Провадження №2/748/236/16
Єдиний унікальний № 748/401/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2016 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

у складі:

Головуючого - судді Меженнікової С.П.

при секретарі Ребенок Н.С.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Редьківської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звертаючись до суду з даним позовом просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, мотивуючи свої вимоги тим, що нотаріус їй відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину.

В судове засідання позивач не з"явилася, надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Просить позов задовольнити.

Відповідач - територіальна громада в особі Редьківської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить поштова кореспонденція, заяву про розгляд справи у їх відсутність чи про відкладення розгляду справи суду не надали.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06.06.2014 року, винесеного по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади с. Редьківка в особі Редьківської сільської ради Чернігівського району та області про визнання права власності на житловий будинок, встановлені наступні обставини, які відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, доказуванню не підлягають ( а.с.36-37).

На підставі акту передачі в особисту власність житлового будинку з надвірними будівлями від 10 лютого 1993 року в КП "Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації Чернігівської районної ради Чернігівської області" зареєстроване право власності за ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1

У відповідності до складеного акту передача житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_1, ОСОБА_2 відбувалась за діючими на той час нормами законодавства внаслідок відселення його та його сім'ї .

На момент передачі будинку з надвірними будівлями в особисту власність позивача діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР ( далі Інструкція), затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року та втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу № 56 від 13.12.1995 року. У відповідності до вищезазначеної Інструкції до правовстановлюючих документів належали, в тому числі, і акти про передачу будинків у власність переселенцям. Крім того, у відповідності до п.23 Інструкції на підставі перевірених документів і свого висновку бюро технічної інвентаризації вносить відомості про право власності на будинок (домоволодіння) до реєстрової книги даного населеного пункту і проставляє на документі власника реєстраційний напис за встановленою формою. Згідно довідки з Чернігівського районного бюро технічної інвентаризації, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_1, зареєстровано за ОСОБА_2 в цілому, згідно акту передачі в особисту власність житлового будинку з надвірними будівлями.

Таким чином, ОСОБА_2 у встановленому законодавством порядку набув право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1.

Як вбачається із записів у свідоцтві про смерть серія НОМЕР_1, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року ( а.с.14).

Згідно заповіту від 06.08.2014 року, який посвідчений секретарем виконкому Редьківської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, ОСОБА_2 заповів все майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що за законом матиме право, своїй сестрі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 49.);

З матеріалів спадкової справи № 615/2014, яка була заведена в Чернігівській районній державній нотаріальній конторі після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 вбачається, що після смерті останнього, спадщину прийняла його сестра - ОСОБА_1, позивач по справі. Інші спадкоємці, які б мали право на обов»язкову частку у спадщині відсутні ( а.с.47-50). Родинні відносини спадкодавця зі спадкоємцем ОСОБА_1 підтверджуються копією свідоцтв про їх народження та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища позивача (а.с. 11-12).

Згідно довідки виконавчого комітету Редьківської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 03-16/53 від 12 квітня 2016 року, ОСОБА_2 на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1, один. Згідно земельно-кадастрової книги сільської ради земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства була виділена ОСОБА_2. Правовстановлюючі документи на вищезазначену земельну ділянку ОСОБА_2 не оформив (а.с. 51). Як вбачається з копії рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10.01.2006 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано ( а.с.35).

Відповідно до листа Комунального підприємства "Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації", яке знаходиться у спадковій справі, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1, зареєстровано за ОСОБА_2 в цілому згідно акту передачі в особисту власність житлового будинку з надвірними будівлями від 10.02.1993 року.

Отже, до спадкового майна спадкодавця ОСОБА_2 належить житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1.

04 квітня 2015 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний вище будинок в зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу, в якому була б визначена частка спадкодавця на даний будинок, оскільки даний житловий будинок передавався згідно акту передачі ОСОБА_2 та членам його сім»ї, про що нотаріусом винесено постанову ( а.с.38).

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу № 56 від 13.12.1995 року, до правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР відносяться акти про передачу будинків у власність переселенцям при наявності рішень про це виконкомів районних Рад депутатів трудящих і довідок фінансових відділів про остаточний розрахунок переселенця за одержану будівлю.

Як зазначалося вище, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1, зареєстровано за ОСОБА_2 в цілому згідно акту передачі в особисту власність від 10.02.1993 року. В даному акті зазначено, що один примірник акту залишається у виконкомі, а два других передаються в орган технічної інвентаризації для реєстрації на ім.»я громадянина. Один зареєстрований примірник передається громадянину і є правовстановлюючим документом. Відповідно до вказаного вище Акту, він був виданий на підставі рішення виконкому Новобілоуської сільської ради від 10.02.1993 року ОСОБА_2, сім»я якого в складі 4 чоловік відселена. Тобто, виходячи зі змісту даного Акту, вказане вище домоволодіння передавалося у власність лише ОСОБА_2 Про передачу даного домоволодіння в особисту власність ОСОБА_2 свідчить і рішення виконкому Новобілоуської сільської ради № 6 від 10.02.1993 року, на підставі якого видався зазначений правовстановлюючий документ ( а.с.90-91).

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Підставою звернення позивача до суду з даним позовом є неможливість оформлення нею права на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі, про що надана постанова нотаріуса.

Суд вважає, що в даному випадку наявністю вказаної постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій державного нотаріуса Чернігівської районної державної нотаріальної контори - ОСОБА_5 доведено неможливість позасудового оформлення права власності на вказаний будинок з надвірними будівлями та спорудами.

КП "Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації" виготовило технічний паспорт на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до якого, його вартість становить 244495 грн. ( а.с.27-34).

Враховуючи наведене, суд вважає, що за ОСОБА_1 слід визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 13, 14, 60, 61, 208, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 1235, 1269 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Редьківської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис С.П. Меженнікова

З оригіналом згідно:

Суддя С. П. Меженнікова