Провадження № 2/752/2221/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22.09.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що вони з ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який 11 березня 2005 р. зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м.Києві. Від даного шлюбу у них народилися діти: донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, шлюб та сім»ю, несумісність характерів та втратою почуття любові. Протягом останніх двох років сторони не підтримують шлюбні відносини. Сторони окремо проживають та не ведуть спільне господарство. Спроби зберегти сім»ю бажаних результатів не дали.

В ході розгляду справи позивач та її представник підтримали позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу в повному обсязі і просили суд шлюб між сторонами розірвати, оскільки збереження шлюбу та подальше спільне життя з відповідачем неможливе в зв»язку з різними поглядами на сімейне життя та обов»язки, постійними конфліктами, що виникали між сторонами і впливали на психоемоційний стан дітей та позивача, відсутністю взаєморозуміння. Позивач категорично не погоджувалась на примирення і після надання судом строку для примирення, наполягала на розірванні шлюбі, посилаючись на те, що будь-яких спроб для примирення з боку відповідача не вживалось, він тривалий час не відвідує дітей і подальше існування сім»ї є не можливим.

Відповідач в ході розгляду справи та після надання судом строку для примирення проти розірвання шлюбу заперечував та зазначив, що, незважаючи на напруженість у відносинах з позивачем та окреме проживання, шлюб можливо зберегти. ОСОБА_2 просив суд зберегти шлюб в інтересах їхніх неповнолітніх дітей.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що 11 березня 2005 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис № 348.

Від цього шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей: доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом встановлено, що протягом двох років сторони не підтримують шлюбних відносин; мають окремий бюджет. Сторони не ведуть спільне господарство, окремо проживають.

Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, спільне проживання призводитиь до виникнення конфліктів.

Зазначені обставини були встановлені судом при розгляді справи.

Ухвалою суду від 22 березня 2016 року сторонам було надано строк для примирення тривалістю шість місяців.

Після закінчення строку для примирення шлюбні стосунки між сторонами не відновились, взаємовідносини не покращились.

Позивач категорично заперечує подальше існування даного шлюбу.

Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається.

Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки.

Згідно з роз»ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

.

З огляду на відносини, що склались між сторонами, категоричною позицією позивача щодо неможливості подальшого існування сім»ї, суд вважає, за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім»ї є неможливим в зв»язку з відсутністю бажання позивача на відновлення шлюбних стосунків, відсутністю взаєморозуміння між сторонами та конфліктними відносинами, що склались між ними.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 11.03.2005 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 348 - розірвати.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з моменту проголошення рішення суду до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва.

Суддя: