Справа № 496/2304/16-ц
провадження № 2/496/1328/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П., розглянувши клопотання представника позивача про забезпечення позову, за цивільною справою за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завдатку відшкодування збитків та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

До суду 11 липня 2016 року надійшло клопотання представника позивача про забезпечення позову, в якому представник позивача просить суд: на період розгляду справи №496/2304/16-ц накласти арешт на усе майно ОСОБА_2, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: 67642, Одеська область, Біляївський район, с. Яськи, вул. Кірова, б. 116, в тому числі на 159000 гривень розміру частки у статутному капіталі ТОВ „Одесарибгосп та на майно, що перебуває у ОСОБА_3, а саме 20980 гривень частки статутного капіталу ТОВ „Одесарибгосп; на період розгляду справи №496/2304/16-ц заборонити ОСОБА_4, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: 67642, Одеська область, Біляївський район, с. Яськи, вул. Кірова, б. 116 здійснювати будь-які дії щодо статутного капіталу товариства із обмеженою відповідальністю „Одесарибгосп, , адреса місця знаходження: Одеська обл., Біляївський район, м. Біляївка, 6-ий км автошляху Біляївка-Яськи; це клопотання розглянути за участю сторони позивача.

Клопотання представник позивача обґрунтовує тим, що наявність станом на 11 липня 2016 року ризиків невиконання рішення суду у випадку задоволення позову з огляду на те що сума, яка підлягає стягненню за позовом є значно більшою, ніж розмір статутного капіталі ТОА „Одесарибгосп загалом, та вартості майна відповідача зокрема. Зазначене створить реальні перешкоди у виконавчому провадженні забезпечення грошових стягнень.

Суд, дослідивши клопотання представника позивача та оглянувши матеріали справи, дійшов до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Отже клопотання розглянуто судом в день отримання його суддею відповідно до вимог ст. 153 ЦПК України.

Частина 3 ст. 151 ЦПК України встановлює, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 2 ст. 151 ЦПК України).

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Частиною 3 статті 152 ЦПК України встановлено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу, іншим особам здійснювати певні дії.

Представником позивача та позивачем не надано суду жодного доказу належним чином завіреного або відомостей щодо наявності у відповідача розміру частки у статутному капіталі ТОВ „Одесарибгосп та майна, про наявність повноважень та можливості відповідача здійснити будь-які дії щодо статутного капітулу ТОВ „Одесарибгосп.

Відсутні відомості щодо посилання на майно ОСОБА_3, який не є стороною по справі, але представник позивача вказує на наявність у нього 20980 грн. статутного капіталу ТОВ „Одесарибгосп.

Суд звертає увагу що згідно ч.1 ст.167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно положень ч.1 ст.57 ЗУ «Про господарські товариства», ч.1 ст.149 ЦК України право власності юридичної особи є непорушним, а також, можливо звернути стягнення не на частку у статутному фонді товариства, а на частку майна товариства, пропорційну частці учасника товариства у статутному капіталі.

Крім того, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод як джерело права.

Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Враховуючи положення ст. ст. 151, 152 ЦПК України, зазначені розяснення Постанови Пленуму Верховного Суду України, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання про забезпечення позову у звязку з необґрунтованістю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 57-60, 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника позивача про забезпечення позову, за цивільною справою за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завдатку відшкодування збитків та визнання права власності відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня отримання ухвали, апеляційної скарги.

Суддя Галич О.П.

"12" липня 2016 р.