АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22 -ц/790/3645/16 Головуючий 1 - інст. - Курганникова О.А.
Справа № 641/1689/15-ц Доповідач - Карімова Л.В.
Категорія - спадкові
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

за участю секретаря Баранкової В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 15 квітня 2016 року по справі за позовом прокурора Московського району міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, договору купівлі-продажу квартири та витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року прокурор Московського району міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради в порядку вимог ч.3 ст.215 ЦК України звернувся до суду з позовом, який подалі уточнив. Просив визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 23.12.2014 року приватним нотаріусом ХМНО Сергієнко Н.В. реєстровий № 2186, яким посвідчено, що спадкоємцем майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, є його утриманець ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 Також просив визнати недійсним договір купівлі - продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу (далі -ХМНО ) Коссе Л.М. р. № 2554, відповідно до якого ОСОБА_5 передав у власність ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1; витребувати квартиру АДРЕСА_1 від добросовісного набувача ОСОБА_4 на користь територіальної громади у місті Харкові в особі Харківської міської ради.

В обґрунтування позову посилався на те, що рішення Московського районного суду

м. Харкова від 18.11.2014 року про встановлення факту перебування ОСОБА_5 на утриманні ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що було підставою для видачі ОСОБА_5 свідоцтва про право на спадщину за законом, скасовано ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 10.02.2015 року, а заяву ОСОБА_5 залишено без розгляду. Незаконність набуття ОСОБА_5 право власності на спадкову квартиру вказує на невідповідність укладеного ним у подальшому з ОСОБА_4 договору купівлі-продажу вимогам ч.1 ст. 658 ЦК України.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_10 позовні вимоги не визнав за їх безпідставністю.

Розгляд справи відбувся за відсутністю відповідача ОСОБА_5

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 15 квітня 2016 року позов прокурора Московського району міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради задоволено частково. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 23.12.2014 року приватним нотаріусом ХМНО Сергієнко Н.В. (реєстраційний № 2186). Витребувано квартиру АДРЕСА_1 від добросовісного набувача ОСОБА_4 на користь територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Харківської міської ради судовий збір у розмірі 1378 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням цього ж суду від 23 травня 2016 року доповнено другий абзац резолютивної частини рішення суду словами: «видане на ім'я ОСОБА_5».

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з'ясовані всі обставини справи, не досліджені всі його доводи та не надано їм належної оцінки, просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

Зазначає, що рішення суду, яким спірну квартиру АДРЕСА_1 визнано відумерлою спадщиною, постановлено через дев'ять місяців після того, як 26.12.2014 року укладено договір купівлі-продажу цієї ж квартири. Територіальна громада набуває права власності на відумерле майно не в порядку спадкування, а на підставі судового рішення, яким воно визнано відумерлим.

Станом на 26.12.2014 року Харківська міська рада не мала статусу власника майна у вигляді спірної квартири, а тому квартира на дату укладення договору купівлі-продажу не вибувала з володіння Харківської міської ради як власника або особи, якій було передано майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Тому відсутня сукупність усіх необхідних підстав для витребування майна у вигляді квартири АДРЕСА_1 від добросовісного набувача ОСОБА_4 у порядку п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_4 та її представникОСОБА_6. уточнили доводи апеляційної скарги, пояснивши, що рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 15 квітня 2016 року оскаржується тільки в частині задоволення позову прокурора Московського району міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради, а в частині відмови у задоволенні його вимог, рішення суду не оскаржується.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК Украпїни в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів доходить висновку, що скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з наступного.

Частково задовольняючи позов прокурора Московського району міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради, суд першої інстанції виходив з того, що Харківська міська рада є власником спірного нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1,, яка вибула з володіння не з волі власника, а у зв'язку з прийняттям Московським районним судом м. Харкова рішення, яке подалі було скасовано. Крім того, відповідач ОСОБА_5 не був належним власником спірного нерухомого майна і не мав права його відчужувати.

Колегія суддів не може у повному обсязі погодитися із такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; б) як розподілити між сторонами судові витрати.

Між тим рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає вказаним вимогам закону.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи двокімнатна квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_11 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 18.06.2008 року Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області, р.№ 3-08-305242, право власності на яку було зареєстровано в КП «Харківське БТІ» 05.08.2008 року за №» П-3-36662.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18.11.2014 року встановлений факт перебування ОСОБА_5 з 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 на утриманні ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 23.12.2014 року приватним нотаріусом ХМНО Сергієнко Н.В., на підставі ст. 1265 ЦК України спадкоємцем майна ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме квартири АДРЕСА_1, є його утриманець ОСОБА_5

На підставі вказаного свідоцтва Реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції 23.12.2014 року зареєстровано за ОСОБА_5 право власності на вищевказану квартиру.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 26.12.2014 року приватним нотаріусом ХМНО Коссе Л.М. за реєстровим №2554, ОСОБА_12 (продавець) передав у власність, а ОСОБА_4 (покупець) прийняла у власність квартиру АДРЕСА_1.

На підставі цього договору Реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції 26.12.2014 зареєстровано за ОСОБА_4 право власності на вказану квартиру.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо, зокрема, незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 10.02.2015 у справі №643/17375/14-ц задоволено апеляційну скаргу прокурора Московського району м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради. Рішення Московського районного суду м. Харкова від 18.11.2014 року про встановлення факту перебування ОСОБА_5 з 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 на утриманні ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, скасовано, а заяву ОСОБА_5 залишено без розгляду.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2015 року визнано відумерлою спадщину - квартиру АДРЕСА_1, що належала на праві власності ОСОБА_9, і яка прийнята до комунальної власності.

Звертаючись до суду з вищевказаним позовом 24 лютого 2015 року, а потім уточнюючи свої вимоги у листопаді 2015 року, прокурор Московського району міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради як підставу своїх вимог зазначав, що Харківська міська рада є власником спірної квартири.

Задовольняючи цей позов, суд першої інстанції не врахував, що право звернення до суду з таким позовом на підставі вимог ст. 388 ЦК України має власник спірного майна, а на підставі вимог ст. 1301 ЦК України- власник або інший спадкоємець.

Згідно статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.388 ЦК України у разі придбання майна за відплатним договором у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати( добросовісний набувач), власник майна має право витребувати це майно від набувача лише у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння , не з їхньої волі іншим шляхом.

Однак як вбачається з матеріалів справи підставою переходу спірної квартири у комунальну власність територіальної громади в особі Харківської міської ради є рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2015 року про визнання спадщини відумерлою. Тобто власником спірної квартири Харківська міська рада стала вже після набуття ОСОБА_4 права власності на вказану квартиру на підставі нотаріально посвідченого договору її купівлі-продажу, який не визнаний недійсним в установленому законом порядку.

Таким чином, позивачем відповідно до вимог ст.ст. 58-60 ЦПК України не було надано до суду першої інстанції доказів порушення прав Харківської міської ради як власника спірного майна.

Як вбачається з копії ухвали Апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2016 року рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2015 року про визнання спадщини відумерлою скасовано, а заяву прокурора Московського району міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради залишено без розгляду.

В судовому засіданні апеляційної інстанції учасники процесу пояснили, що в Комінтернівському районному суді міста Харкова на розгляді знаходиться цивільна справа за позовом прокурора до ОСОБА_4 про визнання спадщини відумерлою та визнання права власності на квартируАДРЕСА_1 Вищенаведене свідчить про те, що Харківська міська рада не є власником спірної квартири і не має правових підстав для звернення до суду із зазначеним позовом.

Оскільки рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, воно відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню в цій частині з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314,316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 15 квітня 2016 року в оскаржуваній частині скасувати та відмовити у задоволенні позову прокурора Московського району міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: