Головуючий в І інстанції Потапенко А.В.
Єдиний унікальний № 374/145/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року м. Ржищів

Ржищівський міський суд Київської області в складі :

головуючого - судді - Потапенка А.В.,

за участі: секретаря - Пархомець Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ржищів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ржищівської міської ради Київської області, треті особи: відділ державної реєстрації Ржищівської міської ради Київської області, Ржищівська міська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати ОСОБА_2 Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1, яка належала померлій. Позивач є єдиною дитиною своїх батьків та єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Звернувшись із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину як такому, що прийняв спадщину як такому, що прийняв спадщину шляхом проживання разом зі спадкодавцем на момент її смерті, нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену квартиру у зв'язку з тим, що згідно договору, посвідченого Ржищівською селищною радою Київської області 3 березня 1992 року за реєстровим № 45 його мати придбала квартиру АДРЕСА_1, а при реєстрації Фастівським БТІ договору купівлі-продажу квартири помилково зареєстровано право власності на 1/2 частину будинку, а не квартири. У технічному паспорті як і у договорі купівлі-продажу також зазначена квартира, а не 1/2 частина будинку.

Посилаючись на ст. ст. 15, 346 1216, 1218, 1268, 1297 ЦК України позивач просив ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на квартиру у житловому будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

У судове засідання позивач та з'явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримував в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без участі представника, заперечень проти позову не надходило.

У судове засідання представники третіх осіб не з'явились, подавши заяви про розгляд справи без участі представників, зазначивши, що заперечень проти позову не мають.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення у повному обсязі, виходячи з такого.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6).

Згідно копії договору купівлі-продажу від 3 березня 1992 року ОСОБА_2 купила займану нею і членом її сім'ї квартиру житловою площею 44 кв. м., яка знаходиться у АДРЕСА_1. Фастівським БТІ на підставі вказаного договору зареєстровано право власності за ОСОБА_2 на 1/2 частину квартири будинку АДРЕСА_1 (а.с.8).

Згідно технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 встановлено, що ОСОБА_1 виготовлено технічну документацію на квартиру (а.с. 9-11).

Згідно копій аркушів домової книги встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 12 - 12 зворот).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 6 травня 2015 року встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо майна після смерті його матері ОСОБА_2, яка проживала в АДРЕСА_1, згідно наступного. Згідно договору, посвідченого Ржищівською селищною радою Київської області 3 березня 1992 року за Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 6 травня 2015 року встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо майна після смерті його матері ОСОБА_2, яка проживала в АДРЕСА_1, згідно наступного. Згідно договору, посвідченого Ржищівською селищною радою Київської області 3 березня 1992 року за реєстровим № 45, ОСОБА_2 придбала квартиру АДРЕСА_1. Відповідно до ст. 227 Цивільного кодексу УРСР, діючого на той час, цей договір підлягав реєстрації в органах технічної інвентаризації. Але Фастівським БТІ на підставі договору купівлі-продажу квартири, зареєстровано право власності на 1/2 частину будинку, а не на квартиру (а.с.7). № 45, ОСОБА_2 придбала квартиру АДРЕСА_1. Відповідно до ст. 227 Цивільного кодексу УРСР, діючого на той час, цей договір підлягав реєстрації в органах технічної інвентаризації. Але Фастівським БТІ на підставі договору купівлі-продажу квартири, зареєстровано право власності на 1/2 частину будинку, а не на квартиру (а.с.7).

За ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак, зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Однією з таких підстав є спадкування майна.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від неї (ст.ст.1268, 1270 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

На виконання вимог частини 1 статті 1297 ЦК України позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини. Однак, постановою державного нотаріуса Ржищівської міської державної нотаріальної контори від 6 травня 2015 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1, оскільки у правоустановлюючому документі на будинок та у проведеній реєстрації права власності на підставі нього, є розбіжність у визначенні об'єкта нерухомості (а.с. 7)

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом, прийняв спадщину в установленому законом порядку, шляхом проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, інших спадкоємців після померлої ОСОБА_2 ні за заповітом, ні за законом, немає, постановою нотаріуса було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_2, представник відповідача проти позову не заперечував, отже позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення у повному обсязі.

За змістом ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 321, 328, 1216-1218, 1261, 1268, 1270, 1297 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 6-8, 10, 11, 15, 30, 57, 60, 64, 212-215 ЦПК України, суд, --

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Ржищівський міський суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: