Справа № 527/2230/16-ц
провадження 2/527/834/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2016 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді Марущак Р.М.,

при секретарі - Волик Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Глобинської міської ради про встановлення факту належності заповіту та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору - державний нотаріус Глобинської державної нотаріальної контори ОСОБА_2, відділ державної реєстрації Глобинської райдержадміністрації , -

В С Т А Н О В И В:

28.10.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом.

Позов мотивував наступним. ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3. Він є спадкоємцем майна померлої за заповітом, а саме, житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину державний нотаріус Глобинської державної нотаріальної контори йому відмовила у зв'язку з відсутністю документального підтвердження його родинних відносин із спадкодавцем, а також у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на домоволодіння.

Посилаючись на вищевикладене, позивач прохав суд встановити факт, що заповіт від імені ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, посвідчений 12.04.1985 року секретарем виконавчого комітету Опришківської сільської ради, складено на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Кривуші Кременчуцького району Полтавської області; визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1.

У судове засідання позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_4 не з'явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду. У заяві до суду прохали розглянути справу за їх відсутності, вказали , що позов підтримують.

Представник відповідача - Глобинської міської ради, третьої особи - відділу державної реєстрації Глобинської районної державної адміністрації, державний нотаріус Глобинської державної нотаріальної контори ОСОБА_2, у судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У заяві до суду прохали проводити розгляд справи за їх відсутності, щодо задоволення позову не заперечували.

Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного зв'язку встановив наступне.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого 08.11.2004 року Опришківською сільською радою Глобинського району Полтавської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Опришки Глобинського району Полтавської області у віці 80 років.

Згідно заповіту, посвідченого 12.04.1985 року секретарем виконавчого комітету Опришківської сільської ради за реєстровим номером 3, ОСОБА_3, все своє майно заповіла племіннику - ОСОБА_1. Заповіт не змінено та не скасовано.

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Градизьким районним бюро ЗАГС Полтавської області, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Її батьком значиться ОСОБА_5 .

Із свідоцтва про народження , серії НОМЕР_2 від 06.07.1957 року, вбачається, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 року в с. Пугачівка Мозоліївської сільської ради Градизького району. Її батьком є ОСОБА_7.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 09.09.1978 року, ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6, після чого останній було присвоєно прізвище «ОСОБА_1».

Довідкою Глобинської міської ради №475/02-40 від 05.10.2016 року підтверджено, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, та має такий склад сім'ї: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4.

У письмових поясненнях свідка ОСОБА_9 вказано, що вона з 1957 року проживає в с. Опришки Глобинського району. До 1985 року разом із своїм чоловіком ОСОБА_10 і їх донькою - ОСОБА_6, проживали разом із рідною сестрою чоловіка - ОСОБА_3. З 1984 року з ними почав проживати чоловік доньки - ОСОБА_1. Померла ОСОБА_3 завжди називала ОСОБА_1 племінником, так як той був чоловіком її племінниці ОСОБА_8

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_11, жительки с. Опришки Глобинського району, вбачається, що ОСОБА_3 була рідною сестрою ОСОБА_10, та рідною тіткою ОСОБА_6 (після одруження - ОСОБА_8). Померла ОСОБА_3 завжди вважала ОСОБА_1 своїм племінником, так як він був одружений з її племінницею.

Постановою державного нотаріуса Глобинського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_2 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 у зв'язку з відсутністю підтвердження його родинних відносин із спадкодавцем, та відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Таким чином, із досліджених документів, пояснень свідків, фотознімків, простежується, що позивач помилково зазначений у заповіті племінником, оскільки племінницею ОСОБА_3 (по батьківській лінії) була його дружина - ОСОБА_6. Разом з цим позивач, його дружина, та ОСОБА_3 проживали однією сім»єю, спадкодавець завжди вважала позивача своїм племінником і називала його так. З огляду на викладене у суду немає сумнівів, що заповіт нею був написаний на користь позивача у справі.

Згідно ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, про встановлення факту родинних відносин.

Згідно пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати документ.

Такі обставини щодо позивача встановлені. З огляду на викладене, позов в частині встановлення факту належності заповіту підлягає задоволенню.

Факт належності правовстановлюючого документу встановлено для надання позивачу можливості оформити свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_3

Щодо визнання права власності позивача на житловий будинок з господарськими будівлями, суд встановив наступне.

Згідно спадкової справи, наданої Глобинською державною нотаріальною конторою, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3, заводилася спадкова справа № 226/05. Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину за заповітом в установлений законом строк.

Державний нотаріус Глобинської державної нотаріальної контори постановою від 21.10.2016 року відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ім'я спадкодавця, який посвідчує його право власності на вказане нерухоме майно.

Згідно технічного паспорту за адресою: АДРЕСА_1, було побудовано: житловий будинок літ. «А» - у 1930 році, прибудову літ. «а», тамбур літ. «а1», огорожу №1, ворота №2, колонку літ. «К» - у 1980 році, літню кухню-сарай літ. «Б» - у 1960 році, сарай літ. «В», сарай літ. «Г», убиральню літ. «Д» - у 1960 році.

На час будівлі нерухомого майна питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків». Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Запис в погосподарській книзі сільської ради про належність домоволодіння певній особі, був офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння

Згідно виписки з погосподарської книги №3 за 2001-2005 роки Опришківської сільської ради, особовий рахунок НОМЕР_1, за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 значився житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в АДРЕСА_1, на не приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га.

Згідно висновку відділу регіонального розвитку, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Глобинської РДА від 24.10.2016 року № 1132/02-04, житловий будинок літ. «А», прибудова літ. «а», тамбур літ. «а1», літня кухня-сарай літ. «Б», сарай літ. «В», сарай літ. «Г», убиральня літ. «Д», огорожа №1, ворота №2, колонка літ. «К», розташовані в АДРЕСА_1, збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм і правил.

Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що спадкодавець ОСОБА_3 за свого життя набула право власності на назване нерухоме майно відповідно до закону, що діяв на час створення даного майна, проте, не провела державну реєстрацію права власності на нього, відповідно до закону, що діє на час прийняття позивачем спадщини, в зв'язку з чим і виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Ч.5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Встановивши, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя на передбачених законом підставах набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в АДРЕСА_1, суд дійшов до висновку, що позивач має право на успадкування названого майна за заповітом.

Визнання права власності за ОСОБА_1 на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем, та не порушує прав чи інтересів інших осіб.

Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 392, 1217, 1218, 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 11,30, 60, 61, 212-215, 256 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю

Встановити факт, що заповіт від імені ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, посвідчений 12.04.1985 року секретарем виконавчого комітету Опришківської сільської ради за реєстраційним номером 3, складено на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Кривуші Кременчуцького району Полтавської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем с. Кривуші Кременчуцького району Полтавської області, в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3, право власності на нерухоме майно: житловий будинок літ. «А», прибудову літ. «а», тамбур літ. «а1», літню кухню-сарай літ. «Б», сарай літ. «В», сарай літ. «Г», убиральню літ. «Д», колонку літ. «К», огорожу №1, ворота №2, розташовані в АДРЕСА_1, на не приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ Р. М. Марущак