ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8534/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Кириченко Н.О.

за участі секретаря Палій Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ТОВ " Маркс Капітал" до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що 28.09.2013 року в м. Києві ОСОБА_2, керуючи автомобілем "ЗАЗ", державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив наїзд на припаркований автомобіль "КІА", державний номерний знак НОМЕР_2. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 07.11.2013 року у справі № 755/26761/13-п відповідача визнано винним у скоєнні ДТП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована відповідно до полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/1299827 у ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія". На підставі вищевикладеного, до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» звернулось ПрАТ «СК «Рітейл-Страхування» із претензією на виплату страхового відшкодування № РГР/1455/13/1 від 13.10.2014 року, позаяк останнє виплатило страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль на умовах договору добровільного страхування наземного транспорту № 2067.01.12 від 06.12.2012 року.

В подальшому ПрАТ «СК «Рітейл-Страхування» звернулось до господарського суду м. Києва із позовною заявою, яку рішенням від 11.06.2015 року у справі № 910/10364/15 було задоволено. На виконання рішення суду, ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» виплатило на користь ПрАТ «СК «Рітейл-Страхування» страхове відшкодування в розмірі 2642,58 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 672 від 25.12.2015 року.

Відповідно до вищевказаної постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 07.11.2013 року, відповідач самовільно залишили місце ДТП, чим здійснив правопорушення передбачене ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, повідомлення про ДТП відповідач подав лише 8 жовтня 2016 року, тоді як відповідно до п. 33.1.4 ст. 34 вищевказаного Закону, у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової, повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Отже ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» отримало праворегресної вимоги до відповідача з моменту виплати страхового відшкодування, тобто з 26 грудня 2015 року почала свій перебіг позовна даність. Адже відповідно до ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України, за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання.

Вказане право вимоги перейшло до позивача відповідно до укладеного Договору про надання фінансових послуг факторингу від № 01/05.10.16 від 05.10.2016 року.

З метою досудового врегулювання даного питання, позивач надіслав відповідачеві претензію № 744 від 28.10.2016 року. Проте відповідач у телефонному режимі повідомив позивача про незгоду із претензією та відмову сплатити заборгованість у досудовому порядку. В зв'язку з цим, позивач вимушений звертатись до суду з даним позовом.

У судове засідання представник позивача не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Відповідач у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що він вчасно повідомив страхову компанію про настання страхової події. Просив суд застосувати строки позовної давності, так як ДТП сталося у вересні 2013 року, а позов поданий до суду лише листопаді 2016 року. А також повідомив про те, що він незгоден з заявленою сумою страхового відшкодування.

Суд, вислухавши заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, 28.09.2013 року в м. Києві ОСОБА_2, керуючи автомобілем "ЗАЗ", державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив наїзд на припаркований автомобіль "КІА", державний номерний знак НОМЕР_2.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 07.11.2013 року у справі № 755/26761/13-п відповідача визнано винним у скоєнні ДТП та самовільному залишення місця події.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована відповідно до полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/1299827 у ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія".

До ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» звернулось ПрАТ «СК «Рітейл-Страхування» із претензією на виплату страхового відшкодування № РГР/1455/13/1 від 13.10.2014 року, позаяк останнє виплатило страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль на умовах договору добровільного страхування наземного транспорту № 2067.01.12 від 06.12.2012 року.

В подальшому ПрАТ «СК «Рітейл-Страхування» звернулось до господарського суду м. Києва із позовною заявою, яку рішенням від 11.06.2015 року у справі № 910/10364/15 було задоволено. На виконання рішення суду, ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» виплатило на користь ПрАТ «СК «Рітейл-Страхування» страхове відшкодування в розмірі 2642,58 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 672 від 25.12.2015 року.

Отже ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» отримало праворегресної вимоги до відповідача з моменту виплати страхового відшкодування.

Вказане право вимоги перейшло до позивача відповідно до укладеного Договору про надання фінансових послуг факторингу від № 01/05.10.16 від 05.10.2016 року.

З метою досудового врегулювання даного питання, позивач надіслав відповідачеві претензію № 744 від 28.10.2016 року, яка була залишена відповідачем без задоволення.

Згідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Згідно ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 33.1. У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: 33.1.4. невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

В судовому засіданні встановлено, що ДТП сталася 28.09.2013 року, а заява про дорожньо-транспортну пригоду подана ОСОБА_2 до страхової компанії лише 08.10.2013 року, тобто з пропуском строку, передбаченого ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Яв вбачається з постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 07.11.2013 року у справі № 755/26761/13-п відповідача визнано винним не лише у порушенні Правил дорожнього руху, що спричинило ДТП, а і у залишенні місця події, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

З урахуванням зазначених обставин, суд дійшов висновку про право регресної вимоги ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» до ОСОБА_2

Заперечення ОСОБА_2 щодо завищення вартості відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля "КІА", державний номерний знак НОМЕР_2, не можуть бути прийняті судом, оскільки відповідач був присутній під час огляду транспортного засобу, однак жодним чином складений звіт № 2809/1802 від 04.12.2013 року не оскаржив, належних доказів на підтверження своїх заперечень до суду не надав.

Щодо застосування строків позовної давності, про які заявлено відповідачем у судовому засіданні, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 6 ст. 261 ЦК України, за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання.

Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Враховуючи те, що у ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» 26.12.2015 року виникло право регресної вимоги до відповідача, а отже і у ТОВ " Маркс Капітал", якому перейшло право вимоги відповідно до договору про надання фінансових послуг факторингу, тому суд вважає, що позивачем не пропущено строки позовної давності, а тому подана ОСОБА_2 заява не підлягає задоволенню.

Підсумовуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги ТОВ " Маркс Капітал" обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 209, 212 - 218 ЦПК України, ст. 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 257, 261, 993, 1191 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ " Маркс Капітал" в рахунок відшкодування шкоди в порядку регресу - 2 642.58 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ " Маркс Капітал" в рахунок відшкодування судових витрат - 1378 грн.

А всього стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ " Маркс Капітал" - 4020.58 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя