Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/398/15-ц Головуючий у 1-й інст. Корбут В. В.
Категорія 47 Доповідач Жигановська О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Жигановської О.С.

суддів Коломієць О.С., Якухно О.М.

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Бердичівської міської ради Житомирської області, Управління Держгеокадастру у Бердичівському районі Житомирської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31 серпня 2016 року,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий відповідачам на підставі рішення Бердичівської міської ради Житомирської області №923 від 24.06.2010 року. Оскільки постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2014 року вказане рішення визнано протиправним і скасовано, тому посилаючись на ці обставини просила задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31 серпня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання щодо відшкодування судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність рішення нормам матеріального і процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення її позову. Зокрема, апелянт вказує на те, що при перегляді справи за нововиявленими обставинами не було повно та всебічно досліджено обставини справи, а переглянуто її формально. До уваги взято лише постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2016 року. Також судом необґрунтовано відхилено клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду іншої за її позовом до виконкому Бердичівської міської ради про скасування рішення від 16.05.2006 року №300, на підставі якого узаконено житловий будинок, що на даний час належить відповідачам, хоча це має значення для вирішення спору.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, мотивуючи таким.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 у січні 2015 року звернулась до суду із позовом до Бердичівської міської ради Житомирської області, Управління Держземагенства у Бердичівському районі Житомирської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.05.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 22.07.2015 року, позов ОСОБА_2 задоволено з тих підстав, що відповідно до постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2014 року визнано протиправним і скасовано рішення Бердичівської міської ради №923 від 24.06.2010 року в частині безоплатної передачі у приватну власність відповідачів земельної ділянки, на підставі якого відповідачам був виданий оспорюваний державний акт.

В подальшому постанову Житомирського адміністративного суду від 19.02.2014 року було скасовано (а.с.190-191), у звязку із чим відповідачі звернулись до суду із заявою про перегляд за новоявленими обставинами в порядку п.3 ч.2 ст.361 ЦПК рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.05.2015 року, ухваленого у даній справі.

Оскаржуваним рішенням дана заява задоволена, попереднє рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що обставина, яка була підставою позову ОСОБА_2, а саме скасування в судовому порядку рішення органу місцевого самоврядування на підставі якого ОСОБА_4, ОСОБА_3 був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку, відсутня, а відтак вимоги позивачки не підлягають до задоволення.

Такі висновки суду є правильними, узгоджуються із нормами матеріального і процесуального права, що регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до змісту ст..10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі /ч.1 ст.11 ЦПК/.

Як вже зазначалось, ОСОБА_2 просила визнати недійсним державний акт, лише з тих підстав, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, визнано протиправним і скасовано рішення Бердичівської міськради, на підставі якого цей державний акт і був виданий відповідачам. Жодних інших обґрунтувань і посилань позовна заява ОСОБА_5 не містить.

Враховуючи наведені обставини, суд першої інстанції, діючи відповідно до приписів ст.ст.10, 11 ЦПК України, розглянув даний спір в межах заявлених ОСОБА_2 вимог і підстав, зазначених нею у позовній заяві.

Разом з тим, це не позбавляє ОСОБА_2 права звернутись до суду з відповідним позовом з інших підстав.

Рішення суду першої інстанції ухвалено із дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 308, 313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: