Провадження № 2-з/761/613/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

29 грудня 2016 року суддя Шевченківський районний суд м. Києва Осаулов А.А., розглянувши в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до гаражно-будівельного кооперативу «Авіатор», голови ГБК Храплюка Сергія Михайловича про визнання незаконним рішення, дії та бездіяльність посадових осіб, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вказаний позов.

Ухвалою від 02.12.2015 року у вказаній цивільній справі відкрито провадження та призначено до розгляду по суті.

28.12.2016 року до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти ГБК «Авіатор» та зупинення продажу арештованого майна. Заява вмотивована тим, що як стало відомо заявнику, то на підставі фіктивного рішення засідання правління ГБК від 15.02.2012 року щодо відповідача ГБК «Авіатор» 11.10.2016 року Господарським судом м.Києва було порушено провадження у справі про банкрутство, а відтак позивач зазначає про відсутність спору щодо заборгованості між ГБК та ТОВ «Аксепт-транс». З огляду на наведене, позивач просить вжити визначених у заяві заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та кошти відповідача.

Розглядаючи вказану заяву в межах заявлених вимог, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності з ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

У відповідності з ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно із ч. 3 цієї статті забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається із матеріалів заяви позивач просить шляхом забезпечення цивільного позову накласти арешт на кошти та майно відповідача під час розгляду вказаної справи за предметом щодо немайнових позовних вимог - про визнання незаконним рішення, дії та бездіяльність посадових осіб, що виключає задоволення вказаної заяви, оскільки відсутній взаємозв'язок між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Також, позивачем не надано жодних доказів існування реальної загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151 - 153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, , суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 від 28.12.2016 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до гаражно-будівельного кооперативу «Авіатор», голови ГБК Храплюка Сергія Михайловича про визнання незаконним рішення, дії та бездіяльність посадових осіб.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: