Справа № 192/2039/16-ц
Провадження № 2/192/331/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" липня 2016 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Щербини Н. О.,
за участю секретаря судового засідання - Сербіної Л.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Солоне цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.
На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 14 листопада 2012 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 31 березня 2016 року утворилася заборгованість в сумі 19 112 гривень 36 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 2 014 гривень 13 копійок, по процентам за користування кредитом в розмірі 13 124 гривні 64 копійки, заборгованості за пенею та комісією в розмірі 2 587 гривень 29 копійок, а також зі штрафу у вигляді фіксованої частини в розмірі 500 гривень і у вигляді процентної складової в розмірі 886 гривень 30 копійок, які в добровільному порядку ОСОБА_1 не сплачує, у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку.
Позивач, який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.47), в судове засідання 21 липня 2016 року не зявився, надавши суду клопотання (а.с.39), відповідно до якого просив розглядати справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити та не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1, який про день та час розгляду справи повідомлений відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання с.Сурсько-Михайлівка, вул.Чапаєва, 64 Солонянського району Дніпропетровської області (а.с.43,47 на звороті), звідки повістка про виклик до суду повернулася з відміткою «за зазначеною адресою не проживає», а про зміну місця проживання ні позивача, ні суд не повідомив, в судове засідання 21 липня 2016 року не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, як не подав і заперечень проти позову та доказів, що їх обґрунтовують.
У звязку з цим, суд вважає можливим здійснювати розгляд справи за відсутності відповідача, оскільки відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та в звязку з неявкою належним чином повідомленого відповідача, за письмовою згодою позивача, у порядку заочного провадження по наявним у справі доказах.
Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом.
Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобовязання є кредитний договір, укладений між сторонами відповідно до вимог ст.1054 ЦК України та вимог ст. 634 ЦК України, який відповідно до ст. 629 ЦК України є обовязковим до виконання сторонами.
Згідно ст.ст.610,611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки.
Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 14 листопада 2012 року шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, був укладений договір про надання банківських послуг б/н (а.с.7).
ОСОБА_1 виявив бажання про оформлення йому платіжної карти кредитка «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та йому за рішенням позивача, був встановлений кредитний ліміт в розмірі 2 000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та зі щомісячним платежем в розмірі 7% від суми заборгованості, але не менше 50 гривень та не більше залишку заборгованості та з встановленим пільговим періодом нарахування відсотків до 55 днів (а.с.7,8).
Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року №СП-2010-256 позивач зобовязався надати відповідачу кредит та за своїм рішенням встановити розмір кредитного ліміту, який був встановлений у відповідності до п. 2.1.1.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг, а відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених п. 2.1.1.12.4 Умов та Правил надання банківських послуг, а банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором (п.2.1.1.12.11- а.с.32). При порушенні клієнтом строків по сплаті процентів за користування кредитом, він зобовязаний сплатити на користь банку неустойку в розмірах, передбачених в п.п.2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.7.4, а за порушення строків по сплаті комісії неустойку в розмірі, передбаченому в п.2.1.1.12.8.1, 2.1.1.15.1 Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.32).
В порушення умов договору відповідач ОСОБА_1не виконав взяті на себе грошові зобовязання та не виплатив у повному обсязі та у встановлені кредитним договором строки суму кредиту, відсотки, нараховані за порушення умов договору та штрафи, у звязку з чим, за розрахунками позивача (а.с.5-6) станом на 31 березня 2016 року утворилася заборгованість в розмірі 19 112 гривень 36 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 2 014 гривень 13 копійок, по процентам за користування кредитом в розмірі 13 124 гривні 64 копійки, заборгованості за пенею та комісією в розмірі 2 587 гривень 29 копійок, що свідчить про істотне порушення відповідачем в односторонньому порядку умов укладеної кредитної угоди, внаслідок чого суд у відповідності до ст.ст. 526, 611,615, 1049, 1054 ЦК України вважає необхідним стягнути зазначену заборгованість з відповідача, оскільки відповідно до вимог ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання.
На підставі зазначеного, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача штраф у вигляді фіксованої частини в розмірі 500 гривень і у вигляді процентної складової в розмірі 886 гривень 30 копійок, які передбачені пунктами п.п.2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.7.4, п.2.1.1.12.8.1, 2.1.1.15.1 Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.10-33).
З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором від 14 листопада 2012 року в розмірі 19 112 гривень 36 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 2 014 гривень 13 копійок, по процентам за користування кредитом в розмірі 13 124 гривні 64 копійки, заборгованості за пенею та комісією в розмірі 2 587 гривень 29 копійок, а також зі штрафу у вигляді фіксованої частини в розмірі 500 гривень і у вигляді процентної складової в розмірі 886 гривень 30 копійок.
Крім того, у звязку із задоволенням позовних вимог, згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526-530, 536, 549-551, 598, 610-615, 624, 625, 638-654, 1046-1056-1 ЦК України; ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд
Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК за кредитним договором б/н від 14 листопада 2012 року заборгованість за кредитом станом на 31 березня 2016 року в розмірі 2 014 (дві тисячі чотирнадцять) гривень 50 копійок, заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 13 124 (тринадцять тисяч сто двадцять чотири) гривні 64 копійки, заборгованість за пенею та комісією в розмірі 2 587(дві тисячі пятсот вісімдесят сім) гривень 29 копійок, штраф у вигляді фіксованої частини в розмірі 500 (пятсот) гривень і у вигляді процентної складової в розмірі 886 (вісімсот вісімдесят шість) гривень 30 копійок, а всього 19 112 (девятнадцять тисяч сто дванадцять) гривень 36 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, а строк на апеляційне оскарження рішення суду починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина