Ухвала

іменем україни

4 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Гулька Б.І., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України в особі Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про стягнення грошових коштів за касаційною скаргою Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 9 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом посилаючись на те, що 17 грудня 2012 року на аукціоні з реалізації арештованого рухомого майна, він придбав кран козловий спеціальний ККС-16-12,5 та кран баштовий КБ572Б загальною вартістю 41 400 грн.

12 березня 2013 року на підставі акта державного виконавця за результатами проведення аукціону йому було видане свідоцтво про право власності на вказане майно.

17 жовтня 2013 року рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці, залишеним в силі ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 20 листопада 2013 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 13 лютого 2014 року, задоволено позов ТОВ «Берегометська лісова компанія» про визнання недійсним: аукціону з реалізації вищевказаного майна; акта про проведення аукціону з реалізації арештованого майна; протоколу проведення аукціону з реалізації арештованого майна від 17 грудня 2012 року; свідоцтва про право власності, виданого йому 12 березня 2013 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області.

Позивач вказував про те, що відповідно до ст. 216 ЦК України відповідач повинен повернути йому сплачені суми за придбане на аукціоні майно та відшкодувати завдані йому збитки, оскільки саме дії державного виконавця призвели до того, що аукціон був визнаний недійсним.

Однак на його вимогу відповідач повернув йому лише 3 141 грн 59 коп.

24 березня 2015 року він звернувся до начальника головного управління і юстиції в Чернівецькій області з заявою про повернення коштів, проте 24 квітня 2015 року йому було повідомлено про відмову в поверненні коштів у зв'язку з тим, що стягнуті з боржника в примусовому порядку кошти розподілені між стягувачами ТОВ «Берегометська лісова компанія».

Посилаючись на вказані обставини, просив стягнути з Міністерства юстиції України в особі Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області на його користь кошти у сумі 41 355 грн 10 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду М.Чернівці від 21 грудня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з Міністерства юстиції України в особі Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області на користь позивача кошти у сумі 41 355 грн 10 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 9 березня 2016 року рішення районного суду в частині стягнення грошових коштів з Міністерства юстиції України скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Рішення районного суду в частині стягнення грошових коштів з Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області змінено. Стягнуто з Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області на користь ОСОБА_4 кошти у сумі 38 258 грн 41 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі Головне територіальне управління юстиції у Чернівецькій області, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду в частині стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 38 258 грн 41 коп., ухвалити нове рішення, яким у вказаній частині, у задоволенні позову відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Апеляційний суд, змінюючи рішення районного, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), обґрунтовано виходив з того, що оскільки договір купівлі-продажу арештованого рухомого майна визнано судом недійсним, як наслідок - сторони договору купівлі-продажу повертаються до первісного стану, реституція (ч. 1 ст. 216 ЦК України).

Вирішуючи питання про те, хто є продавцем за результатами торгів, апеляційний суд дійшов правильного висновку, що саме Головне управління юстиції у Чернівецькій області повинно повернути сплачену за договором купівлі-продажу арештованого рухомого майна суму грошових коштів, оскільки ПП «СП «Юстиція» при укладенні вказаного договору виступало представником відділу примусового виконання рішень управління ДВС як структурного підрозділу юридичної особи - Головного управління юстиції у Чернівецькій області. Такі висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 18 листопада 2015 року № 6-1884 цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Отже, судові рішення є законними і обґрунтованими й підстав для їх скасування немає.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернівецької області від 9 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

Б.І.Гулько

С.П.Штелик