Справа № 524/6645/16-ц
Провадження № 2/524/2321/16
13.12.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі:
головуючого судді - Кривич Ж.О.
секретаря судового засідання - Коваль Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,
До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння.
В обґрунтування позову зазначає, що вона є власником легкового автомобіля марки ГАЗ 24, реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.
Вказаним автомобілем користувався ОСОБА_3. В кінці 2015 року позивачка дізналась, що ОСОБА_3 передав у користування вищевказаний автомобіль ОСОБА_2.
ОСОБА_1 неодноразово зустрічалась із відповідачем з приводу повернення автомобіля, однак цього часу автомобіль не повернуто.
Відповідно до авто-товарознавчого дослідження від 05.08.2016 року вартість автомобіля ГАЗ-24, реєстраційний номер НОМЕР_1 без попереднього огляду складає 13 150 грн. 00 коп.
Позивачка, зменшивши позовні вимоги, остаточно просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь вартість легкового автомобіля марки ГАЗ - 24, реєстраційний номер НОМЕР_2, 1979 року випуску, номер кузова Е 3746/0, чорного кольору у розмірі 13 150 (тринадцять тисяч сто п'ятдесят) гривень.
Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Частиною 1 ст. 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.
ОСОБА_1, є власником легкового автомобіля марки ГАЗ - 24, реєстраційний номер НОМЕР_2, 1979 року випуску, номер кузова Е 3746/0, чорного кольору, згідно довідки Територіального сервісного центру № 5342 Регіонального сервісного центру Полтавської області
Керування вказаним вище автомобілем здійснював її внук ОСОБА_3 протягом останніх двох років. В кінці 2015 року позивач дізналась, що останній передав у володіння та користування належний їй автомобіль громадянину ОСОБА_2 Вона неодноразово зустрічалась з ОСОБА_2 та прохала його віддати належний їй на праві власності транспортний засіб, проте він відмовився виконати законну вимогу.
У травні 2016 року позивач звернулась до Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області із заявою про незаконне заволодіння її транспортним засобом.
На початку серпня 2016 року ОСОБА_1 отримала лист від 13.07.2016 року № Є - 246/0, в якому було зазначено, що в заяві ознак кримінального правопорушення не виявлено; в даній ситуації вбачаються ознаки цивільно - правових відносин, що вирішуються в суді.
Згідно пояснення від 13.06.2016 року, надане ОСОБА_2 капітану даного відділу поліції вбачається, що автомобіль марки ГАЗ - 24, реєстраційний номер НОМЕР_2, 1979 року випуску, чорного кольору, зареєстрований за ОСОБА_1 всупереч встановленому законом порядку утримував у своєму користуванні та проданий ним до пункту прийому металобрухту.
Відповідно до вимог ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:
1) повернення виконаного за недійсним правочином;
2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;
3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;
4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Відповідно до ст. 1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.
Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: набуття або збереження майна; набуття або збереження за рахунок іншої особи; відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положення закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).
В постанови Верховного суду України від 02.03.2016 року по цивільній справі № 6 - 3090цс15, що була переглянута з підстав неоднакового застосування касаційною інстанцією одних і тих самих норм матеріального права, зазначено, що згідно з частинами першою та другою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
В постанові Верховного Суду України від 2 жовтня 2013 року по цивільній справі № 6-88цс13, зазначено, що під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту.
Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Відповідно до ч. 2 ст. 1213 ЦК України, у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.
Згідно висновку автотоварознавчого дослідження від 05.08.2016 року № 101 - 16 вартість належного позивачу легкового автомобіля марки ГАЗ - 24, реєстраційний номер НОМЕР_2, 1979 року випуску, номер кузова Е 3746/0, чорного кольору становить 13 150 (тринадцять тисяч сто п'ятдесят ) гривень.
Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Оскільки, ст.ст. 1212, 1213 ЦК України передбачають обов'язок набувача повернути безпідставно набуте майно, або відшкодувати його вартість, то саме ОСОБА_2 зобов'язаний довести факт повернення цього майна власнику. Проте, відповідач до суду не з'явився та не надав жодного доказу про повернення автомобіля власнику.
Розглядаючи позовні вимоги позивача в межах заявлених ним вимог, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача вартість автомобіля у розмірі 13 150 (тринадцять тисяч сто п'ятдесят ) гривень.
Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп. витрати по оплаті судового збору та 350 грн. 00 коп. за проведення автотоврозновчого дослідження.
Керуючись ст.ст. 215-218 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 вартість легкового автомобіля марки ГАЗ - 24, реєстраційний номер НОМЕР_2, 1979 року випуску, номер кузова Е 3746/0, чорного кольору у розмірі 13 150 (тринадцять тисяч сто п'ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору у розмірі 551, 20 гривень, витрати по оплаті автотоварознавчого дослідження у розмірі 350 гривень.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом після подання заяви про перегляд рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя