Справа № 683/1017/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Бондарчук Л.А.

секретаря Борикіної Л.В.

з участю: позивачки ОСОБА_1

представника позивачки - адвоката Козака І.О.

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

В квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 і просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,20 га., що розташована на території Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, та належала померлому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 05 грудня 2006 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5 У встановленому законом порядку вона прийняла спадщину після смерті батька, проте перешкодою у оформленні спадщини є та обставина, що у довідці про склад сім"ї ОСОБА_5 зазначено, що на день його смерті з ним був зареєстрований та проживав його син, а її брат - ОСОБА_3 Однак, фактично з вересня 1991 року ОСОБА_3 проживав у м. Старокостянтинів, а не з батьком. Оскільки нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому просить визнати за нею право власності на вищезазначену земельну ділянку в цілому.

В судовому засіданні позивачка та її представник - адвокат Козак І.О. підтримали заявлені позовні вимоги та просять позов задоволити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 проти позову заперечив.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст.1272 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, який для сторін є рідним батьком. У межах визначеного законом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 до нотаріуса звернулася його дочка ОСОБА_1 На день своєї смерті ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 разом із дочкою ОСОБА_1 та її дітьми, а також сином ОСОБА_3

Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть ОСОБА_5, свідоцтвом про народження позивачки та актовим записом про її шлюб №141 від 15 травня 1991 року, в якому вона змінила прізвище із ОСОБА_5 на ОСОБА_1, довідкою виконавчого комітету Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району №1261 від 12 грудня 2014 року про склад сім"ї ОСОБА_5 на день його смерті, матеріалами спадкової справи №475/2011, заведеної 21 червня 2011 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5

Таким чином, спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є його діти: дочка ОСОБА_1 та син ОСОБА_3, які прийняли спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на день його смерті.

Посилання позивачки на те, що відповідач ОСОБА_3 є таким, що не прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_5, оскільки на день його смерті з ним постійно не проживав, а проживав в м. Старокостянтинів, не заслуговують на увагу з наступних підстав.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч.1 ст.29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місяця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона тимчасово не проживає, а знаходиться.

У зв"язку з наведеним, слід брати до уваги положення Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні", який регулює відносини, пов"язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження.

Відповідно до ст.3 зазначеного Закону, в редакції, яка діяла на час відкриття спадщини, місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Згідно зі ст.6 цього Закону громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов"язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Постійне місце проживання громадян України може бути підтверджено відміткою у паспорті відповідно до п.5 ч.6 Положення про паспорт громадянина України, а також іншим документом згідно із абз. 8 ст.3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

Відповідно до п.3.22. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної

організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Аналогічні положення містились і в п.211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, яка була чинною на час відкриття спадщини, згідно якої доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно довідки виконавчого комітету Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району №1261 від 12 грудня 2014 року про склад сім"ї ОСОБА_5 на день його смерті вбачається, що ОСОБА_3 на день смерті батька був зареєстрований разом з ним по АДРЕСА_1.

Досліджені судом письмові докази підтверджують, що місце реєстрації спадкоємця ОСОБА_3 співпадає із останнім постійним місцем проживання спадкодавця ОСОБА_5, тому ОСОБА_3 в силу ч.3 ст.1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину після смерті батька.

Показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_3 на день смерті батька ОСОБА_5 не проживав разом з ним, суд не приймає до уваги та вважає неналежними доказами, оскільки доказами факту постійного проживання разом із спадкодавцем є будь-які письмові докази, зокрема, в даному випадку, довідка виконавчого комітету Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району №1261 від 12 грудня 2014 року.

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_5 увійшла земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,20 га, яка розташована на території Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, кадастровий номер НОМЕР_2, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 05 грудня 2006 року.

Відповідно до роз»ясень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

09 квітня 2015 року державний нотаріус Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотна Т.В. винесла постанову, якою відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо належної ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,20 га в цілому, посилаючись на те, що вона має право лише на 1/2 її частину, право на іншу частину має її брат ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Виходячи із зазначених нормативних положень частки кожного із спадкоємців ОСОБА_5 є рівними, тобто ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мають право кожен на 1/2 частину спадкового майна.

Враховуючи викладене, суд вважає, що за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 слід визнати право власності на 1/2 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,20 га, що розташована на території Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, кадастровий номер НОМЕР_2, та належала померлому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 05 грудня 2006 року.

Що стосується іншої частини спірної земельної ділянки, то відповідач ОСОБА_3 не звертався до суду з відповідним позовом, а тому в силу ч.1 ст.11 ЦПК України у суду відсутні підстави для визнання за ним права власності на іншу частину земельної ділянки.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на 1/2 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,20 га, що розташована на території Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, у межах згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 05 грудня 2006 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: