Ухвала

іменем україни

22 грудня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 31 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції у виконавчому провадженні про виселення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 із квартири АДРЕСА_1 за виконавчими листами, виданими Червонозаводським районним судом м. Харкова від 13 грудня 2013 року, від 05 квітня 2013 року, а також за виконавчими листами про стягнення судових витрат від 29 січня 2015 року.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 31 серпня 2016 року, скаргу задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції щодо ненаправлення стягувачу постанов про відкриття виконавчих проваджень № № 48596775, 48596857, 48596957, 50865991 та зобов'язано направити їх чи вручити стягувачу.

Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції щодо невиконання протягом встановленого законом строку рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2012 року, додаткового рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2013 року.

Зобов'язано державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції невідкладно вжити заходів щодо виконання судових рішень в найкоротший строк.

Стягнуто з Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на користь ОСОБА_4 судові витрати на правову допомогу в сумі 165 грн 36 коп.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить постановлені в справі ухвали в частині розподілу судових витрат скасувати, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції. У іншій частині просить ухвали судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

За таких обставин суд касаційної інстанції переглядає в касаційному порядку постановлені судами ухвали в частині розподілу судових витрат.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції, ОСОБА_4 просив ухвалу змінити, стягнувши із відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на його користь 1 102 грн 40 коп. у якості відшкодування понесених ним витрат на правову допомогу, зазначаючи, що суд неправильно застосував норми матеріального і процесуального права, якими регулюються питання розподілу судових витрат, безпідставно зменшив розмір їх стягнення, визнавши достатнім 30 хв. для виготовлення співробітником ТОВ «Харківський центр правової допомоги» - юристом Казенною О.К., яка була відповідальною за надання ОСОБА_4 правової допомоги, тексту скарги, додатків до неї та примірників скарги з додатками відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Згідно зі ст. ст. 79, 84 ЦПК України до судових витрат відносяться витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлено Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Як зазначено в п. 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розмір компенсації стороні, на користь якої постановлено судове рішення, судових витрат, в тому числі і витрат на правову допомогу, суд має виходити не лише із задекларованого особою, яка вимагає компенсації витрат на правову допомогу, розміру суми коштів, сплачених за умовами договору про правову допомогу, але й враховувати надані стороною докази на підтвердження дійсної вартості таких послуг і їх сплати, оцінюючи їх з урахуванням вимог ст. ст. 58, 59 ЦПК України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд стягнув із Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на користь ОСОБА_4 165 грн 36 коп. у якості компенсації витрат на правову допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Із матеріалів справи та мотивувальної частини ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2016 року вбачається, що скарга ОСОБА_4 задоволена частково. При цьому суд зазначав, що надання правової допомоги в тих межах, що зазначені заявником в наданому до суду розрахунку, не являє собою значної юридичної складності та 30 хв. є достатнім часом для виконання зазначених в розрахунку робіт для спеціаліста в області права, тому судові витрати підлягають стягненню в межах їх доведеності з урахуванням обсягу та характеру наданої правової допомоги та пропорційно до задоволених вимог (60 %).

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, підстав для скасування постановлених ними ухвал не вбачає.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 не дають підстав для висновку про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 31 серпня 2016 року в частині розподілу судових витрат залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

Т.Л.Ізмайлова

С.О.Карпенко