Провадження № 2-о/127/420/16
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

04 липня 2016 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т.П., розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - відділ паспортної, реєстраційної та міграційної роботи Вінницького міського управління УМВС України у Вінницькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, за участі заінтересованої оосби - відділ паспортної, реєстраційної та міграційної роботи Вінницького міського управління УМВС України у Вінницькій області.

Зазначена заява не відповідає вимогам, встановленими нормами 119, 258 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху, з метою усунення недоліків.

Звертаючись із заявою до суду заявниця вказала, що 01 липня 1978 року зареєструвала шлюбі з ОСОБА_2, змінивши прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», при цьому у зв'язку із зміною прізвища своєчасно не поміняла паспорт громадянина СРСР, адже ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. 15 серпня 1979 року заявниця уклала шлюб з ОСОБА_3 не змінюючи прізвища, при цьому для реєстрації шлюбу надала громадянський паспорт на прізвище «ОСОБА_1». 08 серпня 1985 року шлюб з ОСОБА_3 розірваний, заявниця залишилась на прізвищі «ОСОБА_1». У заявниці виникли труднощі при оформленні документів для виїзду на тимчасове перебування за кордон у зв'язку з неможливістю прослідкувати перехід при реєстрації другого шлюбу з дошлюбного прізвища «ОСОБА_1» на дівоче прізвище «ОСОБА_1». Просить встановити факт реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 та зміни прізвища з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» при реєстрації шлюбу 01 липня 1978 року та факт реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 15 серпня 1979 року за прізвищем «ОСОБА_1». Отже заявниця просить встановити два факти, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до п. 1.4 ч.2 ст. 4, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду фізичною особою заяви в справі окремого провадження становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи, що заявницею подана заява, яка містить вимогу про встановлення двох фактів, що мають юридичне значення, сплата судового збору в розмірі 275,6 грн. відповідно до квитанції від 29 червня 2016 року не є повною, а тому заявниці слід сплатити розмір судового збору відповідно до вищезазначених вимог законодавства.

Відповідно до п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, заява повинна містити зокрема виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис, якщо відмовлено у його поновленні або ж він може бути поновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Крім того, відповідно до інформаційного листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що відмова органу РАЦС у поновленні запису підтверджується його письмовим висновком, наявність якого є необхідною умовою прийняття судом заяви про встановлення вказаного факту.

Натомість, заявницею до заяви про встановлення факту реєстрації шлюбу не надано письмового висновку або відмови органу РАЦС щодо внесення змін у відповідний актовий запис в позасудовому порядку, що у даному випадку є необхідним, а навпаки зазначено про усну відмову органу РАЦС.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 ЦПК України, у справах наказного та окремого провадження особами, які беруть участь у справі, є заявники, інші заінтересовані особи, їхні представники. Натомість, заявниця процесуальний статус інших учасників, визначила як «зацікавлена особа», що не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства.

Одночасно суд звертає увагу заявниці на те, що повноваження щодо оформлення документів для виїзду на тимчасове перебування за кордон (мета встановлення факту, що має юридичне значення) належать Управлінню ДМС у Вінницькій області, натомість заявниця, зазначаючи про необхідність оформлення зазначених документів заінтересованою особою визначила відділ паспортної, реєстраційної та міграційної роботи Вінницького міського управління УМВС України у Вінницькій області, який є ліквідованим.

Крім того, відповідно до інформаційного листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року, із заявою про встановлення факту реєстрації шлюбу може звернутися подружжя або кожен із них. Якщо заяву подано лише одним із подружжя, то другий залучається до участі у справі як заінтересована особа. Одночасно, слід звернути увагу на те, що зміна прізвища та реєстрація шлюбу, про що заявлені вимоги по встановленню фактів, в позасудовому порядку належить до компетенції органів РАЦС. Отже заявниці слід визначитись і з колом заінтересованих осіб. При визначені кола осіб слід також звернути на мету встановлення факту.

Частиною 1 ст. 256 ЦПК України визначено перелік фактів, що мають юридичне значення, які розглядаються судом, зокрема і факт реєстрації шлюбу. Відповідно до ч. 2 зазначеної статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 258 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено, зокрема який факт заявник просить встановити та з якою метою; відповідно до п.3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України заява повинна містити зміст позовних вимог.

Суд звертає увагу на те, що заявниця зазначаючи мету встановлення фактів, що мають юридичне значення вказала неможливість прослідкувати перехід при реєстрації другого шлюбу з прізвища «ОСОБА_1» на дівоче прізвище «ОСОБА_1», що необхідно для виїзду за кордон, натомість одночасно просить встановити факт зміни прізвища з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» після реєстрації першого шлюбу. За наведеного заявниці слід визначитись із змістом заявлених вимог.

Отже, враховуючи, що заявником не визначено зміст заявлених вимог, які б відповідали меті встановлення факту, що має юридичне значення, в розумінні положень ст.ст. 119, 256, 258 ЦПК України, як-то встановлення конкретного юридичного факту, що підлягає судовому розгляду в порядку окремого провадження, не сплачено судовий збір в повному обсязі, не визначений процесуальний статус та склад інших учасників, тому заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення вищевказаних недоліків.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 119, 121, 258 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересованан особа - відділ паспортної, реєстраційної та міграційної роботи Вінницького міського управління УМВС України у Вінницькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без руху та надати заявниці строк протягом п'яти днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків зазначених в ухвалі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: