АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6961/16 Справа № 173/731/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Глущенко Н.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів - Осіяна О.М., Макарова М.О.

за участю секретаря - Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27.07.2016 року та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, тобто стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь аліментів на утримання двох їх малолітніх дітей у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що суд безпідставно задовольнив її позовні вимоги частково. Позивачка вважає, що ухвалюючи рішення по справі суд відступив від норм матеріального та процесуального права /а.с.33-35/.

Зазначеним рішенням суду від 27.07.2016 року, з урахуванням ухвали від 15.09.2016 року про виправлення описки, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково.

Суд стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох дітей: сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (прибутку), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 26.04.2016 року і до повноліття дітей.

Також, суд стягнув з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. /а.с.26-27, 44/.

Судом встановлено, що з 10.12.2011 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 213953, виданого відділом РАЦС Верхньодніпровського РУЮ Дніпропетровської області /а.с.9/.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками двох малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копіями свідоцтв про народження /а.с.3, 4/.

Строни не проживають разом, спільного господарства не ведуть. Діти мешкають з матірю та знаходиться на її утриманні. Відповідач надає певну матеріальну допомогу на утримання дітей, але не регулярно.

ОСОБА_3 офіційно працевлаштований, має постійний дохід, є старшим сержантом поліції поліцейської роти поліції охорони УПО в Дніпропетровській області /а.с.20/

Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги позивачки, в силу ст. ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, підлягають частковому задоволенню, тобто з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки аліменти на утримання дітей у частці від заробітку (доходу) батька в розмірі 1/3 частини щомісяця до досягнення дітьми повноліття /а. с. 25-27/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі зясував права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

При вищевикладених обставинах, суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про те, що відповідач, в силу норм ст. ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, зобовязаний сплачувати на користь позивачки аліменти у частці від свого заробітку (доходу).

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають щомісячному стягненню з відповідача, судом враховані всі обставини справи у їх сукупності, а тому висновок суду щодо стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, - колегія суддів вважає обґрунтованим і таким що відповідає вимогам чинного законодавства та встановленим обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги, щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

СУДДІ: