Справа № 209/1173/16-ц
Провадження № 2/209/825/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 червня 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Замкової Я.В.,

за участю секретаря Шепель О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за кредитним договором № Р21.216.70537 від 25.09.2013 року в розмірі 28312,78 грн., а також судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 25.09.2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № Р21.216.70537, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 18515,00 грн. зі сплатою 9,9 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів, строком до 25.09.2018 року. Банк повністю виконав свої зобов'язання згідно кредитного договору та надав відповідачу кредитні кошти. 30.09.2015 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено Договір факторингу № 30/09-1, згідно умов якого клієнт відступає фактору право вимоги за вищевказаним кредитним договором. В порушення умов кредитного договору, ОСОБА_3 свої зобов'язання не виконала, в результаті чого, станом на 30.09.2015 року має заборгованість 28312,78 грн., яка складається з наступного: 16508,99 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 11803,79 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, в позовній заяві мається клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судові засідання у справі повторно не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин на підставі ст. 74 ЦПК України та ч. 4 ст. 169 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення.

З урахуванням викладеного суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч. 2 ст. 158, 169, 224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.09.2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № Р21.216.70537, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 18515,00 грн. зі сплатою 9,9 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів, строком до 25.09.2018 року. ПАТ «Ідея Банк» повністю виконав свої зобов'язання згідно кредитного договору та надав відповідачу кредитні кошти (а.с. 15-18, 25).

Відповідно до п. 3.1.3 кредитного договору, позичальник зобов'язалася повернути кредит, проценти, плату за обслуговування кредитної заборгованості і комісії достроково на вимогу банку у випадках, передбачених п.4.2.4 цього Договору.

Відповідно до п. 3.3.1 кредитного договору, позичальник сплачує (штрафні санкції), що нараховується за кожен день прострочки на прострочену суму (кредиту, процентів, плати за обслуговування кредиту) в розмірі 0,15% - в період прострочення оплати від 1 до 60 днів та 0,65% - в період прострочення оплати з 61 дня та по день повного погашення боргу за цим Договором.

Як встановлено судом, 30.09.2015 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» було укладено договір факторингу № 30/09-1, згідно умов якого клієнт відступає фактору право вимоги за вищевказаним кредитним договором, у тому числі за кредитним договором № Р21.216.70537від 25.09.2013 року (а.с. 7-10, 19-24).

Відповідач повідомлявся про відступлення права вимоги за укладеним із ним кредитним договором, про розмір заборгованості, та необхідність повернути кредит на умовах та в розмірі, що визначені кредитним договором, що підтверджується повідомленням ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» (а.с.13).

На момент відступлення права вимоги за кредитним договором і до теперішнього часу, відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості відповідача за кредитним договором № Р21.216.70537 від 25.09.2013 року, згідно з яким заборгованість ОСОБА_2 станом на 30.09.2015 року становить 28312,78 грн., яка складається з наступного: 16508,99 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 11803,79 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями (а.с. 5,6).

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України однією з форм відповідальності за порушення зобов'язання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені.

Частина 1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Відповідно до п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене статтею 1050 ЦК право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Реалізація такого права жодним чином не залежить від предявлення кредитодавцем вимог про розірвання кредитного договору відповідно до положення статті 651 ЦК.

Дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що уклавши кредитний договір між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2, виникли договірні відносини, спрямовані на набуття цивільних прав та обов'язків. У звязку з укладенням між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» договору факторингу, останньому перейшли права ПАТ «Ідея Банк» у зобовязаннях в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі право вимоги до позичальника, належного виконання всіх зобовязань за вищезгаданим кредитним договором. Позичальник порушує умови кредитного договору, належним чином не виконуючи взяті на себе зобовязання, чим допустив заборгованість перед кредитодавцем, та до теперішнього часу виникла заборгованість відповідачем не погашена.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та визначені відповідно до них виниклі правовідносини між сторонами по справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача заявленої в позові суми заборгованості, оскільки зазначений в позові розмір заборгованості відповідачем не спростований, укладений кредитний договір та договір факторингу відповідають вимогам закону, зобовязання по кредитному договору відповідачем не виконуються.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача має бути стягнуто на користь позивача судові витрати у справі.

На підставі ст.ст. 525,526, 530, 549, 551, 611, 625, 1049, 1050, 1054, 1077, 1078, 1080, 1082 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 158, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована та мешкає за адресою: м. Дніпродзержинськ, б-р Будівельників, 6-6 (інші відомості про боржника суду не відомі), на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє», , заборгованість за кредитним договором № Р21.216.70537 від 25.09.2013 року в розмірі 28312 (двадцять вісім тисяч триста дванадцять) гривень 78 копійок, яка складається з наступного: 16508,99 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 11803,79 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» сплачену позивачем суму судового збору у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська.

Суддя Я.В. Замкова