Справа №: 653/4262/16-ц
Провадження № 2/653/130/17
У Х В А Л А

27 грудня 2016 року м. Генічеськ

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Крапівіна О.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Генічеського районного суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права на спадщину.

Під час прийняття позовної заяви, встановлено, що вона не відповідає вимогам ст. 119-120 ЦПК України.

Позивач заявляє вимоги майнового характеру визнання права на спадщину, визначаючи ціну позову в розмірі 84620 грн.

Зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки надана з порушенням вимог зазначених в ст. 119 ЦПК України - позов, з яким юридична чи фізична особа звертається до суду, повинен бути оформлений відповідно до вимог закону.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України.

У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Позивачем в позовній заяві зазначається майно, що входить до складу спадщини, ціна позову, а також вказано, що вирішення даного спору, необхідно для здійснення можливості реалізації спадкових прав щодо оформлення права власності на спадкове рухоме та нерухоме майно, але при цьому позивач не вказує на яке саме майно слід визнати право власності, відносно якого виник спір між сторонами, право на яке не визнається чи оспорюється відповідачами у справі.

Таким чином, позивач в поданій до суду позовній заяві не конкретизувала позовні вимоги, а саме в позові не вказано на яке саме майно необхідно визнати право власності, що на даному етапі позбавляє суд можливості вирішити питання про відкриття провадження у справі.

Частиною 1 ст. 121 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши недодержання позивачем вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України при поданні заяви, або несплату позивачем судового збору, постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

За даних обставин, позивачу необхідно надати строк для усунення недоліків, шляхом уточнення позовних вимог, а саме конкретизувати вимоги із зазначенням спадкового майна, за яким просить визнати право на спадщину, на яке виник спір.

Оскільки подана позовна заява не відповідає вимогам закону, суд вважає, що її слід залишити без руху.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права на спадщину - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків протягом 5 (пяти) днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку не виправлення недоліків позов вважається неподаним та повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_4