Справа № 214/560/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу

у складі: головуючого, судді - Демиденка Ю.Ю.

при секретарі - Зоріній А.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі №1справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики,-

ВСТАНОВИВ:

29.01.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 65 975 грн. боргу за договором позики та 654,75 грн. судового збору.

В обґрунтування вказує, що 04.07.2014 року він дав в борг відповідачу 1150 доларів США, що станом на 21.01.2016 року за курсом НБУ складає 30475грн., про що відповідач написав йому розписку.

01.09.2014 року він дав в борг відповідачу 35 000 грн. строком до 08.09.2014 року, зі сплатою відсотків в сумі 500 грн., про що відповідач написав йому розписку.

До теперішнього часу, відповідач гроші не повернув.

Позивач в судовому засіданні підтвердив обставини викладені в позові, наполягає на його задоволенні.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Вислухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що в порядку заочного провадження, позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, копіями розписок від 04.07.2014 р. та від 01.09.2014р. а.с.4-5, та залученими до матеріалів справи оригіналами розписок, що між сторонами склалися правовідносини по договору позики.

Згідно зі ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не меунш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитор за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 2 липня 2014 року № 6-79цс14).

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником певної грошової суми саме в борг із зобов'язанням її повернення, та дату отримання коштів. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Саме такий правовий висновок про застосування статей 1046, 1047 ЦК України міститься в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13.

Вказані правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13 та від 02 липня 2014 року № 6-79цс14 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України.

Як видно з розписок від 01.09.2014 року та від 04.07.2014 року, відповідач взяв гроші у позивача в борг, зазначені умови повернення грошей, тобто дата повернення, сума та сума процентів за користування коштами, однак відповідач ОСОБА_2 не виконав взяте на себе зобовязання.

Згідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Звернення до суду з вимогою про повернення всіх сум за договором позики у звязку з порушенням умов договору є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобовязань.

Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, то сума, що підлягає оплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Оскільки відповідач порушив умови договорів позики щодо своєчасного повернення грошових коштів, відповідач взяв в борг 1150 доларів США, що згідно довідки, а.с.6, складає за курсом НБУ станом на 21.01.2016р. - 30 475 грн./1150Х26,50/, суд вважає необхідним стягнути з відповідача за договором позики від 04.07.2014 року 30 475 грн. на користь позивача, а також 35 000 грн. за договором позики від 01.09.2014року та 500 грн. відсотків за користування коштами, що передбачено умовами договору позики від 01.09.2014 року, задовольнивши позов у повному обсязі.

У відповідності зі ст.79, 88 ЦПК України при задоволенні позову підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача понесені судові витрати 645,75 грн. судового збору, сплачених позивачем при зверненні до суду, згідно квитанції а.с.1.

На підставі ст.ст.526,625,1046-1048 ЦК України, керуючись ст.10, 27,31,60,79,88, 209 ч.3, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити, стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, з останнім відомим зареєстрованим місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 (Корнійчука), 7-20 в м.Кривому Розі на користь ОСОБА_1 ОСОБА_3 НОМЕР_1: 30475.00 грн. боргу за договором позики від 04.07.2014 р., та 35500 грн. боргу за договором позики від 01.09.2014 р., 645 грн. 75 коп. сплаченого судового збору; а всього 66629 грн. / шістдесят шість тисяч шістсот двадцять девять / грн. 75 коп.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівский районний суд м. Кривого Рогу, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Відповідач має право на протязі 10 днів з дня отримання копії рішення подати до Тернівського районного суду заяву про перегляд заочного рішення.

СУДДЯ: