Справа № 303/7309/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н

30 грудня 2016 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Заболотний А.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Зняцівської сільської ради про визнання права власності.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 04.11.2013 року на підставі ст. 121 ЦПК України позовну заяву повернуто позивачу.

09.12.2016 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про повернення судового збору, сплаченого за подання даної позовної заяви до суду згідно з квитанцією № 43 від 11.10.2013 року.

Так до заяви про повернення судового збору в сумі 870,18 грн. заявником подано копію платіжного доручення.

За змістом ст.7 ЗУ «Про судовий збір», однією з підстав повернення судового збору є повернення заяви.

Пунктом 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», передбачено, що законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховується суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно - правових актів Національного банку України. Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів(фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Пунктом 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», передбачено, що судовий збір повертається за ухвалою суду, при цьому, поданий заявником платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, повертається заявнику, а до матеріалів справи приєднується належним чином посвідчена копія цього документа.

Відповідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України, листа Вищого спеціалізованого суду України № 10-1386/0/4-12 від 27 вересня 2012 року «про деякі питання практики застосування Закону України «Про судовий збір», до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Згідно п. 11 ч. 2 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, платіжні доручення на безготівкове перерахування державного мита, квитанції банку про сплату державного мита додаються до позовних заяв.

З аналізу норм чинного законодавства та судової практики видно, що обовязковою умовою повернення судового збору є наявність в матеріалах справи оригіналу квитанції про сплату судового збору або платіжного доручення.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що оригінал квитанції про сплату судового збору в матеріалах справи відсутній, наявні лише копії квитанції, у звязку із цим, суд позбавлений можливості перевірити достовірність сплати судового збору та повернути його відповідно норм чинного законодавства.

З огляду на викладене, суд вважає, що слід відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення сплаченої суми судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.М.Заболотний