Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И .

28 грудня 2016 р. м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Голубковій М.А,, при секретарі Когут С.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа П»ята Запорізька нотаріальна контори про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку в порядку спадкування за законом, зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку в порядку спадкування за законом, суд-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2016 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що її батьку ОСОБА_3 та її бабусі ОСОБА_4 на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.1993 року № 3-2713 виданого Пятою Запорізькою державною нотаріальною конторою, належало по 1/2 частині житлового будинку № 23 по вул. Раєвського у м. Запоріжжі

28.06.2009 року ОСОБА_4 померла, єдиним спадкоємцем після смерті, якої як перша черга спадкоємців за законом, став син - ОСОБА_3 Вчасно звернувшись до нотаріальної контори, ОСОБА_3 не зміг отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів та технічного паспорту на вказаний житловий будинок.

19.06.2015 року помер батько позивача - ОСОБА_3 Позивач ОСОБА_1 звернулась до пятої Запорізької нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. На підставі викладеного просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою м. Запоріжжя, вул. Раєвського, 23 в порядку спадкування за законом, після смерті батька, ОСОБА_3

В грудні 2016 року відповідачем по справі ОСОБА_2 було подано зустрічну позовну заяву відповідно до якої, вона, не оспорюючи фактичних обставин справи, фактів смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4, не погоджується з доводами первісного позову. Вказує, що є рідною сестрою позивача за первісним позовом - ОСОБА_1, донькою спадкодавця ОСОБА_3.

Посилаючись на те,що в інший, позасудовий спосіб, захистити майнові права спадкоємця неможливо, просить суд визнати за нею ОСОБА_2 на підставі ст.1261,1262,1268,1296,1297 ЦК України право власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою м. Запоріжжя, вул. Раєвського, 23, в порядку спадкування за законом, після смерті батька, ОСОБА_3, що помер 19.06.2015 року.

В судове засідання позивач за первісним позовом ОСОБА_1 не зявилась, представником ОСОБА_5 подано заяву про розгляд справи без участі позивача на задоволенні позовних вимог наполягала, проти задоволення зустрічного позову не заперечувала.

Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась подала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги за первісним позовом визнала, наполягала на задоволенні зустрічного позову.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі.

Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено та перевірено доказами, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.1993 року ОСОБА_4 жінка, та ОСОБА_3 син, успадкували після смерті ОСОБА_6, по 1/2 частині будинку № 23, по вул. Раєвського у м. Запоріжжі.

Згідно свідоцтва про смерть 28.06.2009 року померла ОСОБА_4, про що 30.06.2009 року зроблено відповідний актовий запис № 5783. 19.06.2015 року помер спадкодавець ОСОБА_3.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою ОСОБА_3 актовий запис № 134. ОСОБА_7 згідно витягу з реєстру актів цивільного стану громадян від 2016 року, у1995 році змінила прізвище на «Гутовська». ОСОБА_8 згідно свідоцтва про одруження від 2002 року змінила прізвище на «Дубовик». Згідно свідоцтва про одруження від 2006 року ОСОБА_9 змінила прізвище на «Чебукіна».

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою ОСОБА_3 актовий запис № 69. ОСОБА_10 згідно свідоцтва про одруження змінила прізвище на «Якубіна». ОСОБА_11 згідно свідоцтва про одруження від 2006 року змінила прізвище на «Туришева». ОСОБА_12 згідно свідоцтва про одруження від 2011 року змінила прізвище на «Олейнікова».

22.12.2016 року на запит суду Пятою державною нотаріальною конторою надано інформацію на ухвалу суду. Відповідно до якої, спадкові справи після померлої 28.06.2009 року ОСОБА_4 та померлого 19.06.2015 року ОСОБА_3 спадкові справи не заводились, інформація про наявність заповітів - відсутня.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п.4.9 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,затвердженого наказом від 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595,свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків.

Згідно п.4.15 ,4.18 цього ж Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину може бути вчинена нотаріусом після перевірки правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві з витягом з Реєстру прав власності.

Як передбачено ст.49 Закону України «Про нотаріат»,главою 13 розділу 1 вказаного вище Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії,якщо не подано документи,необхідні для її вчинення. Відмова у вчиненні нотаріальної дії може бути здійснена в усній формі.

Позивачем та відповідачем у позовних заявах вказано, що на разі у них відсутні оригінали право установчих документів, що роблять неможливим видачу свідоцтво про право на спадщину нотаріусом.

Як розяснено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, вимоги спадкоємців про визнання права власності на спадкове майно можуть бути предметом розгляду судом після завершення процедури нотаріального розгляду письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

Ст.1261,1268 ЦК України визначають, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки, спадщина, прийнята спадкоємцем, належить йому із часу відкриття.

Зазначені вище обставини перешкоджають позивачу за первісним позовом та відповідачу захистити свої спадкові права в позасудовий спосіб і є підставою для визнання за ними права власності на спадковий житловий будинок, що відповідає приписам ст.16 ЦК України про право на захист особою свого цивільного права шляхом визнання за ним права власності на майно.

Керуючись ст 212,213, 215 ЦПК України , ст 1218,1261,1267,1269 ЦК України , суд-

В И Р І Ш И В :

Позови задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку № 23 по вул. Раєвського м. Запоріжжя в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого 19 червня 2010 р .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку № 23 по вул. Раєвського м. Запоріжжя в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого 19 червня 2010 р.

З резолютивною стороною рішення сторони можуть ознайомитися 3 січня 2016 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.А. Голубкова.