Головуючий суду 1 інстанції - Харченко Г.А.
Доповідач - Стахова Н.В.
Справа № 414/1494/16-ц
Провадження № 22ц/782/916/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» грудня 2016 року м.Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого Стахової Н.В.

суддів: Авалян Н.М., Кострицького В.В.

за участю секретаря Коротенка С.В.,

прокурора Кудіної Т.А.,

представника відповідача ОСОБА_2,

позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області в м.Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 03 листопада 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: орган опіки та піклування Кремінської районної державної адміністрації Луганської області про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Кремінського районного суду Луганської області із позовом до ОСОБА_4, третя особа: орган опіки та піклування Кремінської районної державної адміністрації Луганської області про позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

В обґрунтування позову зазначав, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов'язків, оскільки не спілкується з дітьми, не цікавиться їх життям, матеріально не утримує, не турбується про їх фізичний та культурний розвиток, зловживає спиртними напоями, тому, посилаючись на ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, позивач просив позбавити ОСОБА_4 батьківських прав.

Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 03 листопада 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено повністю. Позбавлено батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, стосовно малолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Стягнуто з ОСОБА_4 судові витрати в сумі 551 грн.20коп.

З вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_4 не погодилась та звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Крім того, в апеляційній скарзі апелянтом зазначено, що судом першої інстанції неповно досліджені та встановлені обставини справи, не об'єктивно досліджені докази у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку прокурора, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.ст.213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень підтверджених тими доказами, які були досліджені судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд у числі інших вирішує також питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до вимог ч.1,ч.3 ст.303 ЦПК України, - під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Згідно з ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 ухиляється від виконання батьківських обов'язків, зокрема матеріально не утримує своїх дітей, не цікавиться їх вихованням, з дітьми не спілкується, зловживає спиртними напоями, що є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Проте, з таким висновком суду не можна погодитися з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який був розірваний між ними рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 17 травня 2016 року. Від шлюбу мають малолітніх дітей ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 20) (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 164 СК України визначено вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, а саме мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;

3)жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

З висновку органу опіки та піклування Кремінської райдержадміністрації від 22.07.2106 року № 40-1/2146 вбачається, що ОСОБА_4 заперечувала факти ухилення від виконання батьківських обов'язків стосовно малолітніх дітей, повідомила, що її колишній чоловік не дає можливості навідувати та спілкуватися з дітьми (а.с.20-21).

Також з вказаного висновку встановлено, що Кремінська райдержадміністрація вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей, позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 стосовно малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вирішуючи спір та позбавляючи ОСОБА_4 батьківських прав, суд першої інстанції не перевірив наявність у матеріалах справи доказів жорстокого поводження матері з дитиною та притягнення її до відповідальності за такі дії, також не надав оцінки висновку служби у справах дітей про доцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач не заперечував факту створення їм перешкод у спілкуванні відповідачки з дітьми, так як на його думку позивачка розмовляла з ним по телефону у стані алкогольного сп'яніння . Позивач також не заперечував факту, що при наявності можливості для зустрічей з дітьми відповідачка надавала допомогу дітям у вигляді одягу та спілкувалась з ними.

Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні медичні висновки хронічного алкоголізму стосовно ОСОБА_4 та відомості щодо притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП за невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов'язків щодо виховання дітей, а також відсутні відомості про притягнення відповідача до кримінальної відповідальності за ст. 166 КК України за злісне невиконання батьками, опікунами чи піклувальниками встановлених законом обов'язків по догляду за дитиною або за особою, щодо якої встановлена опіка чи піклування, що спричинило тяжкі наслідки. Таким чином у суду першої інстанції були відсутні підстави для позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 передбачено, що відповідно до статті 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до матеріалів справи до суду з позовом звернувся один з батьків - ОСОБА_3

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківський прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

В суді апеляційної інстанції, під час судового розгляду, апелянт не заперечувала факту вживання нею до судового розгляду справи в 2016 року спиртних напоїв, однак надала довідку про добровільне проходження нею з 28 серпня 2016 року по 02 вересня 2016 року протиалкогольного лікування. Відповідно до якої ОСОБА_4 налаштована на тверезий образ життя та виконання батьківських обов'язків. Зазначена довідка свідчить про наявність позитивних змін у відношенні ОСОБА_4 до свого образу життя, та бажання відповідачки змінити свою поведінку в кращу сторону.

Крім того, сторони не заперечували того факту, що на момент слухання справи проживають в с.Скаргівка, Кремінського району, Луганської області і відповідачка бажає приймати участь у вихованні та утриманні дітей, алкоголю не вживає, зазначене підтверджується характеристикою депутата сільської ради с.Голубівка Кремінського району Н.В. Задорожньої. Зазначені обставини підтверджує характеристика учня 2 класу НВК «Голубівська ЗОШ» ОСОБА_5, з якої слідує, що за час проживання з матір'ю хлопчик постійно відвідував школу, мати щоденно проводжала до школи і зустрічала. Хлопчик був охайно одягнений, доглянутий, виконував домашні завдання. Претензій до виконання батьківських обов'язків відповідачкою вчитель не мала. На момент надання характеристики мати цікавиться навчанням хлопчика, відвідує його у школі.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. п. 16, 18 постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

За таких обставин апеляційний суд, дійшов обґрунтованого матеріалами справи висновку про часткове підтвердження під час судового розгляду доводів апеляційної скарги та вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: орган опіки та піклування Кремінської районної державної адміністрації Луганської області про позбавлення батьківських прав, врахувавши, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов'язки, та те, що до відповідача раніше не застосовувались попередження про необхідність змінити ставлення до виховання неповнолітніх дітей.

Керуючись ст.ст. 303, 307,309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Кремінського районного суду Луганської області від 03 листопада 2016 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав відмовити.

Попередити ОСОБА_4 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Покласти на орган опіки та піклування Кремінської районної державної адміністрації Луганської області контроль за виконанням ОСОБА_4 батьківських обов'язків відносно дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: