності на ? частину автомобіля DEY SENS CB№69-53AE, 2006 року випуску, загальною вартістю 76 705 грн. 35 коп., та ? частину причепу легкового марки ПВ 01Б, державний реєстрацій номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, зеленого кольору, загальною вартістю 1989 грн. Дане поділене майно було залишено в спільній частковій власності сторін, але фактично залишилось в користуванні відповідачки ОСОБА_3, яка стала чинити перешкоди позивачеві в користуванні вказаним майном. Згодом позивач дізнався, що автомобіль відповідачка продала, а причеп сховала від позивача. В звязку з цим, для захисту своїх прав позивач звернувся до суду та просить реально поділити майно, що є їх спільною сумісною власністю, а саме визнати за позивачем право власності на причеп до легкового автомобіля, припинити право спільної часткової власності на причеп за відповідачкою і визнати за нею право особистої приватної власності на легковий автомобіль, а за позивачем припинити право спільної сумісної власності на вказаний автомобіль. Крім цього, позивач просив стягнути з відповідачки на його користь в рахунок компенсації ? частини вартості легкового автомобіля, що становить 38 352 грн. 67 коп., понесені ним витрати за проведення авто товарознавчої експертизи, судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп. та 326 грн. 40 коп. за надання оголошення у пресі, з позивача на користь відповідачки стягнути в рахунок компенсації ? частини вартості причепу легкового, що становить 994 грн. 70 коп.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просили суд їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином через оголошення в газеті «Деснянська правда», причини неявки суду не повідомила, клопотань про розгляд справи тільки з її участю до суду не надходило.

За таких обставин, справу можливо розглянути без участі відповідачки на підставні наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту, як передбачає ч.1 ст. 61 СК України.

Згідно з ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Частиною 3 ст. 368 ЦПК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою сумісною власністю, якщо інше не встановлене договором або законом.

Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2015 року здійснено поділ спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3, а саме: автомобіля марки DEY SENS CB 69-53 AE, 2006 року випуску та причепу легкового, марки ПР моделі ПВ 01Б, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, зеленого кольору на ідеальні частки; визнано за ОСОБА_1 право власності на ? частину автомобіля марки DEY SENS CB 69-53 AE, 2006 року випуску та ? частину причепу легкового, марки ПР моделі ПВ 01Б, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, зеленого кольору; визнано за ОСОБА_3 право власності на ? частину автомобіля марки DEY SENS CB 69-53 AE, 2006 року випуску та ? частину причепу легкового, марки ПР моделі ПВ 01Б, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, зеленого кольору. Поділене майно залишено в спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Ринкова вартість автомобіля марки ЗАЗ DAEWOO Т13110, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3, тип легковий седан В, 2006 року випуску, з урахуванням року випуску та пробігу (без завданих пошкоджень в результаті ДТП), станом на 12.10.2015 року складає 76 705,35 грн.. Ринкова вартість причепа легкового, марки ПР моделі ПВ 01Б, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, 2007 року випуску, зеленого кольору, з урахуванням року випуску та пробігу (без завданих пошкоджень в результаті ДТП), станом на 12.10.2015 року становить 1 989,40 грн., що підтверджується висновком експерта №57 від 12.10.2015 року.

Відповідно до ст.71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. При цьому беруться до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення для справи.

Пунктом 25 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, вбачається, що вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4,5 ст. 71 СК України щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим з подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Як слідує з квитанції № 1311/з8 від 12.03.2016 року позивач ОСОБА_1 вніс на депозитний рахунок 5960, , банк одержувача Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, грошові кошти в сумі 994 грн. 70 коп., що становить ? частину вартості причепа легкового, марки ПР моделі ПВ 01Б, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, 2007 року випуску, що підтверджується висновком експерта №57 від 12.10.2015 року.

Відповідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Статтею 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Стаття 213 ЦПК України передбачає, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В судовому засіданні позивачем доведено, що він довготривалий період часу позбавлений можливості розпоряджатися своїм майном, яке є неподільними речами, тому вичерпавши всі інші варіанти вирішення конфлікту, він звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів. Також судом зясовано, що автомобіль знаходиться в користуванні відповідачки, бажання отримати кошти від позивача за неподільну річ (машину) вона не висувала. В судовому засіданні не отримано доказів, що вимоги позивача завдадуть істотної шкоди інтересам відповідачки.

Даючи юридичну оцінку наданим позивачем та його представником поясненням та доказам по справі, враховуючи, що вартість автомобіля та причепа є різною, дані речі є неподільними, позивачем було внесено на депозит суду суму, що дорівнює половині вартості причепу легкового, марки ПР моделі ПВ 01Б, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, відповідач в судове засідання не зявилась, не висловила своєї думки з приводу заявлених вимог, не надала суду будь яких письмових заперечень з даного приводу, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, з урахуванням прав та інтересів співвласників рухомого неподільного майна, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними і обгрутованими, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 60, 70, 71 Сімейного кодексу України, ст.ст. 361, 365 Цивільного кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про реальний поділ майна подружжя - задовольнити.

Поділити реально спільне майно подружжя, яке є обєктом спільної сумісної власності.

Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на причеп до легкового автомобіля марки ПР моделі ПВ 01Б, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, зеленого кольору загальною вартістю 1989 грн.40 коп.

Припинити за відповідачкою ОСОБА_3 право спільної часткової власності на причеп до легкового автомобіля марки ПР моделі ПВ 01Б, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, зеленого кольору, загальною вартістю 1989 грн.40 коп.

Визнати за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на легковий автомобіль марки DEY SENS CB 69-53 AE, 2006 року випуску, загальною вартістю 76 705 грн. 35 коп.

Припинити за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на легковий автомобіль марки DEY SENS CB 69-53 AE, 2006 року випуску.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок компенсації ? частини вартості легкового автомобіля марки DEY SENS CB 69-53 AE, 2006 року випуску 38 352 грн. 67 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в рахунок компенсації ? частини причепу легкового марки ПР моделі ПВ 01Б, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, зеленого кольору 994 грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 в рахунок відшкодування судових витрат по оцінці спірного майна за проведення авто товарознавчої експертизи 1688 грн. 40 коп. та 551 грн. 20 коп. судових витрат по сплаті судового збору та 326 грн.40 коп. за надання оголошення у пресі.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.Г.Сова