Справа № 510/342/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2016 року Ренійський районний суд Одеської області

У складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у залі суду у місті Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

Відповідач у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Позивач у судове засідання не зявися, направив до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, наполягав на задоволенні позову .

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази:

Копія паспорту ОСОБА_1; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 та ОСОБА_4; копія свідоцтва про народження ОСОБА_1М; копія державного акту на земельну ділянку; копія свідоцтва про укладення шлюбу; копія свідоцтва про право на спадщину за законом; копія технічного паспорту на будинок №240 по вул. 28 червня в м. Рені, Одеської області; копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 15 листопада 2014 року померла ОСОБА_3, яка була бабусею позивача. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право власності на земельну ділянку та житловий будинок №240 по вул. 28 червня в м. Рені, Одеської області.

Під час життя померла не залишила заповідальне розпорядження, тому спадкоємство здійснюється за законом.

Спадкоємців першої черги у ОСОБА_3 не було. Матір позивача ОСОБА_4, яка була донькою ОСОБА_3, померла 12 березня 2014 року.

Позивач є спадкоємцем за правом представлення після смерті бабусі. Спадкоємцем також є брат позивача, відвідач по справі ОСОБА_2

До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини спадкоємець не звертався, однак на день смерті проживав разом із спадкодавцем, тобто прийняв спадщину фактично.

Позивач пізніше звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Ця обставина змусила позивача звернутися до суду із заявою при визнання права власності.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Позивач є спадкоємцем за правом представлення після смерті своєї бабусі ОСОБА_3 Він на час відкриття спадщини мешкав разом із спадкодавцем, отже вважається таким, що прийняв спадщину фактично.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Як виходить з матеріалів справи, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті не склала заповіт, тому визнання права власності здійснюється за законом. Позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, та звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, державним нотаріусом ОСОБА_5, було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що у наданих документах відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно.

Таким чином, позивач прийняв спадщину, однак не може оформити її у звязку із обставинами, що не залежать від нього.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на нерухоме майно, яке залишилося після смерті його бабусі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 328, 1217, 1223, 1268, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку (кадастровий номер 02:006:0071) площею 0,1000 га, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №702174, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами №240 по вул. 28 червня в м. Рені, Одеської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.В. Сорокін