Справа №: 343/842/16-ц
Провадження №: 2/0343/424/16
Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 липня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Керніцького І. І.,

секретаря Оленюк Т. В., Січка В.М.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, суд-
ВСТАНОВИВ:
Позивач просить суд постановити рішення, яким визнати такими, що не відповідають дійсності та принижують його честь, гідність та ділову репутацію відомості, поширені відповідачем про те, що в 2015 році він кожен день сидів в президії районної ради, а тим часом рахувався на Сході; зобов`язати відповідача публічно вибачитись перед ним на черговому відкритому пленарному засіданні Долинської районної ради за розповсюдження неправдивих відомостей; стягнути з відповідача на його користь 30000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Свої вимоги мотивує тим, що під час першого пленарного засідання п`ятої сесії Долинської районної ради сьомого демократичного скликання, що відбулося 31 березня 2016 року голова Долинської районної державної адміністрації Мазур Юрій Йосифович взяв слово та прокоментував внесення на розгляд сесії питання про висловлення недовіри голові районної державної адміністрації. В своєму коментарі відповідач публічно поширив неправдиві відомості про нього, нібито він в 2015 році кожен день сидів в президії районної ради, а тим часом рахувався на Сході. Така інформація не відповідає дійсності, є неправдивою і такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію. В період його перебування в зоні проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях в складі 53 окремої механізованої бригади (з 5 липня по 1 вересня 2015 року), де він проходив службу за мобілізацією, він не перебував і не міг перебувати та території Долинського району. Факт його безпосередньої участі в АТО підтверджується витягом з наказу командира військової частини пп НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 № 164 від 5.07.2015 про зарахування його до особового складу військової частини та витягом з наказу керівника сектору «А» Генерал-майора В.М. Назаркіна № 188 від 05.07.2015 про його прибуття до складу сил та засобів сектору «А» які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення на території Донецької та Луганської областей з метою виконання службових (бойових) завдань. Такі дії відповідача поширення неправдивої інформації про нього паплюжать його честь та гідність, оскільки в залі засідань районної ради під час пленарного засідання сесії були присутні більшість депутатів Долинської районної ради, представники районної державної адміністрації, голови територіальних громад району, керівники підприємств району, представники ЗМІ та громадськості. Він є депутатом Долинської районної ради і на роботі, і серед колег депутатів, серед мешканців району має репутацію порядної, чесної людини, професіонала, патріота держави та свого краю. Хочу також зазначити, що він був єдиним серед 62 депутатів Долинської районної ради шостого демократичного скликання, який, перебуваючи на високій посаді заступника голови районної ради не сховався, а взяв повістку про мобілізацію і пішов служити до лав Збройних сил України. Через відповідача він змушений був виправдовуватись, відповідати на безліч запитань працівників Долинського ЛВУМГ, де він зараз працює, колег депутатів, сільських голів та жителів району про ті обставини та інформацію, поширену відповідачем. Практично кожен день в розмовах з людьми, з своїми виборцями, навіть дома, перед своїми дітьми він змушений спростовувати неправдиву інформацію стосовно нього, що є для нього принизливим. Все це потребує вжиття додаткових зусиль для організації його життя, він не може нормально працювати і відпочивати, нормальний ритм його життя порушений, що завдає йому нестерпних моральних страждань. Головою Долинської РДА Мазуром Ю.Й. разом з головою Долинської районної ради Данилівом 1.1. 1березня 2016р. направлено звернення до Національної поліції України з проханням перевірити факт про його участі в АТО та законність надання її статусу учасника бойових дій. Неправомірними діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яка виразилася в моральних стражданнях та переживаннях, порушенні душевної рівноваги, в зв`язку з тим, що він був ображений та принижений в присутності колег депутатів районної ради, голів територіальних громад району, представників ЗМІ та громадськості, вимушений був виправдовуватись перед ними.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснивши, що під час першого пленарного засідання п`ятої сесії Долинської районної ради сьомого демократичного скликання, що відбулося 31 березня 2016 року голова Долинської районної державної адміністрації ОСОБА_2 взяв слово та прокоментував внесення на розгляд сесії питання про висловлення недовіри голові районної державної адміністрації. В своєму коментарі відповідач публічно поширив неправдиві відомості про нього, нібито він в 2015 році кожен день сидів в президії районної ради, а тим часом рахувався на Сході. Така інформація не відповідає дійсності, є неправдивою і такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію. Завдано йому моральних страждань, а саме він повинен був всім пояснювати, що слова ОСОБА_2 неправдиві. Просив позов задоволити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув. Натомість представник відповідача за договором-доручення про надання правової допомоги та представлення інтересів від 16.05.2016 року ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що його довіритель ніколи не ображав позивача по справі, не принижували його честь та гідність. На пленарному засіданні Долинської районної ради відповідчем не було названо празвище позивача "Дирів". Крім того, позивач неодноразово, під час перебування на службі в Збройних Силах України перебував на сесії районної ради та приймав участь в громадських заходах Долинського району, що підтверджується списками депутатів, які приймали участь в пленарних засіданнях ради та опублікованими статтями в засобах масової інформації. Вважає, що вимоги позивача є безпідставними та просить відмовити в їх задоволенні.
Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази, вважає, що позов, з врахуванням збільшених в судовому засіданні позовних вимог, не підлягає до задоволення, виходячи з наступного:
Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною, передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.
Аналіз законодавства України та практики Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого є обов`язковою з усіх питань, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року та рішення (правові висновки) якого підлягають застосуванню судами України при ухваленні судових рішень, надають можливість зробити суду висновок, що при розгляді справ за вимогами про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації важливим є визначення: чи є відомості, на негативності яких наполягає позивач інформацією (фактами) або оціночними судженнями відповідача - розповсюджувача вказаної інформації, висловленими ним на реалізацію своїх власних поглядів та ідей, оскільки «Існування фактів можна довести, тоді як правдивість оцінних суджень доведенню не підлягає».
За змістом ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.
Згідно із п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009р. №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.
Честь і гідність людини, відповідно до ст. 3 Конституції України, визнаються вищими соціальними цінностями. Кожна людина відповідно до закону має право на пошану його честі, гідності і ділової репутації, які є недоторканними, і право звернення до суду за їх захистом.
Згідно зі ст.32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і право вимагати будь-якої інформації, а також право вимагати відшкодування матеріального і морального збитку, завданих використовуванням і розповсюдженням такої недостовірної інформації.
Як вбачається з копії витягу з наказу командира військової частини пп НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 № 164 від 5.07.2015, ОСОБА_1 було зараховано до особового складу військової частини та копії витягу з наказу керівника сектору «А» Генерал-майора В.М. Назаркіна № 188 від 05.07.2015 про прибуття позивача до складу сил та засобів сектору «А» які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення на території Донецької та Луганської областей з метою виконання службових (бойових) завдань.
Згідно посвідчення: серії НОМЕР_2 виданим 20.10.2015 року ОСОБА_1 отримав статусу учасника бойових дій.
У відповідності до копії списків депутатів районної ради, які взяли участь у пленарному засіданні ХХХVII сесії районної ради 29.12.2014 року, 05.01.2015 року, 28.01.2015 року, 11.02.2015 року, 12.02.2015 року та копії списку запрошених на виїзне зсідання членів регіональної групи з підготовки перспективного плану формування триторій громад у Долинському районі вбачається, що ОСОБА_1 був присутній на вищезгаданих засіданнях.
Положеннями ст.277 ЦК України, ст.10 ЦПК України, п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» передбачено, що обов`язок довести, що інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.
Постанова Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» / п.5/ зазначає, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
За правилами ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати. Відповідно до частини 2 статті 30 ЗУ Про Інформацію оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
З досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що позов в частині визнання відомостей поширених відповідачем, а саме, що позивач в 2015 році кожен день сидів в президії районної ради, а тим часом рахувався на Сході, як такі, що порочать його честь та гідність та ділову репутацію не підлягає до задоволення, оскільки позивачем в судовому засіданні відповідно до вимог законодавства України не доведено та не подано доказів на підтвердження факту поширення відповідачем образ, наклепів на нього, що порочать його честь та гідність, ділову репутацію, порушують особисті немайнові права позивача, завдають шкоди його особистим немайновим благам або перешкоджають позивачу повно і своєчасно здійснювати своє особисте право, немайнове право чи права, а отже суд вважає, що юридичний склад правопорушення, який є підставою для задоволення позову відсутній і тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Відмовляючи позивачу в задоволенні первісної позовної вимоги, суд також вважає за необхідне відмовити і в задоволенні вимог позивача в частині стягненні з відповідача моральної шкоди в розмірі 30 000 гривень, оскільки така вимога є похідною від вимоги про захист честі та гідності позивача, суду не представлені докази наявності причинного зв`язку між будь-якими діями відповідача та заподіянням позивачу моральної шкоди.
Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України.
Керуючись ст. 68 Конституції України, ст.17 Загальної Декларації прав людини, ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 15, 16,23, 277, 297, 1167 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", Постановою Пленуму Верховного суду № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 р. "Про судове рішення у цивільній справі", ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст.ст. 10, 11, 60, 62, 88, 212, 215 ЦПК України, суд -
РІШИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не було скасовано набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з часу його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд. Особи, які брали участь у справі, однак не були присутні підчас проголошення судового рішення можуть оскаржити рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку на протязі десяти днів з часу отримання копії цього рішення.

Суддя:
Повний текс рішення виготовлено 15.07.2016 р. Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи.

Суддя