АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1608/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 24 травня 2016 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_6, Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції, акціонерного банку «Кліринговий Дім», комунального підприємства «Служба утримання будинків «Митниця», третя особа: Державна іпотечна установа про звільнення майна з-під арешту, -

в с т а н о в и л а :

В липні 2014 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6, Центрального відділу ДВС ЧМУЮ, АБ «Кліринговий Дім», КП «Служба утримання будинків «Митниця»про звільнення майна з-під арешту.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що на підставі кредитного договору № 589-ЧД від 10.04.2007 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» надав ОСОБА_6 кредит у розмірі 250 000 грн., зі сплатою 13,4 % річних, та кінцевим строком повернення кредиту до 09.12.2020 року. За умовами договору кредит надавався на придбання квартири за договором купівлі-продажу посвідченого 10.04.2007 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_7, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 10.04.2007 року між ОСОБА_6 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений іпотечний договір № 589-ЧД, згідно якого ОСОБА_6 передала в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: трьохкімнатну квартиру, загальною площею 65,5 кв.м., житловою площею 37,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1..

Однак, ОСОБА_6 несвоєчасно та не в повному обсязі здійснювала зарахування коштів на погашення заборгованості по кредиту, чим порушила умови кредитного договору.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.05.2014 року по справі № 711/6789/14-ц звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за позивачем права власності на вищевказане нерухоме майно.

Банк має намір зареєструвати рішення суду у державному реєстрі речових прав, однак цьому перешкоджає накладений постановою Соснівського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції арешт на цю квартиру.

Просив суд звільнити з-під арешту та заборони відчуження, які накладені Соснівським відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції на іпотечне майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_6; скасувати постанову Соснівського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції від 30.11.2010 року в частині накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_6

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 травня 2016 року позов задоволено частково. Ухвалено звільнити з-під арешту та заборони відчуження квартиру АДРЕСА_2, накладеного постановою Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції від 30.11.2010 року АА № 795887. Провадження в частині вимог про скасування постанови Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції від 30.11.2010 року АА № 795887 закрити.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення порушив норми матеріального та процесуального права, просила його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк «Фінанси та кредит».

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Із матеріалів справи вбачається, що на підставі кредитного договору № 589-ЧД від 10.04.2007 року ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» надав ОСОБА_6 кредит у розмірі 250 000 грн., зі сплатою 13,4 % річних, та кінцевим строком повернення кредиту до 09.12.2020 року. За умовами договору кредит надавався на придбання квартири за договором купівлі-продажу посвідченого 10.04.2007 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_7, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4-7).

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 10.04.2007 року між ОСОБА_6 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений іпотечний договір № 589-ЧД, згідно якого передано в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: трьохкімнатну квартиру, загальною площею 65,5 кв.м., житловою площею 37,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8-10).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна на вищевказану квартиру накладений арешт постановою Соснівського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції від 30.11.2010 року АА № 795887. Іпотекодержателем нерухомого майна зареєстрований ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

На виконанні у відділі ДВС ЧМУЮ перебуває зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Орджонікідзенського районного суду м. Харкова про стягнення з ОСОБА_6 на користь АБ «Кліринговий Дім» заборгованості в сумі 272303 грн. та 200 грн. та виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.07.2014 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь КП «СУБ «Митниця» заборгованості в сумі 6887,24 грн.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов»язання і є дійсною до припинення основного зобов»язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов»язання відповідно до іпотеки, іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, право чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане і іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру іпотек та єдиного реєстру заборон відчудження об»єктів нерухомого майна №59566060 від 20.05.2016 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 10.04.2007 року на підставі договору іпотеки та відповідно до положень ст. 4 ЗУ «Про іпотеку» зареєстрував обтяження квартири АДРЕСА_2.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру заборон відчудження об»єктів нерухомого майна, всі інші обтяження на вказану квартиру були накладені пізніше.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.05.2014 року по справі № 711/6789/14-ц було звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за позивачем, а саме Банком, права власності на квартиру АДРЕСА_3. Рішення суду вступило в закону силу.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме в частині звільнення з під арешту майна та заборони його відчудження.

Нормами цивільно-процесуального законодавства, а саме Розділом У11 ЦПК України, передбачений спеціальний порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

Ст. 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про закриття провадження в частині скасування постанови відділу державної виконавчої служби, оскільки оскарження такого рішення має відбуватися не в позовному провадженні , а шляхом подання скарги в цивільному судочинстві в порядку судового контролю за виконаннями судових рішень .

Колегія суддів не може прийняти до уваги твердження апелянта про порушення судом норм процесуального права, а саме п. 4 ст. 201 ЦПК України, оскільки воно не є таким, що призвело до неправильного вирішення справи. Крім того, ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 16.06.2016 року ухвала Придніпровського районного суду від 27.04.2016 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення суду від 05.05.2014 року по справі за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення в зв»язку з нововиявленими обставинами залишена без змін.

Позиція апелянта про те, що на момент ухвалення рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки від 05.05.2014 року Банк не мав законних підстав для звернення до суду з таким позовом, колегія суддів також не може прийняти до уваги, оскільки рішення Придніпровського суду від 05.05.2014 року, на яке вказує апелянт /від 05.05.2014 року за позовом Банку до ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки/ є таким, що набрало законної сили і вирішення питання про відсутність чи наявність законних підстав для звернення з позовом Банку до суду по іншій справі не може вирішуватись при розгляді даної цивільної справи.

Твердження апелянта про відсутність у представника Банку належних повноважень для участі в розгляді даної справи, спростовується наявною в матеріалах справи копією Довіреності від 10.06.2016 року, посвідченої судом за наданим оригіналом, який був також наданий для огляду і представнику ОСОБА_6

Посилання апелянта на не застосування судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення суду ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки є чинним і питання про співмірність вартості іпотечного майна та розміру заборгованості за кредитним договором при розгляді даної справи не підлягає вирішенню.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки в ході розгляду апеляційної скарги не були встановлені порушення або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи колегія суддів не знаходить підстав для скасування законного і обґрунтованого рішення суду, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 24 травня 2016 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_6, Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції, акціонерного банку «Кліринговий Дім», комунального підприємства «Служба утримання будинків «Митниця», третя особа: Державна іпотечна установа про звільнення майна з-під арешту залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили одразу після її проголошення але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :