АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 686/480/16-ц
Провадження № 22-ц/792/933/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Гринчука Р.С.,

суддів: Костенка А.М., Грох Л.М.,

секретар - Філіпчук О.С.,

з участю представника ПАТ „УкрСиббанк,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк, банк) до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 24 березня 2016 року,

встановила:

В січні 2016 ПАТ «УкрСиббанк» звернулося в суд з позовом і вказало на те, що 24.07.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до якого позичальник отримав кредит у сумі 64 000 дол.США на строк до 23.02.2029 року зі сплатою 12% річних. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язувався повертати кредит та сплачувати проценти у визначений графіком строк шляхом внесення щомісячно ануїтентних платежів. Однак умови договору позичальником належним чином не виконувались, у звязку з чим станом на 16.12.2015 року заборгованість по сплаті тіла кредиту становить 57 335,17 дол. США, заборгованість по процентах складає 5676,98 дол. США, пеня за прострочення сплати тіла кредиту 9833,35 грн., пеня за прострочення сплати процентів 23641,97 грн.

24.07.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено окремі договори поруки, відповідно до яких поручителі зобов'язалися перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі.

ПАТ «УкрСиббанк» просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 63012,15 дол. США та 33475,32 грн. а також судові витрати в справі.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 24 березня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно: з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 63012,15 дол. США заборгованості по тілу кредиту та процентах, 20000 грн. пені; з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 63012,15 дол. США заборгованості по тілу кредиту та процентах.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» по 7627,34 грн. судових витрат з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обємі.

На обґрунтування своїх вимог апелянт зазначив, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом невірно встановлено фактичні обставини справи, не враховано погіршення його фінансового стану в звязку з несприятливою економічною ситуацією в державі, погіршення стану здоровя його членів сімї.

В судове засідання апелянт не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, особисто отримав повістку в суді в попередньому судовому засіданні 21.06.2016 року, яке черговий раз було відкладено в звязку з відсутністю даних про належне повідомлення про судовий розгляд справи ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини буде визнано судом поважними.

08.07.2016 року на адресу апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи в звязку з перебуванням на денній формі стаціонару Хмельницького ОКД. До клопотання додано довідку, відповідно до якої ОСОБА_1 знаходиться на лікуванні в Хмельницькому ОКД у відділенні денного стаціонару з 07.07.2016 року, без значення терміну лікування. Про перебування апелянта на лікуванні в день розгляду справи судом, 12.07.2016 року, справа даних не містить.

Причини відкладення розгляду справи, наведені ОСОБА_1, не можна визнати поважними, справа тривалий час перебуває на розгляді апеляційного суду, декілька разів відкладалася через неявку апелянта та його дружини, ОСОБА_2 в судове засідання та неотримання ними судових повісток.

Про час і місце розгляду даної справи апелянт був повідомлений особисто в суді, це питання було з ним погоджено безпосередньо в судовому засіданні 21.06.2016 року.

Про розгляд даної справи в судовому засіданні 12.07.2016 року відповідач ОСОБА_3 була повідомлена в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України, через оголошення у пресі, оплату яких проведено позивачем, ПАТ «УкрСиббанк».

Частиною 1 статті 303-1 ЦПК України встановлено, що апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом двох місяців з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційне провадження в даній справі відкрито 13.05.2016 року, останнім днем розгляду справи відповідно є 13.07.2016 року. Чергове відкладення розгляду справи призведе до порушення строків розгляду справи та необґрунтованих судових витрат.

При цьому слід зауважити, що розгляд справи в даному судовому засіданні не призведе до порушення процесуальних прав ОСОБА_1, оскільки його перебування на денній формі стаціонару в медичному закладі не виключає можливості зявитися в судове засідання апелянта особисто, уповноважити іншу особу на представлення своїх інтересів в суді, надати суду письмові пояснення, що стосуються справи.

Представник банку в судовому засіданні заперечив проти доводів апелянта та підтримав рішення суду.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно зясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що 24.07.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до якого позичальник отримав кредит у сумі 64 000 дол.США на строк до 23.02.2029 року зі сплатою 12% річних. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язувався повертати кредит та сплачувати проценти у визначений графіком строк шляхом внесення щомісячно платежів.

24.07.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено окремі договори поруки, відповідно до яких поручителі зобов'язалися перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі.

Однак умови договору позичальником належним чином виконані не були, у звязку з чим станом на 16.12.2015 року заборгованість по сплаті тіла кредиту становить 57 335,17 дол. США, заборгованість по процентах складає 5676,98 дол. США, пеня за прострочення сплати тіла кредиту 9833,35 грн., пеня за прострочення сплати процентів 23641,97 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що невиконання позичальником взятих на себе за кредитним договором фінансових зобовязань призвело до утворення боргу, який підлягає стягненню солідарно з боржника та поручителів.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 цього ж Кодексу, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Посилання апелянта на несправедливість умов договору, його економічну необґрунтованість, погіршення його фінансового стану, що стало причиною виникнення боргу, безпідставне і не може бути умовою для звільнення в односторонньому порядку однієї із сторін договору від виконання своїх зобовязань.

В даному випадку, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що невиконання кредитних зобовязань ОСОБА_1 призвело як до порушень умов кредитного договору, так і норм закону, які регулюють кредитні правовідносини.

При цьому слід зазначити, що судом було враховано складні сімейні та фінансові обставини позичальника, його намагання вирішити питання боргу шляхом перемовин з кредитором, в звязку з чим суд в порядку ч. 3 ст. 551 ЦК України прийшов до висновку про необхідність зменшення розміру неустойки, яка підлягає до стягнення з відповідачів з 33475,32 грн. до 20000 грн.

Укладення договору кредиту від 24.07.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 в іноземній валюті повністю відповідало діючому на той час законодавству та було проведено у відповідності з повноваженнями банку, враховуючи наявність виданої НБУ банківської ліцензії №75 від 24.12.2001 року на право здійснення банківських операцій, дозволу НБУ №75-2 від 19.11.2002 року з додатком на право здійснення банківських операцій з валютними цінностями.

Позивачем також було дотримано вимоги закону та кредитного договору щодо можливості дострокового стягнення всієї суми боргу за кредитним договором, строків звернення до суду з позовом як до боржника, так і до поручителів (ст.ст. 257, 258, 559 ЦК України).

Проведений кредитором розрахунок розміру кредитного боргу за кредитним договором №0 від 24.07.2008 року відповідає закону та фактичним обставинам справи, не спростований в суді боржником, тому правомірно був прийнятий до уваги судом першої інстанції.

Питання розподілу судових витрат між сторонами було вирішено судом з дотриманням вимог ст. 88 ЦПК України.

Не спростовують висновків суду першої інстанції й інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

В звязку з тим, що ухвалою суду від 13.05.2016 року було задоволено клопотання ОСОБА_1 та відстрочено йому сплату судового збору в сумі 24 934 грн.68 коп. до ухвалення судового рішення у справі, враховуючи, що колегія суддів прийшла до висновку про відхилення апеляційної скарги, тому вищевказана сума судового збору, який підлягав сплаті апелянтом при поданні апеляційної скарги, підлягає стягненню з нього в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 березня 2016 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави (одержувач: УК у м. Хмельницькому/м. Хмельницький/2203001; код одержувача (ЄДРПОУ):38045529; номер рахунку одержувача:0002; банк одержувача:ГУДКСУ у Хмельницькій області; код банку (МФО ГУДКСУ):815013; код класифікації доходів: 22030101; призначення платежу: судовий збір (Державну судова адміністрація України, 050), 24 934 грн. 68 коп. судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_4 Доповідач Гринчук Р.С.

Категорія № 19,27