Справа № 310/5869/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Бердянського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Бердянський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, вказуючи, що відповідач, який перебував на обліку в Бердянському міському центрі зайнятості, отримав статус безробітного з 11.12.2015 року по 28.04.2016 року та отримував допомогу по безробіттю. 18.12.2015 року ОСОБА_1 було призначено допомогу по безробіттю як застрахованій особі без урахування страхового стажу в мінімальному розмірі 544 грн. відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 22, ч. 3 ст.23 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Але відповідач до звернення в центр зайнятості мала останнє місце роботи у ФОП ОСОБА_2 в період з 03.08.2015 р. по 10.08.2015 р. на посаді касира торгівельного залу, звільнена з займаної посади 10.08.2015 року за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України відповідно до наказу від 10.08.2015 р. №7. Відповідно до п. 4 ст. 23 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» допомога по безробіттю особам, які звільнилися з останнього місця проживання за власним бажанням без поважних причин, призначається відповідно до ч. ч. 1, 2 цієї стаття, і її виплата починається з 91-го календарного дня, внаслідок чого відповідач незаконно отримала 1702,20 грн. допомоги по безробіттю. Зазначену суму в добровільному порядку відповідач центру зайнятості не повернув, тому просив стягнути з ОСОБА_1 1702,20 грн. незаконно отриманої допомоги по безробіттю, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала.

Відповідач у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутності, позов визнала.

Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим, немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013р. № 198 затверджено «Порядок реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу».

Відповідно до зазначеного порядку реєстрація проводиться за умови пред'явлення паспорта громадянина України або тимчасового посвідчення громадянина України, облікової картки платника податків, трудової книжки (цивільно-правового договору чи документа, який підтверджує період зайнятості), а в разі потреби також військового квитка, диплома або іншого документа про освіту. Особа, яка втратила трудову книжку, пред'являє дублікат трудової книжки чи довідку архівної установи про прийняття та звільнення з роботи або цивільно-правовий договір чи документ, який підтверджує період зайнятості такої особи.

Згідно ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

При реєстрації в Бердянському міському центрі зайнятості відповідачем було надано паспорт, ідентифікацій номер, диплом кваліфікованого робітника за професією бухгалтер серія АР № 24840368 та трудову книжку АА №811294. Відповідно до записів № 7 та № 8 трудової книжки відповідача останнє її місце роботи зазначено TOB «Торгівельний будинок «Амстор» на посаді продавця продовольчих товарів в період з 04.05.2012 р. по 22.12.2014 р. ОСОБА_1 звільнена за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України відповідно до наказу підприємства №2431 к від 22.12.2014 р. На підставі зазначених документів 11.12.2015 року ОСОБА_1 було надано статус безробітної та 18.12.2015 р. їй було призначено допомогу по безробіттю як застрахованій особі без урахування страхового стажу в мінімальному розмірі 544 грн. відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 22, ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а.с.12, 13).

У результаті проведеної позивачем перевірки обґрунтованості виплати матеріального забезпечення відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та відомостей, наданих до Бердянського міського центру зайнятості Державною податковою адміністрацією згідно спільного наказу Міністерства праці та соціальної політики, державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 р. № 60/62 «Про затвердження порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним», було виявлено, що ОСОБА_1 до звернення в центр зайнятості мала останнє місце роботи у ФОП ОСОБА_2 в період з 03.08.2015 року по 10.08.2015 р. на посаді касира торгівельного залу і була звільнена з займаної посади 10.08.2015 р. за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України за наказом фізичної особи - підприємця №7 від 10.08.2015 р. Про зазначене було складено Акт розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 28.04.2016 р. № 54 (а.с.18-19).

Відповідно до п. 2 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їй забезпечення.

Згідно п. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого матеріального забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до п 4. ст. 23 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» допомога по безробіттю особам, які звільнилися з останнього місця роботи за власним бажанням без поважних причин, призначається відповідно до частин першої та другої цієї статті, і її виплата починається з 91-го календарного дня.

Відповідач у порушення вищезазначених нормативних актів не надала документи, які передбачені «Порядком реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу» та не повідомила Бердянський міський центр зайнятості про те, що вона працювала у ФОП ОСОБА_2 з 03.08.2015 року по 10.08.2015 року і була звільнена 10.08.2015 року за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, внаслідок чого безпідставно отримала допомогу по безробіттю за період з 11.12.2015 р. по 28.04.2016 р. у розмірі 1702 грн. 20 коп.

За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю і з відповідача на користь Бердянського міського центру зайнятості підлягає стягненню 1702,20 грн. незаконно отриманої допомоги по безробіттю.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_1 на підставі ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, ст. 1166 ЦК України, ЗУ «Про зайнятість населення», «Порядком реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу», ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Бердянського міського центру зайнятості 1702 грн. допомоги по безробіттю та 1378 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя