Справа № 367/8765/15-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Кухленко Д.С.,

при секретарі Токач М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що 04 липня 1992 року між нею і відповідачем - ОСОБА_2, був укладений шлюб, зареєстрований Мар'янівською сільською радою Лисянського району, Черкаської області, актовий запис № 6. Проживали після реєстрації шлюбу разом. Неповнолітніх дітей від цього шлюбу у них немає. 16 грудня 2013 року рішенням Ірпінського міського суду Київської області шлюб між ними було розірвано. Під час перебування у шлюбі на підставі договору купівлі - продажу квартири від 16.11.2004 року, ними придбано у власність квартиру АДРЕСА_1, що розташована в АДРЕСА_1. Зазначена квартира складається з однієї кімнати загальною площею 34,9кв.м., житлова площа 17,5кв.м. Договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1, що розташована в АДРЕСА_1 оформлено на відповідача - ОСОБА_2. Таким чином, квартири АДРЕСА_1, що розташована в АДРЕСА_1 належить мені, ОСОБА_1, і відповідачу, ОСОБА_2, на праві спільної сумісної власності. Зазначені обставин вказують на те, що спірна квартира придбана під час нашого з відповідачем шлюбу, й це майно є спільною сумісною власністю подружжя і підлягає розподілу, оскільки кожна із сторін відповідно до ст.ст. 368, 372 ЦК України має право на 1/2 частину від спільного майна, а державна реєстрація права власності лише за відповідачем порушує законні права та інтереси позивача як співвласника такого майна. Таким чином, квартира є об'єктом спільної власності подружжя та підлягає поділу на засадах рівності часток кожного із подружжя. Позивачем визначено ціну позову у розмірі 125 000 грн., що відповідає дійсній вартості 1/2 частки вказаного майна, й зазначене підтверджується висновком № 26/15 оціночного дослідження, яке як маркетинг ринку купівлі-продажу аналогічного майна проведено 22.10.2015 року, Приватним підприємством "Брок- ріелті", що є членом Асоціації спеціалістів з нерухомості України. У зв'язку з вище викладеним, позивач просить, поділити спільне майно подружжя між ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, що розташована в АДРЕСА_1, яка складається з однієї кімнати загальною площею 34,9 кв.м., житловою площею 17,5 кв.м.

Позивач та її представник в судове засідання з'явилися, підтвердили обставини викладені у позовній заяві, просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явилися, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи містяться зворотні повідомлення про отримання відповідачами судових повісток, до того ж повідомлені шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр», про причини неявки суду не повідомив. У зв'язку з цим, суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності відповідачів та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 04 липня 1992 року між позивачем та відповідачем - ОСОБА_2, був укладений шлюб, зареєстрований Мар'янівською сільською радою Лисянського району, Черкаської області, актовий запис № 6. 16 грудня 2013 року рішенням Ірпінського міського суду Київської області шлюб між ними було розірвано. Під час перебування у шлюбі на підставі договору купівлі - продажу квартири від 16.11.2004 року, ними придбано у власність квартиру АДРЕСА_1, що розташована в АДРЕСА_1. Зазначена квартира складається з однієї кімнати загальною площею 34,9кв.м., житлова площа 17,5кв.м. Згідно висновку оціночного дослідження № 26/15 від 22 жовтня 2015 року середньо виважена ринкова вартість об'єкта нерухомості - 1/2 частки однокімнатної квартири АДРЕСА_1, станом на 19.10.2015 року складає 125 000(сто двадцять п'ять тисяч)гривень.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України (далі СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 71 СК України передбачено, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Враховуючи встановлені судом обставини та зазначені вище норми Закону, оскільки сторони не можуть добровільно поділити майно, набуте ними під час шлюбу, тому суд дійшов висновку, що частки позивача і відповідача в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 є рівними.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 60, 69-71 Сімейного кодексу України, статтею 368 Цивільного кодексу України, статтями 6-8, 10, 15, 30, 60, 64, 88, 209, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

В порядку розподілу спільного майна, розділити майно подружжя, виділивши у власність ОСОБА_1(ІПН: НОМЕР_1), право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, що розташована в АДРЕСА_1, яка складається з однієї кімнати загальною площею 34,9кв.м., житловою площею 17,5 кв.м(вартістю 125 000 гривень).

В порядку розподілу спільного майна, розділити майно подружжя, виділивши у власність ОСОБА_2(ІПН: НОМЕР_2) право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, що розташована в АДРЕСА_1, яка складається з однієї кімнати загальною площею 34,9кв.м., житловою площею 17,5кв.м (вартістю 125 000 гривень).

Стягнути із ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі - 420 грн. за розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур`єр».

Стягнути із ОСОБА_2на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі - 1250,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня проголошення рішення, а особами, які були відсутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, - з дня отримання копії рішення.

Суддя: Д. С. Кухленко