Справа № 502/841/16-ц
УХВАЛА

14 квітня 2016 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області, ОСОБА_1, вивчивши позовну заяву ОСОБА_2 до відповідачів: ОСОБА_3 відділення Ізмаільського відділу поліції,прокурора Кілійського району Одеської області,Державна Казначейська служба України « Про відшкодування моральної шкоди спричиненої незаконним рішенням та діями органів досудового слідства, прокуратури та суду»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області 11.04.2016 року із позовом до відповідачів ОСОБА_3 відділення Ізмаільського відділу поліції, прокурора Кілійського району Одеської області, Державна Казначейська служба України « Про відшкодування моральної шкоди спричиненої незаконним рішенням та діями органів досудового слідства, прокуратури та суду».

Вивчивши позов та додані до нього письмові докази, суддя дійшов висновку, що позов ОСОБА_2 необхідно залишити без руху, оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме:

В позовній заяві обовязково має вказуватись повне імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів звязку, якщо такий відомий. Зазначення лише ініціалів, замість імен, не відповідає вимогам закону.

Позивач зазначив відповідачем Прокурора Кілійського району Одеської області, що є не вірним , враховуючи проведену реорганізацію в органах прокуратури України , а тому, відповідно до вимог ч.2.п.2 ст. 119 ЦПК України необхідно зазначити вірну назву правоохоронного органу та місце його знаходження який повинен бути відповідачем. Також, в порушення ч.2п.2 ст. 119 ЦПК України позивач не зазначив чи є ОСОБА_3 відділення Ізмаільського відділу поліції та Прокурор Кілійського району Одеської області юридичною особою із правами та обов»язками, а також повноваженнями щодо відповідальності, покладеною на них Законом, враховуючи що проведено реорганізацію в органах прокуратури та міліції (поліції) і відповідальність за дії чи бездіяльність цих органів повинна нести юридична особа відповідного органу Держави.

Позивач в позові зазначив що йому спричинено моральну шкоду незаконним рішенням та діями не тільки органів досудового слідства, прокуратури, але й суду. При цьому, позивач не вказує в чому саме полягає порушення його законних прав та інтересів,спричинених діями суду, якого саме суду і не зазначає в позові чи було ним реалізовано право на оскарження судового рішення та дій судді під час здійснення правосуддя з приводу незаконного рішення, тощо.

Відповідно до вимог п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України в позовній заяві мають бути зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів. Підстави звільнення від доказування встановлені ст. 61 ЦПК України, згідно із якою не потребують доказування: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі;обставини, визнані судом загальновідомими;обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, якщо у цій справі беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивачем не додано по позову прийняті рішення правоохоронних органів міліції/поліції,прокуратури,суду, на які він посилається в своєму позові, рішення суду Апеляційної інстанції, рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ які стосуються саме розгляду питання щодо незаконного притягнення до кримінальної відповідальності та засудження.

У відповідності до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позову без руху та надає позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 119,ст. 121 ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до відповідачів: ОСОБА_3 відділення Ізмаільського відділу поліції, Прокурора Кілійського району Одеської області, Державна Казначейська служба України « Про відшкодування моральної шкоди спричиненої незаконним рішенням та діями органів досудового слідства, прокуратури та суду»,- залишити без руху.

Надати позивачу строк пять днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Якщо позивач не виконає вимоги ст. 119 ЦПК України, не усуне недоліки, заяву слід вважати неподаною і вона повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1