ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8696/16-ц
провадження № 4-с/753/232/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Комаревцевої Л.В.

за участю секретаря - Борисова М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕВА Україна» на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови про стягнення виконавчого збору, зобов'язання вчинити дії, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діта ЕСТФАРМ», -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ТЕВА Україна» звернулось в суд із скаргою на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Онопрієнко І.В., в якій просить суд визнати дії державного виконавця неправомірними та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 20.04.2016 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 22.12.2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Онопрієнко І.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №753/18609/15, виданого Дарницьким районним судом м.Києва 16.12.2015 року, з наданням боржнику у 7-денний строк з дня винесення (отримання) постанови самостійно виконати рішення суду.

Скаржником 25.12.2015 року державному виконавцю було направлено письмове повідомлення про самостійне повне виконання рішення, шляхом добровільної сплати боргу в межах строку для добровільного виконання без застосування декржавним виконавцем примусових заходів.

Але державним виконавцем не було винесено постанови про закриття виконавчого провадження, у той же час 20.04.2016 року ДВС винесено постанову про стягнення виконавчого збору, мотивуючи це тим, що скаржником рішення було виконано частково та залишок боргу становить 84 285,03 долари США, внаслідок чого державний виконавець розрахував до сплати скаржнику виконавчий збір у сумі 8428,50 доларів США.

Скаржник вважає вказану постанову незаконною, адже перерахування суми боргу на рахунок стягувача ТОВ «Діта ЕСТФАРМ» із значним порушенням строків відбулось саме з вини ДВС.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав викладене в скарзі та просив її задовольнити.

Представник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в судове засідання з'явився, вимог скарги не визнав, на виконання ухвали суду від 04.07.2016 року надав завірену копію виконавчого провадження ВП №49710876, крім того, подав письмові заперечення на скаргу.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. А частиною 2 ст. 384 цього Кодексу встановлено, що скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження та встановлено судом, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Онопрієнко І.В. 22.12.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №49710876, в якій зазначено 7-денний строк для добровільного її виконання з дня винесення (отримання).

ТОВ «ТЕВА Україна», 24.12.2015 року, тобто у встановлений постановою державного виконавця строк на добровільне виконання рішення, добровільно сплатило борг у сумі 571 968,08 допарів США, що за курсом Національного банку України на дату здійснення платежу еквівалентно 13 153 721,53 грн. на користь ТОВ «Діта ЕСТФАРМ» на реквізити Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що підтверджується платіжним дорученням №1235 від 24.12.2015 року.

Скаржником було повідомлено ДВС про самостійне повне виконання рішення письмовим повідомленням від 25.12.2015 року, яке того ж дня було направлено поштовим зв"язком на адресу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Однак, 20.04.2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Онопрієнко І.В. винесено постанову про стягнення виконавчого збору у сумі 8428,50 доларів США, оскільки скаржником не у повному обсязі виконано рішення та станом на 23.03.2016 року наявний залишок боргу у сумі 84 285,03 доларів США.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, скаржником вчасно та у повному обсязі було виконано рішення та сплачено повну суму боргу в еквіваленті за курсом Національного банку України на дату здійснення платежу у національній валюті - гривні.

Разом з тим, державним виконавцем у пропущені строки було винесено оскаржувану постанову, оскільки згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.12.2015 року боржнику надано 7-денний строк для добровільного виконання рішення, що становив до 28.12.2015 року.

З викладеного вбачається, що на восьмий день добровільного невиконання боржником рішення, державний виконавец мав постановити постанову про стягнення виконавчого збору, з визначенням суми, вираженої у валюті, у зв"язку із частковим виконанням боржником рішення, тоді як вказану постанову державним виконавцем було винесено 20.04.2016 року, тобто майже через чотири місяці після спливу строку на добровільне виконання рішення.

Відповідно до п. 4.1.6. Інструкції з організації примусового виконання рішень, вилучена готівка в національній та/або іноземній валюті не пізніше наступного робочого дня зараховується державним виконавцем на відповідний рахунок органу ДВС для покриття витрат на організацію та проведення виконавчих дій, покриття боргу за виконавчими документами та стягнення виконавчого збору, а також на повернення авансового внеску та стягнення штрафів, накладених державним виконавцем на боржника, якщо такі мали місце. Витрати, пов'язані із зарахуванням коштів на відповідний рахунок органу ДВС (комісія банку), є витратами на організацію та проведення виконавчих дій та покриваються за рахунок вилучених у боржника коштів. Документ, який підтверджує внесення коштів на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, приєднується до акта вилучення готівки та підшивається разом з актом до матеріалів виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Онопрієнко І.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.12.2015 (а.с 64) про стягнення з ТОВ «ТЕВА Україна» суми боргу в іноземній валюті - в доларах США (571 968,08 доларів США), тоді як ТОВ «ТЕВА Україна» сплачено кошти в еквіваленті за курсом Національного банку України на дату здійснення платежу у національній валюті - гривні (13 153 721,53 грн.).

Згідно розпорядження №385/13, державний виконавець Онопрієнко І.В., керуючись ст.45 Закону України «Про виконавче провадження», надала розпорядження щодо перерахунку сплачених ТОВ «ТЕВА Україна» у сумі 13 153 721,53 грн. на рахунок Міністерства юстиції в АТ "Укрексімбанк" для подальшого конвертування в долари, хоча вказана стаття Закону України «Про виконавче провадження» не надає права державному виконавцю самостійно давати розпорядження на конвертування валюти.

Разом з тим, в матеріалах завіреної копії виконавчого провадження відсутня ухвала суду про заміну способу та порядку виконання судового рішення з валютного на національний грошовий еквівалент.

Згідно з ч. 3 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Крім того, як вказано у постанові Верховного суду України № 3-217гс від 28.01.2015 сплив строку, наданого на добровільне виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує стягнення виконавчого збору боржника. Виконавчиз збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Приймаючи до уваги самостійне виконання боржником рішення, в межах строку для його добровільного виконання, винесення оскаржуваної постанови з порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження" та безпідставне стягнення з боржника грошових коштів в національній валюті, враховуючи, що виконавче провадження відкрито про стягнення 571 968,08 доларів США, а матеріали справи не містять ухвали суду про зміну способу та порядку виконання судового рішення, суд приходить до висновку про визнання неправомірними дій державного виконавця по винесенню оскаржуваної постанови та скасування постанови про стягнення виконавчого збору.

Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога скаржника щодо зобов"язання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Онопрієнко І.В. вчинити дії щодо закриття виконавчого провадження №49710876, оскільки державний виконавець є суб"єктом владних повноважень та має право самостійно приймати рішення, які відносено до його компетенції відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 25, 31, 47 Закону України «Про виконавче провадження», стст. 383-389 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕВА Україна» на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови про стягнення виконавчого збору, зобов'язання вчинити дії, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діта ЕСТФАРМ»- задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Онопрієнко І.В. стосовно стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕВА Україна» виконавчого збору у сумі 8428,50 доларів США.

Скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Онопрієнко І.В. про стягнення виконавчого збору №49710876 від 20 квітня 2016 року.

У задоволенні вимог скарги про зобов`язання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вжити необхідних дій щодо закінчення виконавчого провадження ВП № 49710876 на підставі п. 8 ч.1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ Л.В. КОМАРЕВЦЕВА