У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Завгородньої І.М., ПаріновоїІ.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя та визначення порядку користування земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 04 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 28 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому просила поділити спільне майно подружжя - будинок по АДРЕСА_1 та визначити порядок користування земельною ділянкою за вказаною адресою.

Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 02 червня 2015 року позов задоволено. Проведено поділ житлового будинку по АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_4 1/2 частини будинку вартістю 69 465 грн 50 коп., а саме: передню 1-1 площею 6,8 кв. м вартістю 12 645 грн, житлову кімнату 1-2 площею 9,8 кв. м вартістю 18 224 грн, частину кімнати 1-3 площею 16,5 кв. м вартістю 30 682 грн, 1/2 частини веранди 1 площею 5,75 кв. м вартістю 6 247 грн 50 коп., ганок 1 вартістю 1 667 грн, всього виділено 38,85 кв. м. Крім того з господарських будівель виділено 1/2 частини погреба площею 10 кв. м вартістю 2202 грн, 1/2 частини воріт з хвірткою № 1 площею 2,9 кв. м вартістю 1 352 грн, частину огорожі № 2 площею 21,2 кв. м вартістю 2 131 грн, всього - 5685 грн.

З рухомого майна ОСОБА_4 виділено кухонний гарнітур вартістю 1000 грн, гардероб двохдверний коричневого кольору вартістю 300 грн, м'який куточок зі столом коричневого кольору вартістю 3000 грн, диван розкладний коричневого кольору вартістю 200 грн, швейну машину ножну вартістю 200 грн, килим площею 2х3 м вартістю 500 грн, кухонний сервіз на 12 персон вартістю 500 грн.

Всього ОСОБА_4 виділено майна на загальну суму 5 700 грн. Визнано за ОСОБА_4 право власності на вказане майно.

ОСОБА_5 виділено у натурі на рахунок 1/2 частини вказаного будинку: кухню 1-5 площею 15,1 кв. м вартістю 31 879 грн, житлову кімнату 1-4 площею 10,7 кв. м вартістю 19 897 грн, частину кімнати 1-3 площею 4,7 кв. м. вартістю 8 740 гривень, 1/2 частини веранди площею 5,75 кв. м вартістю 6 247 грн 50 коп., кладову 11 площею 4,7 кв. м вартістю 5 106 грн, всього - 40,95 кв. м вартістю 71 869 грн 50 коп. Крім того з господарських будівель виділено 1/2 частини погреба площею 10 кв. м вартістю 2 202 грн, 1/2 частини воріт з хвірткою площею 2,9 кв. м вартістю 1 352 грн та частину огорожі № 2 вартістю 80 грн, всього - 3 634 грн.

З рухомого майна ОСОБА_5 виділено меблеву стінку коричневого кольору вартістю 4 000 грн, стіл розкладний коричневого кольору вартістю 200 грн, гардероб трьохдверний коричневого кольору вартістю 200 грн, машину швейну ручну вартістю 200 грн, ванну вартістю 500 грн, водонагрівач електричний вартістю 400 грн, килим на підлозі темно-коричневий з червоним площею 3х4 м вартістю 500 грн. Всього ОСОБА_5 виділено майна на загальну суму 6 500 грн. Визнано за ОСОБА_5 право власності на вказане майно.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 176 грн 50 коп. недоотриманого нею майна. Роботи з перепланування житлового будинку вказано виконати згідно з висновками експерта і витрати на ці роботи покладено на обидві сторони згідно з висновком експерта. Витрати у розмірі 16 840 грн, понесені ОСОБА_5 на ремонт кімнат, а саме 1-3 у розмірі 4 408 грн, 1-1 у розмірі 10 081 грн та 1-2 у розмірі 2 351 грн стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 Виділено ОСОБА_5 на рахунок 1/2 частини земельної ділянки як співвласнику № 1 згідно з варіантом № 2 додатка № 3 висновку експерта. Виділено ОСОБА_4 на рахунок 1/2 частини земельної ділянки як співвласнику № 2 згідно з варіантом № 2 додатку № 3 висновку експерта. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Під час виконання судового рішення було встановлено, що перегородка між кімнатами 1-4 та 1-3, яку за рішенням суду належало перенести, має ознаки несучої стіни і її розбирання може зашкодити цілісності всієї будівлі.

У вересні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 02 червня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, вказуючи, що на момент ухвалення рішення такі обставини існували, але не були відомі, тому просив суд переглянути рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, скасувати його, та постановити нове рішення.

Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 04 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 28 березня 2016 року, скасовано рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 02 червня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами. Виділено ОСОБА_4 у житловому будинку по АДРЕСА_1 житлову кімнату 1-4 площею 10,7 кв. м. вартістю 19 897 грн, житлову кімнату 1-3 площею 21,2 кв. м вартістю 39 422 грн, погріб «п» площею 20 кв. м вартістю 4 404 грн, частину огорожі площею 15,7 кв. м вартістю 1 578 грн, а всього на суму 65 301 грн, що становить 43/100 частини житлового будинку і господарських будівель. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 43/100 частини житлового будинку і господарських будівель по АДРЕСА_1.

З рухомого майна ОСОБА_4 виділено кухонний гарнітур вартістю 1 000 грн, гардероб двохдверний коричневого кольору вартістю 300 грн, м'який куточок зі столом коричневого кольору вартістю 3 000 грн, диван розкладний коричневого кольору вартістю 200 грн, швейну машину ножну вартістю 200 грн, килим площею 2х3 м вартістю 500 грн, кухонний сервіз на 12 персон вартістю 500 грн, а всього рухомого майна на загальну суму 5 700 грн. Визнано за ОСОБА_4 право власності на зазначене майно.

ОСОБА_5 виділено передпокій 1-1 площею 6,8 кв. м, вартістю 12 645 грн, житлову кімнату 1-2 площею 9,8 кв. м вартістю 18 224 грн, кухню 1-5 площею 15,1 кв. м вартістю 31 879 грн, веранду 1 площею 11,5 кв. м вартістю 12 495 грн, кладову 11 площею 4,7 кв. м вартістю 5 106 грн, ганок а1 вартістю 1 667 грн, ворота з хвірткою площею 5,8 кв. м та огорожу 6,3 кв. м вартістю 633 грн. Загальна вартість частини будинку склала 85 353 грн. та становить 57/100 частини домоволодіння, на які за ОСОБА_5 визнано право власності.

З рухомого майна ОСОБА_5 виділено меблеву стінку коричневого кольору вартістю 4 000 грн, стіл розкладний вартістю 200 грн, гардероб трьох дверний вартістю 500 грн, водонагрівач електричний вартістю 400 грн, килим площею 3х4 м вартістю 500 грн, а всього рухомого майна на загальну суму 6 500 грн. Визнано за ОСОБА_5 право власності на зазначене майно.

Зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 здійснити відповідні переобладнання у житловому будинку для влаштування окремих квартир.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію за переотриману частку у будинку у розмірі 10 026 грн та 11 367 грн на рахунок відшкодування коштів, сплачених нею за ремонтні роботи у житловому будинку.

Виділено ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у користування земельні ділянки площею по 452 кв. м кожному, як зазначено на схемі у додатку № 4 до висновку С-169 за варіантом землекористування № 2.

Зобов'язано сторони здійснити переобладнання, за переотриману частку у будинку та у порядку відшкодування коштів, витрачених ОСОБА_4 на ремонтні роботи, з ОСОБА_5 стягнуто на користь ОСОБА_4 10 026 грн та відповідно 11 367 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 02 червня 2015 року проведено поділ житлового будинку та господарських будівель, які розташовані по АДРЕСА_1, а також встановлено порядок користування земельною ділянкою за варіантом № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 28 липня 2014 року.

Відповідно до вказаного рішення ОСОБА_5 для облаштування ізольованої частини житлового будинку необхідно було розібрати перегородку між кімнатами 1-4 та 1-3 та виконати нову перегородку у кімнаті 1-3. З висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 30 листопада 2015 року вбачається, що перегородка між кімнатами 1-3 та 1-4 житлового будинку по АДРЕСА_1 є дерев'яно-каркасною і несучою конструкцією, її перенесення без руйнування інших конструкцій житлового будинку є неможливим.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Суди правильно вирішили, що оскільки вказана обставина існувала на момент ухвалення судових рішень, але не була відома сторонам та суду, вона є істотною для вирішення даної справи, а відтак наявні підстави для скасування рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами за п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 365 ЦПК України розгляд заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами має здійснюватись судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.

Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, обґрунтовано задовольнив позов частково, оскільки зазначене у справі майно є спільною сумісною власністю подружжя, а тому їх частки у праві власності за законом є рівними. Однак, враховуючи ту обставину, що за варіантом № 1 поділ майна не є можливим, підлягає застосування варіант поділу будинку № 2 висновку судово-будівельної експертизи від 28 липня 2014 року. У суді першої інстанції учасники судового розгляду не заявляли жодних клопотань з приводу проведення додаткової або повторної експертизи для визначення інших варіантів поділу спірного домоволодіння.

Доводи касаційної скарги про те, що відповідачці реально виділено лише 43/100 частини домоволодіння, у той час, коли її частка у праві власності на становить 1/2 частини, не можуть бути взяті до уваги, оскільки поділ майна з відхиленням від розміру часток кожного власника, з урахуванням обставин, які мають істотне значення, передбачено положенням ч. 2 ст. 372 ЦК України, і такий поділ не свідчить про порушення прав власників майна.

Інші доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої й апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 04 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 28 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М., Завгородня І.М., ПаріноваІ.К.