Справа № 201/9256/16-ц
Провадження №2з/201/145/2016р.
У Х В А Л А

02 липня 2016р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Ткаченко Н.В., розглянувши матеріали заяви Дніпропетровської міської ради про вжиття заходів забезпечення позовних вимог по цивільній справі за позовом Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_1 (третя особа - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради) про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.02.2015р.,

В С Т А Н О В И Л А:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 23.06.2016р. надійшла позовна заява Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_1 (третя особа - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради) про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.02.2015р.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 24.06.2016р. провадження у справі відкрито.

01.07.2016р. до суду надійшла заява Дніпропетровської міської ради про вжиття заходів забезпечення позовних вимог, яка 02.07.2016р. була передана судді Ткаченко Н.В. В даній заяві представник позивача просив накласти арешт та заборону вчиняти будь-які дії будь-яким особам щодо нерухомого майна земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Шаумяна в районі буд. № 3, кадастровий номер :03:326:0025, площею 0,0705га

Ознайомившись із заявою представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову, вважаю за можливе повернути заяву з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Заява представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову, не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України: не містить обґрунтування необхідності застосування саме такого виду забезпечення позову, як арешт та заборона вчиняти будь-які дії щодо нерухомого майна; не містить причин, у звязку з чим потрібно забезпечити позов, а містить лише припущення того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Крім того, позивачем не надано документу, що підтверджує сплату судового збору за подачу заяви про вжиття заходів забезпечення позову у розмірі 689грн., а відстрочення сплати судового збору за подачу позовної заяви ( ухвала судді Ткаченко Н.В. від 24.06.2016р.) не є підставою для відстрочення сплати судового збору за подачу заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

За таких обставин, вважаю за можливе повернути Дніпропетровській міській раді заяву про вжиття заходів забезпечення позову та розяснити що позивач не позбавлений права повторно звернутися до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, з дотриманням вимог встановлених ст. 151 ЦПК України та зі сплатою судового збору, за ставками, встановленими ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ( у разі неможливості сплати судового збору, позивачу слід подати окрему заяву про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 151, 153, 210, 293 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И Л А :

Заяву Дніпропетровської міської ради про вжиття заходів забезпечення позовних вимог по цивільній справі за позовом Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_1 (третя особа - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради) про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.02.2015р. повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пяти днів через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Ткаченко Н.В.