УхвалА

іменем україни

29 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до комунального підприємства «Ужгородліфт» про поновлення трудових прав, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою його представником - ОСОБА_5, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 25 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з листопада 2009 року він працював на посаді електромеханіка ліфтово-аварійної служби у комунальному підприємстві «Ужгородліфт» (далі - КП «Ужгородліфт»). 20 жовтня 2015 року його ознайомлено з наказом директора КП «Ужгородліфт» від 2 жовтня 2015 року, відповідно до якого електромеханікам знято доплату від посадового окладу водія за сумісництвом, передбачену п. 7 наказом КП «Ужгородліфт» від 2 січня 2015 року.

Позивач указував про те, що оскільки з наказом КП «Ужгородліфт» від 2 жовтня 2015 року його ознайомлено лише 20 жовтня 2015 року, то саме з цієї дати слід відраховувати двомісячний термін, після якого мали бути вчинені зміни в організації оплати праці. Проте відповідачем з жовтня 2015 року зменшено його заробітну плату у частині доплати від посадового окладу водія за сумісництво.

Вважав, що такими діями КП «Ужгородліфт» порушено його трудові права, так як він продовжує виконувати роботу водія за сумісництвом, йому виписують шляхові листи та обов'язкову наявність транспортного засобу у ліфтово-аварійної служби передбачено Правилами будови і безпечної експлуатації ліфтів, затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 1 вересня 2008 року № 190, іншого водія на підприємстві немає. Такими діями відповідача йому завдано моральної шкоди.

З урахуванням наведеного та заяви про збільшення позовних вимог ОСОБА_4 просив суд визнати незаконним передчасне зменшення виплат заробітної плати у зв'язку з скасуванням доплат за сумісництво, зобов'язати КП «Ужгородліфт» здійснити йому донарахування доплати від посадового окладу водія за сумісництво з жовтня 2015 року по 15 квітня 2016 року; стягнути з відповідача на його користь суму завданої моральної шкоди 1 тис. грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 25 липня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4- ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку про те, що відповідно до ст. ст. 32, 56 КЗпП України та п. 4.1.1. колективного договору КП «Ужгородліфт» 7 серпня 2015 року директором підприємства було проведено збори трудового колективу з метою попередження працівників КП «Ужгородліфт» щодо зміни істотних умов праці на підприємстві, у тому числі, про зняття електромеханікам ліфтово-аварійної служби доплати від посадового окладу водія за сумісництвом. 2 жовтня 2015 року директором КП «Ужгородліфт» було видано наказ про впровадження зазначених змін, електромеханікам знято доплату від посадового окладу водія за сумісництвом, з яким 12 жовтня 2015 року було ознайомлено позивача. На підставі вказаного наказу у жовтні 2015 року позивачу виплачена доплата, а з листопада 2015 року ОСОБА_4 не нараховувалась і не виплачувалася доплата від посадового окладу водія за сумісництвом.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану його представником - ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 25 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д.Д. Луспеник

В.І. Журавель

С.П.Штелик