АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4430/16 Справа № 183/3265/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Болтунова Л.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів - Козлова С.П., Тамакулової В.О.

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі, апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення частини сплачених боргових зобовязань подружжя, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним позовом, у якому, з урахуванням уточнень, посилалась на те, що з 06 липня 2002 року вона перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. 08 серпня 2012 року шлюб між ними був розірваний, однак однією сімєю вони продовжували жити до кінця вересня 2012 року. У шлюбі, на підставі договору купівлі-продажу від 30 серпня 2007 року, вони придбали автомобіль HONDA CIVIC, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 вартістю 140 390 грн., що на той час було еквівалентно 28 000 доларів США. Оплата за автомобіль проводилася в декілька етапів: спочатку 2800 доларів США та 1570 доларів США, а інша частина була оплачена за рахунок кредиту, оформленого 14 липня 2007 року на ім'я відповідача в АКІБ УкрСиббанк на суму 23 630 доларів США. Згідно виписки по кредитному договору, станом на 01 серпня 2012 року, сума несплаченого кредиту становить 6976,18 доларів США, які були сплачені відповідачем одноособово після розірвання шлюбу. Вважає, що її частка сплаченої вартості автомобіля на день розірвання шлюбу складає 10512 доларів США (28000 доларів США - 6976,18 доларів США: 2), що відповідає 37,54 частин спірного майна. Відповідно до звіту № 12/14 про оцінку транспортного засобу від 29 квітня 2014 року ринкова вартість автомобіля HONDA CIVIC, 2007 року випуску складає 167844 грн. Таким чином, вартість 37,54 частини автомобіля становить 63008,64 грн., які ОСОБА_3 просила стягнути з ОСОБА_2, визнавши вказаний транспортний засіб спільним сумісним майном подружжя. А також позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь 3000 грн. витрат на правову допомогу та судовий збір за подання позовних заяв. (а.с.198-199)

02 листопада 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому посилався на те, що з моменту припинення шлюбних відносин з позивачем у серпні 2011 року ним самостійно за період з 05 серпня 2011 року по 27 серпня 2013 року було сплачено у рахунок погашення основної заборгованості за кредитним договором - 10492,80 доларів США та у рахунок погашення відсотків за користування кредитом - 1680,23 доларів США, а всього 12173,03 грн. 1/2 частина від цієї суми складає 6086,52 доларів США, що станом на 30 жовтня 2015 року еквівалентно 139 381,31 грн. Крім того, в період з 15 вресня 2011 року по 03 липня 2013 року ним були сплачені страхові платежі за договором страхування транспортного засобу (КАСКО), укладеного з Українською страховою компанією Гарант-Авто, у розмірі 20 480 грн. 1/2 частина цієї суми, з урахуванням інфляційного збільшення, складає 18155,19 грн. Тобто всього ОСОБА_3 повинна сплатити йому 157 536,50 грн. Посилаючись на те, що 09 серпня 2013 року ним у рахунок компенсації частки ОСОБА_3 у спільному майні були їй перераховані грошові кошти в сумі 24135 грн., а також виходячи з вартості 1/2 частини спірного автомобіля - 83922 грн., ОСОБА_2 просив відмовити ОСОБА_3 в задоволенні її позову про стягнення з нього компенсації вартості частини спірного автомобіля та стягнути з неї на його користь суму понесених ним боргових зобов'язань по кредиту та договором страхування у розмірі 97 749,50 грн., за винятком половини вартості автомобіля HONDA CIVIC, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1. (а.с.148-150)

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2016 року обидва позови задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право власності на ? частину автомобіля HONDA CIVIC, 2007 року випуску, номер двигуна R18A12048450, номер кузова JHMFD16707S224318, колір чорний, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, за кожним, та залишено автомобіль у їх спільній частковій власності.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у рахунок сплачених боргових зобовязань подружжя 97 749,50 грн.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.(а.с.223-226)

З таким рішенням не погодились сторони, подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення районного суду, неповне зясування судом обставин справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального закону, просив його змінити в частині визнання за ОСОБА_3 права власності на ? частину спірного автомобіля, залишивши цей транспортний засіб у його власності.(а.с. 233-235)

ОСОБА_3 в своїй апеляційній скарзі просила скасувати зазначене рішення районного суду та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, а у позові ОСОБА_2 відмовити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи. (а.с.253)

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг на заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Частково задовольняючи позовні вимоги сторін, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 не внесена на депозитний рахунок суду відповідна грошова сума в якості компенсації частки ОСОБА_3 у спільному майні, а тому вирішив визнати за ними права власності на спірний автомобіль, по ? його частині за кожним. Посилався на те, що після припинення шлюбних відносин ОСОБА_2 самостійно було сплачено в рахунок погашення заборгованості за кредитом та відсотками 12173,03 доларів США та за договорами добровільного страхування транспортного засобу - 20480 грн., суд дійшов висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 половини від цих витрат у розмірі 6086,52 доларів США, що на день ухвалення рішення еквівалентно 159 954,62 грн. Однак, враховуючи норми ст. 11 ЦПК України щодо розгляду справи у межах заявлених позовних вимог, стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у рахунок сплачених боргових зобовязань подружжя 97 749, 50 грн.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна, оскільки таких висновків суд дійшов не повно зясувавши обставини справи та допустивши неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, з 06 липня 2002 року сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.10, 11)

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано.(а.с.12)

У шлюбі, на підставі договору купівлі-продажу № 302/08-2007 від 30 серпня 2007 року подружжя придбало автомобіль HONDA CIVIC, 2007 року випуску, чорного кольору, номер двигуна R18A12048450, номер кузова JHMFD16707S224318, реєстраційний номерний знак - АЕ 4088 ВТ вартістю 140390 грн., який був зареєстрований за ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № ЕАС 191508 від 13 вересня 2007 року та довідкою № 14/9 ЦНП-7 від 18 січня 2014 року, виданою Новомосковським ВРЕВ УДАІ ГУМВС України у Дніпропетровській області. (а.с. 13)

Згідно п.п. 3.2, 3.3 договору купівлі- продажу, сума за цим договором сплачується у два етапи. Перша частина, яка складає не менше 10% від вартості автомобіля, сплачується шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця, а залишкова сума після отримання кредиту у банку. (а.с.151)

На виконання вищевказаних умов договору, подружжя на рахунок продавця внесло спочатку 2800 доларів США, а потім ще 1570 доларів США.

У подальшому, 14 вересня 2007 року між АКІБ УкрСиббанк та ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 на суму 23630 доларів США для сплати залишку вартості транспортного засобу. (а.с.155-159)

Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам розяснено, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

За таких обставин для поділу спільного майна необхідно встановити його обсяг станом на дату припинення спільного ведення господарства.

Як вбачається з рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2012 року про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, ОСОБА_2 не підтримують шлюбних відносин та проживають окремо, тобто не ведуть спільного господарства з серпня 2011 року.(а.с.12)

Згідно виписки по кредитному договору, за період з 14 вересня 2007 по 01 серпня 2011 року, подружжям в рахунок погашення основної заборгованості по кредиту було сплачено 13137,20 доларів США та відсотків - 6529,94 доларів США, а всього 19667,14 доларів США.(а.с.200)

Загалом ОСОБА_3 під час ведення спільного господарства в рахунок сплати вартості спірного автомобіля було сплачено 24037,14 доларів США (19667,14 доларів США +2800 доларів США + 1570 доларів США). А тому, частина, яка припадає на кожного з подружжя за цей період дорівнює 9833,57 доларів США (19667,14 доларів США : 2). Відтак частка ОСОБА_3 складає 1/3 частину від вартості автомобіля.

Згідно звіту № 12/14 від 29 квітня 2014 року, складеного експертом-оцінювачем ОСОБА_5 (сертифікат № 2048 від 18 листопада 2000 року) ринкова вартість автомобіля HONDA CIVIC, 2007 року випуску, номер кузова JHMFD16707S224318 складає 167844 грн. З результатом такої оцінки як ОСОБА_3, так і ОСОБА_2 погодились, що підтверджується позовними заявами сторін та їх поясненнями у судовому засіданні.(а.с.15-18)

Таким чином розмір грошової компенсації, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки становить 1/ 3 частину від цієї суми, тобто 55948 грн.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції на вказані обставини справи та наведені норми закону уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 у повному обсязі.

Колегія суддів не може погодитись з твердженнями ОСОБА_2 щодо необхідності урахування всієї суми сплачених грошових коштів за період перебування у шлюбі - по 08 серпня 2012 року оскільки це не відповідає вимогам закону.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивачки та стягнення на її користь з відповідача 55948 грн.грошової компенсації.

Що стосується вимог ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 половини від частини боргу, сплаченого ним особисто в рахунок погашення кредиту та страхових платежів, у загальній сумі 97749,50 грн., то у задоволенні вказаних позовних вимог слід відмовити за їх безпідставністю, визнавши, в порядку поділу майна подружжя, за ОСОБА_2 право власності на спірний автомобіль.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п.1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог сторін.

Оскільки апеляційний суд ухвалює нове рішення про часткове задоволення обох позовних заяв, судові витрати, у вигляді сплати судового збору, понесені ОСОБА_3 за подання позовних заяв та апеляційних скарг залишаються за сторонами, а у задоволенні вимог ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 витрат на правову допомогу у сумі 3000 грн. слід відмовити з огляду на наступне.

Згідно із вимогами ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Склад та розміри витрат, пов'язаних оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо).

Проте, позивачкою не надано жодних доказів на підтвердження витрат на правову допомогу у зазначеній нею сумі, а тому судова колегія приходить до висновку, що ці вимоги є необґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2016 року - скасувати.

Позовні заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Поділити спільне сумісне майно подружжя. Визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки HONDA CIVIC, 2007 року випуску, чорного кольору, номер двигуна R18A12048450, номер кузова JHMFD16707S224318, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію в розмірі 55 948 грн.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: