АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №662/1922/15-ц Головуючий в І інстанції Тимченко О. В. Провадження №22-ц/791/1650/16 Доповідач: Воронцова Л. П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоОСОБА_1,
Суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
СекретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 ОСОБА_6» на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 30 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 ОСОБА_6» про стягнення матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року ОСОБА_7 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 22 лютого 2007 року між нею та ПАТ «ОСОБА_5 ОСОБА_6» було укладено депозитний договір, за умовами якого вона передала банку грошові кошти в сумі 20 000 гривень на строк шість місяців зі сплатою банком 10 % річних, які прийняла працівник банку ОСОБА_6, однак, як встановлено вироком суду, зазначену суму остання не внесла на рахунок і присвоїла. Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 22 серпня 2013 року, яке набуло чинності , стягнуто з Банку на її користь 20 000 грн. на відшкодування шкоди, однак повністю їй заподіяна шкода вказаним рішенням не компенсована. Позивачка просила стягнути суд, уточнивши позовні вимоги, на свою користь інфляційні витрати з 22 лютого 2007 року по грудень 2013 року, в сумі 16 470 грн.

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 30 листопада 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ПАТ «ОСОБА_8 ОСОБА_6» на користь ОСОБА_7 16 470 грн. матеріальної шкоди, 500 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу та 487,20 грн. судового збору у дохід держави.

В апеляційній скарзі представник ПАТ "ОСОБА_5 ОСОБА_6", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в повному обсязі та постановити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_7 суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості позову, наявності правових підстав, передбачених ст. ст. 16, 22, 1172, 1192 ЦК України, та вважав, що відшкодування заподіяної злочином майнової та моральної шкоди є грошовим зобов'язанням, за порушення якого боржник, який його прострочив зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Однак із вказаним висновком суду погодитися не можна, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2012 року встановлено, що 22 лютого 2007 року працівник ПАТ «ОСОБА_5 ОСОБА_6» ОСОБА_6 прийняла від ОСОБА_7 20 тис. грн для зарахування на рахунок останньої, про що зробила відмітки в ощадній книжці за рахунком № 1, але ввірене їй чуже майно - грошові кошти - на рахунок не внесла, а умисно розтратила, передавши їх ОСОБА_9; з метою приховання вчиненого розкрадання грошових коштів вона підробила ощадну книжку шляхом внесення неправдивих відомостей, спричинивши у такий спосіб ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 20 тис. грн /а. с. 39-40/.

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 22 серпня 2013 року з ПАТ «ОСОБА_5 ОСОБА_6» на користь ОСОБА_7 стягнуто 20 тис. грн на відшкодування майнової шкоди на підставі ч. 1 ст. 1172 ЦК України.

10 грудня 2013 року ОСОБА_7 звернулася до ПАТ «ОСОБА_5 ОСОБА_6» із заявою про добровільне виконання зазначеного рішення суду та згідно з платіжним дорученням від 13 грудня 2013 року № 8698 банк перерахував позивачу грошові кошти в сумі 20 тис. грн.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу входить до складу грошового зобов'язання і виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів.

При наявності у справі судового рішення, яким вже було встановлено розмір завданої шкоди та відповідно стягнуто її, такий розмір шкоди відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України має преюдиційне значення для суду при вирішенні справи і суд не вправі змінювати його, в тому числі шляхом застосування положень ст. 625 ЦК України.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 13 січня 2016 року у справі № 6-3019цс15, яка є обов'язковою для всіх судів України.

В межах заявленого позову та його підстав відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України, не передбачено стягнення інфляційних збитків, тому суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин зазначену норму права та залишив поза увагою, що розмір майнової шкоди вже визначався рішенням суду і змінюватися не може; позивач вже отримала суму відшкодування, тому повторне стягнення є незаконним, згідно з положеннями ст. 61 Конституції України.

З огляду на зазначене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню, з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову..

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 ОСОБА_6» задовольнити.

Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 30 листопада 2015 року скасувати, ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 ОСОБА_6» про стягнення матеріальної шкоди відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3