Справа № 357/438/16-ц
У Х В А Л А

"07" липня 2016 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цуранов А. Ю. перевіривши позовну заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ реєстації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С ТА Н О В И В :

В січні 2016 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява ОСОБА_1

Ухвалою судді від 20.01.2016 року позовну заяву, відповідно до вимог ст. 121 ЦПК України, залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом пяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Копія вищевказаної ухвали судді про залишення позову без руху тричі надсилалась позивачу супровідними листами від 21.01.2016, від 10.03.2016 та від 10.05.2016 року за вказаною в заяві адресою.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Згідно ч. 1 ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобовязання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» від 15.07.2002 року Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Згідно ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене та оскільки позивач по справі протягом тривалого часу не вжив будь-яких заходів для виконання ухвали судді від 20.01.2016 року про залишення позовною заяви без руху та не цікавився станом провадження в даній справі, тому на підставі вищевказаної правової норми вважаю за необхідне визнати позовну заяву ОСОБА_1 неподаною та повернути її позивачу.

Крім того, звертаю увагу на ту обставину, що в роз'ясненнях Верховного суду України, які викладені в листі від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо належності до певної національності.

Вказана правова позиція також висловлена в інформаційному листі Апеляційного суду Київської області щодо розгляду справ окремого провадження про встановлення факту належності до певної національності та внесення змін до актових записів цивільного стану від 12.02.2016 року № 07-13/5/2016 року.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 119, 121, 210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ реєстації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення - вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_2