Справа № 615/1161/16-ц
У Х В А Л А

23.09.2016 м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Токмакова А.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право приватної власності на 1/2 частину будинку та 1/2 частину господарських будівель, що знаходяться по вул. Садова, 14, в с. Благодатне Валківського району Харківської області; визнати за відповідачем право приватної власності на 1/2 частину будинку та 1/2 частину господарських будівель, що знаходяться по вул. Садова, 14, в с. Благодатне Валківського району Харківської області.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі, перевіривши матеріали позовної заяви, суддя прийшов до висновку, що вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог, встановлених ст.ст.119,120 ЦПК України.

Ст.3 ЦК України встановлює загальні засади цивільного законодавства, що є основоположними ідеями, закріпленими в нормативному акті, що має вищу юридичну силу. В тому числі передбачений ст.55 Конституції України принцип судового захисту порушених прав і інтересів, який означає, що учасник приватноправових відносин має право звернутися до судових органів для захисту своїх порушених і законних інтересів одним із способів, передбачених ст.16 ЦК України.

У позовній заяві позивач має зазначити той спосіб захисту права, передбачений законодавством України, який він просить суд застосувати до відповідача та підставу позову, тобто ті юридичні факти, на основі яких він обґрунтовує свої вимоги відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні відносини.

Згідно вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В порушення ст.119 ЦПК України у позовній заяві позивачем не зазначено доказів щодо обставин, які б свідчили про набуття права власності на зазначене в позовній заяві майно та наявність правовстановлюючих документів про віднесення цього майна до спільної власності, в тому числі його дійсної вартості на час розгляду справи, що має значення для визначення ціни позову. Не зрозумілою є те, з чого виходив позивач, визначаючи ціну позову.

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. У випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням у відповідності до ст.143 ЦПК України зобовязаний витребувати такі докази за наявності долучених до клопотання відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

П.6 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлює, що за подання фізичною особою заяви про забезпечення доказів справляється судовий збір в розмірі 413,40 грн.

За таких обставин, суддя вважає, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених в ст.ст.119,120 ЦПК України, а тому відповідно до положень ст.121 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.121,208-210 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити вказані в ухвалі недоліки протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали, розяснивши, що інакше позовна заява буде вважатись неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : А ОСОБА_3