Справа № 642/1632/16-ц
Провадження № 2/642/861/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
09 червня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Вікторова В.В.,
при участі: секретаря Лозоватої А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Закут ОСОБА_2 про стягнення суми коштів за договором позики, курсової різниці, штрафу, інфляційних витрат та трьох процентів річних,-
У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить стягнути з ОСОБА_3 на його користь суму заборгованості у розмірі 206 729 грн., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 2067,29 грн.
В обгрунтування позову зазначив, що 14 травня 2015 року між ним та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір грошової позики, відповідно до якого позикодавець надав позичальнику у власність грошові кошти у розмірі 50 000 грн. зі строком повернення до 23 травня 2015 року. Укладення договору позики підтверджується Договором грошової позики від 14 травня 2015 року, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 1047 ЦК України. У встановлений строк та до сьогоднішнього часу відповідач борг йому не повернув, у звязку з чим виникла заборгованість у сумі 206 729 грн., яка складається із курсової різниці у сумі 6 666,70 грн., штрафу за весь період прострочення у сумі 147 500 грн., інфляційних витрат у сумі 1350 грн. та трьох відсотків річних у сумі 1212,30 грн.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові.
Відповідач до судового засідання не зявився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.
Направлені за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача судові повістки повернуті до суду з відміткою відділу зв?язку про закінчення терміну зберігання та відсутністю адресата, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторонни (а.с. 20-21, 28-31).
За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України за згодою представника позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судовим розглядом установлене наступне:
14 травня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір грошової позики, відповідно до якого позикодавець зобов'язався надати позичальнику грошові кошти у розмірі 50 000 грн., а позичальник зобов'язався повернути позикодавцю таку ж саму суму грошових коштів.
Відповідно до п. 2.2, п. 3.1 договору термін, на який надана позика позичальнику, складає 7 (сім) календарних дні з моменту отримання грошової суми та підписання позичальником розписки. По закінченню строку, зазначеного в п.п. 2.2 договору, позичальник зобов'язаний повернути протягом трьох календарних днів суму 50 000 грн.
Розписка підписана Закут ОСОБА_2 14.05.2015 р., тобто 14.05.2015 року і є датою отримання грошових коштів у розмірі 50 000 грн. від ОСОБА_1
Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей зизначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
З урахуванням п. 2.2 та п.3.1 договору останній день повернення грошових коштів у розмірі 50 000 грн. є 23.05.2015 рік.
Сторони договору позики самостійно встановлюють розмір, методику обчислення процентної ставки за договором й порядок одержання процентів, що прямо передбачено законом (ч. 1 ст. 1048 ЦК), і це повністю відповідає принципу цивільного права свободі договору (ст. З ЦК).
Відповідно до п.1.2 договору відсотки по даній сумі не нараховуються. Але, у випадку зміни курсу Національного Банку України, більше ніж на 10 % в сторону збільшення вартості долару США, позичальник компенсує цю курсову різницю, рахуючи курс 22,5 грн. за 1 долар США як курс на момент передачі грошової суми.
Станом на 11.03.2016р. офіційний курс гривні до 1 долару США складає 25,5 грн., тобто, відрізняється на 10 % в сторону збільшення вартості долару США. Отже, курсова різниця розраховується таким чином:
Тобто, з урахуванням зміни курсу валюти курсова різниця у доларах США складає 261,4379 доларів, по курсу 25,5 грн. складає 6666,7 грн.
Відповідно до п.4.1 договору у випадку порушення своїх зобов»язань за договором, сторони несуть відповідальність згідно договором та законодавством України; п.4.2 - порушенням зобов»язань за договором являється його невиконання або неналежне виконання з урахуванням умов, визначених змістом зобов»язань; п.4.3 у випадку порушення умов договору та не повериешта всієї суми займу у строки, оговорені в п.2.2 позичальник сплачує штраф у розмірі 1 відсоток за кожний прострочений день, на залишок не повернутої суми. Кількість днів
Згідно зі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Позивач умови договору виконав цілком та вчасно. Однак, відповідач свої зобовязання не виконав, до теперішнього часу борг у сумі 50 000 грн. не повернув.
Відповідно до п. 1.2 договору відсотки по даній сумі не нараховуються. Але, у випадку зміни курсу Національного Банку України, більше ніж на 10 % в сторону збільшення вартості долару США, позичальник компенсує цю курсову різницю, рахуючи курс 22,5 грн. за 1 долар США як курс на момент передачі грошової суми.
Станом на 11.03.2016 р. офіційний курс гривні до 1 долару США складає 25,5 грн., тобто, відрізняється на 10 % в сторону збільшення вартості долару США. Отже, курсова різниця розраховується таким чином:
50 000 грн./ 25,5 грн.= 1960,7843 доларів США - на теперішній момент.
Тобто, з урахуванням зміни курсу валюти курсова різниця у доларах США складає 261,4379 доларів, що по курсу 25,5 грн. складає 6666,7 грн.
Відповідно до п. 4.1 договору у випадку порушення своїх зобов'язань за договором, сторони несуть відповідальність згідно договором та законодавством України; п.4.2 - порушенням зобов'язань за договором являється його невиконання або неналежне виконання з урахуванням умов, визначених змістом зобов'язань; п.4.3 у випадку порушення умов договору та не повернення всієї суми займу у строки, оговорені в п.2.2 позичальник сплачує штраф у розмірі 1 відсоток за кожний прострочений день, на залишок не повернутої суми.
Кількість днів прострочення складає 295 днів (з 24 травня 2015 року по 13 березня 2016 рік), штраф у розмірі 1 % від неповернутої суми 50 000 грн. складає 500 грн. Отже, сума штрафу за весь період прострочення складає 147 500 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь з відповідача.
Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Позивачем нарахована пеня в розмірі 1 937 798 гривень 22 копійки.
Нарахований штраф у сумі 147 500 грн., яка значно перевищує розмір збитків за договором грошової позики
Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
За таких обставин, суд вважає за можливе застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір неустойки (штрафу) з 147 500 грн. до суми основного зобов'язання, а саме до 50 000 гривень.
Таким, чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума штрафу у розмірі 50 000 грн.
Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Так, відповідно до ч. 2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором забо законом.
Відповідно до Рекомендацій відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладених у Листі Верховного суду України № 62-97р від 03.04.1997 р., індекси інфляції розраховуються Міністерством статистики щомісячно та публікуються у засобах масової інформації, для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно щомісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою.
ВСУ рекомендує також мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а у середньому за місяць, а тому умовно слід вважати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця індексується за період з урахуванням місяця, у якому вона внесена, а сума, внесена з 16 по 31 число - з наступного місяця.
Індекс інфляції за червень 2015р. 100,4%., липень 2015р. 99%, серпень 2015р. 99,2%, вересень 2015р. 102,3%, жовтень 2015р. 98,7%, листопад 2015р. 102%, грудень 2015р. 100,7%, січень 2016р. 100,9%, лютий 2016р. 99,6%, отже індекс інфляції за період прострочення повернення суми грошових коштів починаючи з червня 2015 року по лютий 2016 року включно складає 102,7%.
З огляду на зазначене інфляційні витрати складають: 50 000 грн.* 102,7% - 50 000 грн. = 1350,0 грн.
Сума 3% річних за період з 24.05.2015р. по 13.03.2016р. включно (295 днів несвоєчасного повернення грошових коштів) складає: (50 000 грн. х 3%) : 365*295 = 1212,3 грн.
На підставі викладеного, суд вважає позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 109 229 грн., яка складається із: 1) основної суми заборгованості за договором грошової позики у сумі 50 000 грн.; 2) курсової різниці у сумі 6666,70 грн.; 3) штрафу за несвоєчасне повернення у сумі 50 000 грн.; 4) інфляційних витрат у сумі 1350 грн.; 5) трьох процентів річних у сумі 1212,30 грн.
Відповідно ч. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Таким чином, з відповідача також необхідно стягнути на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 1092,29 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-218 ЦПК України, ст. 526, 549, 551, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Закут ОСОБА_2 про стягнення суми коштів за договором позики, курсової різниці, штрафу, інфляційних витрат та трьох процентів річних задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача в порядку ст. 228 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя В.В. Вікторов