У х в а л а

іменем україни

09 листопада 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Демяносова М.В.,Ситнік О.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз про стягнення вихідної допомоги, компенсацію за невикористану відпустку, заробітної плати, та середнього заробітку за затримку розрахунку, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Донецької області від 17 травня 2016 року та касаційною скаргою Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз на рішення Краматорського міського суду від 18 січня 2016 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 17 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз про стягнення вихідної допомоги, компенсацію за невикористану відпустку, заробітної плати, та середнього заробітку за затримку розрахунку.

На обґрунтування позову зазначила, що на підставі наказу № 43/к від 16 квітня 2015 року, позивач була звільнена згідно п.6 ст. 36 КЗпП із Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз. Згідно вказаного наказу відповідач зобов'язався сплатити компенсацію за невикористану відпустку при наявності фінансування із державного бюджету. 28. квітня 2015 року, позивач звернулася із заявою до відповідача про виплату заробітної плати з серпня 2014 року по 16 квітня 2015 року, а також вихідної допомоги та компенсації за невикористану відпустку, а всього 40 200 грн. Лише в червні 2015 року, позивач отримала письмову відповідь, що їй відмовлено у виплаті. Згідно наданого розрахунку відповідач зобов'язаний сплатити 2 551 грн 24 коп. за всі дні невикористаної відпустки. Також позивачка вважає, що відповідач повинен сплатити середній заробіток за весь час простою з серпня 2014 року по 16 квітня 2015 року в сумі 26 468 грн 83 коп, так як затримка виникла не з її вини. За навмисну затримку у виплаті, відповідач винен сплатити за три дні в квітні 2015 року - 512 грн 40 коп.; за 18 днів в травні 3 074 грн 40 коп.; за 21 день в червні - 3 586 грн 80 коп.; за 23 дні в липні - 3 928 грн 40 коп.; за 20 днів в серпні - 3 416 60 грн; за 22 дні в вересні - 3 757 грн 60 коп.; за 22 дні в жовтні - 3 757 грн 60 коп., а всього 21 796 грн 20 коп.

Таким чином позивач просила стягнути з відповідача, 2 103 грн 58 коп. вихідної допомоги; 2 551 грн 24 коп. компенсацію за невикористану відпустку; 26 469 грн 83 коп. заробітну плату за період з серпня 2014 року по 16 квітня 2015 року; 21 796 грн 20 коп. за затримку виплат на день звільнення, а всього 52 920 грн 85 коп. та по 170 грн 80 коп. щодня по день фактичного розрахунку за затримку у виплаті всіх сум при звільненні з листопада 2015 року.

Рішенням Краматорський міський суд Донецької області від 18 січня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз на користь ОСОБА_4 заборгованість по заробітній платі в сумі за період з серпня 2014 року по 16 квітня 2015 року у розмірі 26 469 грн 83 коп., вихідної допомогу 2 103 грн 58 коп.; 2 551 грн 24 коп. компенсацію за невикористану відпустку; середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 16 квітня 2015 року по 18 січня 2016 року у розмірі 10 000 грн, а всього 41 124 грн 65 коп.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 17 травня 2016 року рішення Краматорський міський суд Донецької області від 18 січня 2016 року в частині задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості по заробітній платі скасовано та у задоволенні цієї частини позовних вимог відмовлено.

Рішення в частині стягнення компенсації за невикористану відпустку та судового збору змінено.

Стягнуто з Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз на користь ОСОБА_4 компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 2 069 грн 28 коп..

Стягнуто з Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз на користь держави судовий збір у розмірі 582 грн 13 коп.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4просить скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз просить скасувати оскаржувані судові рішення та закрити провадження у справі, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки порушене питання чинним законодавством не врегульовано та підтвердні документи знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, здійснити розрахунки із звільненими працівниками буде можливо після повернення згаданої території під контроль української влади.

Виходячи із підстав, передбачених ст. ст. 83, 116, 117 КЗпП України, ст. 24 ЗУ «Про відпустки», Постанови КМУ від 08 лютого 1995 року № 100 «Порядок обчислення середньої заробітної плати», апеляційний суд дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі за період з серпня 2014 року по 16 квітня 2015 року у розмірі 26 469 грн 83 коп., вихідної допомоги 2 103 грн 58 коп.; 2 551 грн 24 коп. компенсацію за невикористану відпустку; середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 16 квітня 2015 року по 18 січня 2016 року у розмірі 10 000 грн., а всього 41 124 грн 65 коп.

Доводи касаційних скарг висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_4 та Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 17 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

М.В.Демяносов

О.М.Ситнік