Провадження № 22-ц/779/1541/2016
Головуючий у 1 інстанції Домбровська Г. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

12 липня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Малєєва А.Ю., Меленко О.Є.,

секретаря Петріва Д.Б.,

з участю: представника ОСОБА_2 ОСОБА_3,

представників ОСОБА_4: ОСОБА_5,

ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_7, ФОП ОСОБА_8 про визнання недійсним договору купівлі-продажу в частині покупця, визнання недійсним договору виконання робіт в частині замовника, визнання покупцем та замовником, визнання права власності на квартиру, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 14 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 14 червня 2016 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_7, ФОП ОСОБА_8 про визнання недійсним договору купівлі-продажу в частині покупця, визнання недійсним договору виконання робіт в частині замовника, визнання покупцем та замовником, визнання права власності на квартиру.

На дану ухвалу суду представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Апелянт не погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачем не подано доказів на підтвердження хвороби чи перебування його на лікуванні, оскільки у клопотанні про відкладення розгляду справи, призначеної на 14.06.2016 року, представник позивача вказав, що відповідні документальні докази буде подано після завершення лікування останнього. І 15.06.2016 року представник ОСОБА_2 долучив до матеріалів справи докази перебування позивача на лікуванні. Крім того, апелянт зазначив, що представники позивача також не могли зявитись в судове засідання 14.06.2016 року, оскільки були залучені до участі в розгляді справи в цей же день у Львівському апеляційному господарському суді. Також представник апелянта звертає увагу колегії суддів на те, що з іншими представниками, зокрема із ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, позивач тривалий час не підтримує жодних стосунків і не повідомляв їх про хід розгляду справи, а тому вони не брали участь у розгляді даної справи. При цьому, зазначає апелянт, він не скасовував довіреності, видані на їх імя, оскільки дана процедура потребує додаткових фінансових витрат і є правом позивача, а не обовязком. Також вказав, що представниками ОСОБА_2 являються громадяни ОСОБА_12 та ОСОБА_3 Посилаючись на вищенаведене, просить ухвалу суду скасувати.

Відповідачі ОСОБА_7 і ОСОБА_8 у справі в судове засідання не з'явилися з невідомих причин, хоч судові повідомлення їм були вручені завчасно. Отже, є правові підстави для розгляду справи у їх відсутності.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу з вищенаведених мотивів підтримав. Додатково пояснив, що по даній справі представники сторін надали свої пояснення по суті спору.

Представники ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги заперечили, вважаючи, що у суду першої інстанції були необхідні правові підстави для залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_2 На їх думку, доводи апелянта про необґрунтованість оскарженої ухвали є безпідставними. Тому просять апеляційну скаргу відхилити.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_2 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, належним чином повідомлений про розгляд справи, повторно не зявився в судове засідання. Однак, з цим висновком суду, на думку колегії суддів, погодитись не можна.

Колегією суддів встановлено і з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Івано-Франківського міського суду від 20.05.2015 року було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_7, ФОП ОСОБА_8 про визнання недійсним договору купівлі-продажу в частині покупця, визнання недійсним договору виконання робіт в частині замовника, визнання покупцем та замовником, визнання права власності на квартиру (т. 1, а.с.17).

За результатами розгляду даної справи було винесено заочне рішення від 26.11.2015 року (т.1, а.с.89-90), яке ухвалою цього ж суду від 22.12.2015 року було скасовано, і розгляд справи продовжився (т.1, а.с.128-129).

30.03.2016, 22.04.2016 року розгляд справи відбувався з участю представників позивача та відповідачів. Після цього судом оголошувались перерви.

Колегія суддів констатує, що дана справа в провадженні суду першої інстанції перебувала більше одного року. На час вирішення питання про залишення заяви без розгляду вже були порушені визначені строки розгляду справи за наявності можливості її розгляду по суті та, в порушення вимог ч.2 ст.157 ЦПК України обовязкова в такому разі ухвала про продовження розгляду справи судом не була постановлена.

Встановлено, що підставою для залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_2 були неявки позивача і його представників в судові засідання 04 і 17 травня 2016 року, 14 червня 2016 року.

Однак, при цьому суд першої інстанції залишив поза увагою те, що 30.03.2016 року, 22.04.2016 року розгляд справи відбувався з участю представників позивача та відповідачів, які приймали участь у судових засіданнях, давали пояснення по суті спору, приймали участь у дослідженні доказів (т.1, а.с.216-218, 236- 240), а отже, у суду була можливість ухвалити рішення по суті спору. Проте суд свого обовязку не виконав.

Зазначена позиція щодо необхідності завершення справи, розгляд якої було розпочато і проводилось дослідження обставин спору, ухваленням рішення висловлена, зокрема, в ухвалі Верховного Суду України від 01 вересня 2010 року, та в ухвалах Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав і обовязків цивільного характеру.

Приймаючи до уваги вище викладене, колегія суддів вважає, що оскаржена ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду не являється законною і обґрунтованою. Тому оскаржена ухвала не може бути залишена в силі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 218, 307, 312, 313, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 14 червня 2016 року в даній справі скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: А.Ю. Малєєв

ОСОБА_13