Справа № 214/4957/16-ц
У Х В А Л А

про відмову у звільненні від сплати судового збору

26 вересня 2016 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши заяву представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору,-

ВСТАНОВИВ:

05.09.2016 року представник позивача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4, в якій просить суд визнати громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 батьком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9 Алекса, ІНФОРМАЦІЯ_2, матірю яких є ОСОБА_2.

26.09.2016 року на запит суду надійшли відомості з адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_4 за адресою: вул. Співдружності 80/48, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Разом з позовною заявою представник позивача подав клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору, оскільки вона є субєктом права на безоплатну правову допомогу як особа, яка перебуває під юрисдикцією України, якщо середньомісячний сукупний дохід її сімї нижчий від прожиткового мінімуму, розрахованого та затвердженого відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум» для осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до ч.3 ст.82 ЦПК України, ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, а такожзвільнити від сплати судового збору за наявності підстав, передбачених ч.1 ст.82 ЦПК України, ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір».

Із аналізу вказаних норм слідує, що законодавець передбачив можливість звільнення позивача від сплати судового збору лише з підстав, повязаних з майновим становищем сторони. Натомість, всупереч вимогам ч.3 ст.10 ЦПК України представник позивача не надав суду належних доказів про те, що майновий стан позивача не дає змоги сплатити нею судовий збір.

Крім того, доводи представника позивача стосовно статусу ОСОБА_2 як субєкта права на безоплатну правову допомогу, що вважає основною підставою для звільнення її від сплати судового збору, суд оцінює критично, оскільки положеннями ч.1 ст.82 ЦПК України, ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» така підстава не передбачена, в той час як обставини її перебування в скрутному матеріальному становищі виходячи з рівня доходів, що є істотним для вирішення питання стосовно звільнення від сплати судових витрат, жодними належними та допустимими доказами не підтверджені.

Таким чином, суд не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, у звязку з чим у задоволенні клопотання її представника адвоката ОСОБА_3 слід відмовити, що, в свою чергу, не позбавляє його права на звернення до суду з клопотанням про розстрочення або відстрочення сплати судового збору у встановленому законом порядку з обґрунтуванням його відповідними доказами.

Керуючись ст.82 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви до ОСОБА_10 Леонела про визнання батьківства відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Євтушенко О.І.