Справа № 495/7974/16-ц
З а о ч н е р і ш е н н я
14 грудня 2016 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого - одноособово судді Боярського О.О.,
при секретарі Рачицькій І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме просить суд:
Представник позивача в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи є його заява, відповідно до якої просить справу розглянути без його участі, у разі неявки відповідачів проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням в матеріалах справи, причини неявки суду не відомі.
Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Частиною 2 ст. 197 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та всі надані докази, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № 2007/671/Ф03.14-57 від 16.11.2007 року ОСОБА_1 отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 120000 доларів США, з порядком повернення заборгованості відповідно до п.1.1.1.2 Договору кредиту, із кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за Договором кредиту до 15.11.2022 року зі сплатою 9,9% відсотків річних.
Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» є правонаступником Акціонерного комерційного банку «ХФБ Банк Україна». Зміна найменування на ПАТ «Укрсоцбанк», жодним чином не повязана з припиненням юридичної особи у звязку зі злиттям, приєднанням, поділом чи перетворенням, а є лише виконанням вимог ч.5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про акціонерні товариства» щодо приведення Статуту ОСОБА_1 у відповідність з вимогами зазначеного Закону.
В якості забезпечення виконання кредитних зобов'язань за договором про надання не відновлювальної кредитної лінії № 2007/671/Ф03.14-57 від 16.11.2007 року, між АКБ «Укрсоцбанк» та відповідачем, було укладено іпотечний договір, відповідно до якого ОСОБА_1, передала в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк»:
будинок за адресою: вул.Курортна №120а, с. Приморське, Білгород-Дністровського району, Одеської області, житловою площею 96,1 кв.м., загальною площею 225,4 кв.м.;
Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» свої зобов'язання визначені п.3.1.1 договору кредиту, виконав належним чином в повному обсязі - відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_1 було відкрито позичковий рахунок для перерахування траншів за заявами ОСОБА_1 на видачу готівки.
Відповідно до п.1.3 Іпотечного договору, загальна вартість іпотеки за згодою сторін складає 1 080 000,00 гривень.
Відповідно до умов договору кредиту встановлено, що постачальник сплачує відсотки у валюті кредиту за отриманий та непогашений кредит, погашення кредиту здійснюється відповідно до 3.2, п.4.3 Кредитного договору.
Відповідно до умов договору кредиту встановлено, що позичальник зобовязаний забезпечити повне та своєчасне повернення кредиту, сплату відсотків та всіх інших платежів, зазначених у цьому договорі.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (Позикодавець має право на одержання від Позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором).
Відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, при цьому розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором.
Згідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
У порушення зазначених норм закону та умов кредитного договору, відповідач за вказаним договором належним чином не виконав свої зобов'язання по поверненню кредиту, та сплаті відсотків за користування кредитними коштами відповідно до умов кредитного договору.
Відповідно до п. 4.1. кредитного договору у разі прострочення позичальником строків сплати відсотків, визначених п. 2.4 цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. 1.1, 2.6.3, 3.2.3., 4.4., 5.4. цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення.
Згідно із п. 4.3. договору, у разі порушення відповідачем вимог, п.п. 3.3.2 - 3.3.16 договору, відповідач зобовязати сплатити позивачу штраф у розмірі 3 відсотки від суми кредиту визначеного до п.1.1. договору кредиту, за кожний випадок.
Крім того, між ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 було укладено договір про внесення змін відповідно до якого валюта кредитування була змінена на гривню.
У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 18.07.2016 року має заборгованість у розмірі 1197864,25 гривень:
248327,57 грн. заборгованість за кредитом;
949536,68 грн. заборгованість за відсотками.
Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором.
Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Статтею 7 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 33 ЗУ "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 ЗУ «Про іпотеку».
Згідно ч.1 ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.
Згідно з ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 ЗУ«Про іпотеку»; пріоритет та розмір вимог інших : кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
Відповідно до ст. 41 ЗУ «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог ЗУ «Про іпотеку».
Частиною 2 статті 62 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що нерухоме майно, транспортні засоби, повітряні, морські та річкові судна реалізуються виключно на прилюдних торгах (аукціонах).
Згідно ч. 3 ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження» майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними ст. 58 ЗУ «Про виконавче провадження».
Відповідно до ч.1 ст. 58 ЗУ «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».
Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про іпотеку», після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між Іпотекодавцем і Іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий Іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду.
Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 599, 634, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 209, 224-226 ЦПК України, суд
Позовну заяву ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: