Справа № 755/6814/16-ц
У х в а л а

Іменем України

"21" квітня 2016 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва звернулась позивач з позовом, в якому просить суд: визнати 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 об'єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2; в порядку поділу майна подружжя виділити у власність позивачу та відповідачу по 1/12 частки квартири АДРЕСА_1

При подачі позовної заяви позивачем сплачений судовий збір в сумі 721,75грн., розмір якого не відповідає вимогам ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України та Закону України „Про судовий збір".

Відповідно до ст. 4 Закону України „Про судовий збір" від 08.07.2011 року №3674-VI (зі змінами та доповненнями) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, за подання позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, за подання позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

При цьому зазначення в позовній заяві, що ціна позову 72175,43грн. є безпідставним, оскільки на підтвердження вартості спірного майна долучено договір купівлі продажу квартири від 02.12.2011 р., проте позивачем не надано доказів на підтвердження визначеної ціни позову, яка має становити дійсну вартість спірного майна станом на день звернення з даним позовом до суду.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 16 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і Кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача.

Відповідно до ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України, ціна позову визначається: - у позовах про визнання права власності на нерухоме майно - дійсною вартістю нерухомого майна.

У відповідності до статті 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху.

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, заява підлягає залишенню без руху, заявнику необхідно в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки. Для усунення недоліків позовної заяви надати документи, що підтверджують дійсну вартість спірного майна, зазначеного у позові, на час звернення з позовом до суду та надати документ, що підтверджує доплату судового збору в розмірі, виходячи з дійсної вартості цього майна.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху та запропонувати позивачу в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки.

У випадку неусунення недоліків, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: