233 № 233/258/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря Мазепа Н.А., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський протитуберкульозний диспансер м. Костянтинівка» про стягнення не нарахованої та не виплаченої заробітної плати,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом та уточнивши заявлені позовні вимоги (а.с. 95), ОСОБА_1 просить стягнути на її користь з Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський протитуберкульозний диспансер м. Костянтинівна»:

-недоплачену суму надбавки за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу з 01.07.2013 року по 31.12.2015 року в розмірі 10779 грн. 90 коп.;

-недоплачену суму підвищення посадового окладу за роботу шкідливих і важких умовах в розмірі 60% посадового окладу з 01.07.2013 року по 31.12.2015 року в сумі 21559,00 грн.;

-недоплачену суму надбавки за безперервну роботу в розмірі 60% посадового окладу з 01.07.2013 року по 31.12.2015 року в сумі 21559,00 грн.;

-а також зобовязати Комунальну лікувально-профілактичну установу «Міський протитуберкульозний диспансер м. Костянтинівна» нараховувати та виплачувати їй з 01.01.2016 року надбавку за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу, підвищення посадового окладу за роботу шкідливих і важких умовах в розмірі 60% посадового окладу та надбавку за безперервну роботу в розмірі 60% посадового окладу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилається на те, що вона з 01.03.1995 року працює у КЛПУ «Міський протитуберкульозний диспансер м. Костянтинівка» на посаді сестри - господині. Посадовою інструкцією сестри - господині, затвердженою головним лікарем 08 січня 2010 року, визначено, що головною функцією сестри-господині є забезпечення санітарно - гігієнічних умов, обовязок забезпечувати контроль за роботою молодших медичних палатних сестер, здійснювати щоденний огляд відділення з перерахування інвентарю; по палатах проводити, за вказівкою лікаря заміну білизни хворих, спецодягу у медичних працівників. Тож, посада сестри - господині за характером виконуваної роботи та посадовими обовязками відноситься до категорії працівників, визначених ч.1 ст. 22 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», а тому вона має право на надбавку за вислугу років, відповідно до постанови КМУ № 1418 від 29.12.2009 року «Про затвердження Порядку виплати надбавки за вислугу років медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоровя», у розмірі 30% посадового окладу з 01.07.2013 року. Крім того, вважає, що вона, як особа, що здійснює догляд за хворими на туберкульоз, відповідно до постанови КМУ № 123 від 16.02.2011 року «Про деякі заходи щодо підвищення престижності праці медичних працівників, які надають медичну допомогу хворим на туберкульоз», також має право на отримання підвищення посадового окладу за роботу шкідливих і важких умовах в розмірі 60% посадового окладу з 01.07.2013 року, надбавки за безперервну роботу в розмірі 60% посадового окладу з 01.07.2013 року.

Позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просили позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав у повному обсязі, пояснивши, що позивач перебуває у трудових правовідносинах із відповідачем, де працює на посаді сестри господині, яка віднесена до категорії «Технічні службовці». Крім того, позивач не є лікарем, спеціалістом з базової або неповною вищою медичною освітою, або професіоналом з вищою немедичною освітою, що допущений до медичної діяльності в структурних підрозділах протитуберкульозних закладів з високим ступенем ризику інфікування та захворювання на туберкульоз. До посадових обовязків позивача не відноситься надання медичної допомоги хворим на туберкульоз, вона не працює з живими збудниками туберкульозу чи матеріалами що їх містять, не здійснює догляд за хворими на туберкульоз і не прибирає приміщення, в яких знаходяться такі хворі. Тому вважає, що позивач не має права на отримання надбавки за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу, надбавки за безперервну роботу в розмірі 60% посадового окладу та на підвищення посадового окладу за роботу шкідливих і важких умовах в розмірі 60% посадового окладу. Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, відповідно до копії трудової книжки серії БТ № 2209936, з 01.03.1995 року до теперішнього часу працює на посаді сестри-господині в Комунальній лікувально-профілактичній установі «Міський протитуберкульозний диспансер м. Костянтинівна». Також, в період з 01 липня 2013 року по 31 грудня 2015 року ОСОБА_1 за сумісництвом виконувала функції молодшої медсестри, що визнано у судовому засіданні сторонами.

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_1 має середню освіту, що також визнано у судовому засіданні сторонами, а тому дана обставина у відповідності до ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Відповідно до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників Випуск 78 «Охорона здоровя», затвердженого та введеного в дію Наказом МОЗ України № 117 від 29.03.2002 року, посаду «сестри господині» віднесено до категорії «Технічні службовці».

Відповідно до посадової інструкції сестри-господині, затвердженої головним лікарем КЛПУ 08.01.2010 року, головною функцією сестри - господині є забезпечення необхідних санітарно - гігієнічних умов. Сестра - господиня повинна: забезпечувати контроль за роботою молодших медичних палатних сестер; забезпечувати зберігання та облік товарно - матеріальних цінностей - господарчих, миючих та дезинфікуючих засобів, мякого та твердого інвентарю; здійснювати щоденний огляд відділення з перерахування інвентарю по палатам; проводити заміну білизни у хворих, спецодягу у медичних працівників, відправляти та одержувати чисту білизну з пральні; доповідати старший медичній сестрі та іншим вищестоящим посадовим особам про всі випадки у відділенні (аварії та неполадки в робот і електропостачання, каналізації, водопостачання); заміняти дезінфектора на час відпустки; проходити медичний огляд; виконувати правила та інструкції з охорони праці, техніки безпеки та протипожежної охорони; тощо. Робочим місцем сестри - господині є комора стаціонарного відділення 1 поверх (а.с.9-10).

Згідно із висновком Державної експертизи умов праці № 10/126 від 14.11.2006 року на робочих місцях сестри - господині в КЛПУ «Міському протитуберкульозному диспансері м. Костянтинівни» відсутній безпосередній контакт з хворими на туберкульоз на протязі повного робочого дня (80% робочої зміни) (а.с.134-136).

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судовому засіданні, кожен окремо, пояснили, що ОСОБА_1 працює сестрою-господинею КЛПУ «Міський протитуберкульозний диспансер м. Костянтинівна». Вона, як сестра господиня, щодня робить обхід відділення, замінює одяг працівників та білизну хворим.

Свідок ОСОБА_6, економіст КЛПУ «Міський протитуберкульозний диспансер», в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 працює на посаді сестри господині, яка належить до технічних службовців. Заробітна плата позивачу, як сестрі господині, нараховується відповідно до діючого законодавства з урахуванням 30% надбавки за шкідливі умови праці. Спірні надбавки виплачуються лише фахівцям з освітою та санітаркам. Закріплений у посадовій інструкції сестри господині обовязок щодо заміни білизни хворим передбачає видачу білизни санітаркам. Безпосередня заміна білизни у хворих здійснюється, відповідно до посадової інструкції, санітарками.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» від 05.07.2001 року № 2586-ІІІ, працівникам протитуберкульозних закладів, які надають медичну допомогу хворим на туберкульоз, працюють із живими збудниками туберкульозу чи матеріалами, що їх містять, здійснюють догляд за хворими на туберкульоз та/або прибирання приміщень, у яких перебувають такі хворі, встановлюються підвищені посадові оклади у звязку із шкідливими і важкими умовами праці, надбавка за вислугу років та інші надбавки і доплати. Перелік робіт, професій і посад, зайняття яких дає право на підвищені посадові оклади, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоровя. Умови та розміри оплати праці працівників протитуберкульозних закладів визначаються Кабінетом Міністрів України.

Зазначена норма визначає загальні засади оплати праці медичних та інших працівників протитуберкульозних закладів, яка здійснюється за допомогою її конкретизації, деталізації в інших юридичних нормах, зокрема, постановах КМУ.

Відповідно до постанови КМУ № 123 від 16.02.2011 року «Про деякі заходи щодо підвищення престижності праці медичних працівників, які надають медичну допомогу хворим на туберкульоз», лікарям, фахівцям з базовою та неповною вищою медичною освітою і професіоналам з вищою немедичною освітою та науковим працівникам, що допущені до медичної діяльності, молодшим медичним сестрам спеціалізованих закладів охорони здоров'я та структурних підрозділів закладів охорони здоров'я, які здійснюють діагностику туберкульозу і надають:

- лікувально-профілактичну допомогу хворим на заразну форму туберкульозу, - підвищення посадових окладів на 60 відсотків у зв'язку із шкідливими і важкими умовами праці та надбавку за тривалість безперервної роботи у розмірі до 60 відсотків посадового окладу залежно від стажу роботи на відповідній посаді у зазначених закладах;

- лікувально-профілактичну допомогу хворим на активну форму туберкульозу, - підвищення посадових окладів на 30 відсотків у зв'язку із шкідливими і важкими умовами праці та надбавку за тривалість безперервної роботи у розмірі до 40 відсотків посадового окладу залежно від стажу роботи на відповідній посаді у зазначених закладах.

Відповідно до п.п.5.1 додатку № 3 до Умов оплати праці працівників закладів охорони здоровя та установ соціального захисту населення, затверджених Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоровя України від 05 жовтня 2005 року № 308/519 ( далі Умови), встановлено право на підвищення посадових окладів ( тарифних ставок) на 60% у звязку зі шкідливими і важкими умовами праці лікарям незалежно від найменування посад, фахівцям з базовою та неповною вищою медичною освітою незалежно від найменування посад, професіоналам з вищою немедичною освітою, що допущені до медичної діяльності у структурних підрозділах протитуберкульозних закладів із високим ступенем ризику інфікування та захворювання на туберкульоз.

Відповідно до п. п. 2,3 Порядку виплати надбавки за вислугу років медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоровя, затвердженого постановою КМУ від 29 грудня 2009 року № 1418 (далі Порядок) надбавка за вислугу років установлюється медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоровя залежно від стажу роботи в такому розмірі: понад 3 роки- 10%, понад 10 років - 20%, понад 20 років - 30 %. Надбавка за вислугу років виплачується керівникам закладів охорони здоровя, їх заступникам з числа лікарів, заступникам головного лікаря з медсестринства, керівникам структурних підрозділів з числа лікарів, головним медичним сестрам, лікарям усіх спеціальностей, професіоналам з вищою немедичною освітою, що допущені до медичної діяльності в закладах охорони здоровя, керівникам фармацевтичних (аптечних) закладів, їх заступникам, керівникам структурних підрозділів з числа провізорів і фармацевтів, провізорам усіх спеціальностей, фахівцям з базовою вищою та неповною вищою медичною і фармацевтичною освітою усіх спеціальностей та помічникам ентомолога.

Згідно п.2 постанови КМУ від 20 березня 2013 року № 174 «Про деякі питання оплати праці працівників протитуберкульозних закладів» дію Порядку виплати надбавки за вислугу років медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоровя, затвердженої постановою КМУ від 29 грудня 2009 року № 1418 поширено на категорію працівників, які визначені статтею 22 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз».

Відповідно до п.п.12 п.4.1.1 Умов, лікарям незалежно від найменування посад, фахівцям з базовою та неповною медичною освітою, лікарям незалежно від найменування посад, професіонали з вищою немедичною освітою, що допущені до медичної діяльності, молодшим медичним сестрам у структурних підрозділах протитуберкульозних закладів із високим ступенем ризику інфікування та захворювання на туберкульоз виплачується надбавка за тривалість безперервної роботи в наступних розмірах: до 2 років (включно)- 10%, від 2 до 4 років - 20%, від 4 до 6 років - 30%, від 6 до 8 років - 40%, від 8 до 10 років - 50 відсотків, понад 10 років - 60% посадового окладу.

Отже, виходячи з контексту вищенаведених норм та встановивши у судовому засіданні, що позивач працює на посаді «сестри-господині», яка відноситься до категорії «технічних працівників», не є лікарем, фахівцем з базовою та неповною вищою медичною освітою або професіоналом з вищою немедичною освітою, що допущений до медичної діяльності у структурних підрозділах протитуберкульозних закладів із високим ступенем ризику інфікування та захворювання на туберкульоз, суд приходить до висновку про відсутність у позивача права на отримання підвищення посадового окладу за роботу шкідливих і важких умовах в розмірі 60%, надбавки за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу відповідно до Порядку виплати надбавки за вислугу років медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоровя затвердженого постановою КМУ від 29 грудня 2009 року № 1418; а також надбавки за безперервну роботу в розмірі 60% посадового окладу відповідно до Умов оплати праці працівникам закладів охорони здоровя та установ соціального захисту населення, затверджених Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоровя України від 5 жовтня 2005 року № 308/519.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 209, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський протитуберкульозний диспансер м. Костянтинівка» про стягнення не нарахованої та не виплаченої заробітної плати відмовити у повному обсязі.

Встановити строк для ознайомлення сторін з повним рішенням 04 листопада 2016 року, відклавши до цього строку складання повного рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: О.В.Каліуш