АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ.

2 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів : Головачова Я.В.Поліщук Н.В.

при секретарі Литвиненку Р.С.

розглянула в відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 липня 2016 року

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом,який обґрунтовує тим, що 30 листопада 2007 року перебуває в шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на те, що сім‛я фактично розпалась, існує формально і що відповідач не приймає участі в матеріальному утриманні дитини, просила шлюб розірвати тастягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі - по 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред‛явлення позову і до повноліття дитини.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 липня 2016 року позов задоволено частково. Розірвано шлюб укладений між сторонами 30 листопада 2007 року та стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 грн. щомісячно,починаючи з 25 квітня 2016 року і до досягнення дитини повноліття,з індексацією стягнутих сум відповідно до закону. Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір.

Не погодившись з рішенням суду в частині розміру стягнення з нього аліментів, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права просить рішення суду в частині визначення розміру стягнутих з нього аліментів змінити,зменшивши розмір аліментів з 1500 грн. до 500 грн.

На обгрунтування доводів апеляційної скарги вказує, зокрема,що судом неповно з‛ясовані обставини по справі та не враховано,що на даний час він не має взагалі ніякої роботи та відповідно не має змоги щомісячно сплачувати на утримання дитини по 1500 грн.,в той час як він не відмовляється від свого обов‛язку по утриманню сина. В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржено,відповідно колегією суддів в цій частині не перевіряється.

Заслухавши доповідь судді Шахової О.В., пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши апеляційну скаргу, в межах її доводів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.181, 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.11.2007 року, мають дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з матір‛ю.

Відповідно до ст.189 СК України нотаріальний договір про сплату аліментів на утримання дитини сторонами не укладався.

Ухвалюючи рішення суду в частині стягнення аліментів, суд першої інстанції врахував пояснення сторін, матеріальне становище відповідача, стан здоров‛я дитини та вважав за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 500 грн. щомісячно.

Таких висновків суд першої інстанції дійшов після повного, всебічного з'ясування обставин справи, перевірки доводів і заперечень сторін, надання належної правої оцінки зібраним у справі доказів та застосування правових норми, які регулюють дані правовідносини, з огляду на що рішення суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону, є законним та обгрунтованим і підстав для його зміни в частині визначення розміру аліментів, не вбачається.

Судом першої інстанції були враховані заперечення відповідача щодо неможливості сплачувати аліменти у визначеному розмірі і колегія суддів погоджується з оцінкою судом зазначених заперечень, з огляду на те, що у відповідності до вимог ст.ст.10,60 ЦПК відповідачем ця обставина жодним доказом не підтверджена, окрім цього суд правомірно, відповідно до вимог закону виходив з того, що визначений розмір аліментів фактично є мінімально необхідним розміром для забезпечення належного матеріального забезпечення дитини з боку батька відповідного віку.

З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги про порушення судом процесуального та матеріального права не знайшли свого підтвердження, на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують та є такими, що не тягнуть за собою зміну рішення суду.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307,308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 липня 2016 року залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді