УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Журавель В.І., Черненко В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Служба у справах дітей Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області, прокурор Житомирського району Житомирської області, про визначення місця проживання дітей за касаційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 29 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 17 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із указаним вище позовом, посилаючись на те, що вона та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка зазначала, що сторони проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують.

Враховуючи те, що діти проживають з нею, але відповідач без її згоди забирає їх, позивачка просила визначити місце проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з нею.

У липні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з зустрічним позовом, у якому просив визначити місце проживання дітей з ним.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що ОСОБА_4 та її батьки порушують права дітей і мають негативний вплив на них, забороняють спілкуватися з ним.

Протокольною ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 29 жовтня 2015 року відмовлено у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_5

Заочним рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 29 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 17 березня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю - ОСОБА_4

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення його зустрічного позову та відмову у задоволенні первісного позову ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно застосувавши положення ст. 161 СК України, оцінивши докази відповідно до ст. 212 ЦПК України, врахувавши всі обставини у справі, зокрема, ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, матеріально-побутові умови проживання сторін, з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 разом із матір'ю є найбільш доцільним і відповідає їхнім інтересам.

Колегія суддів погоджується із такими висновками.

Доводи касаційної скарги про те, що судом не було розглянуто зустрічний позов колегія відхиляє, оскільки з матеріалів справи вбачається, що суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_5 про прийняття до розгляду зустрічного позову та його додатків (т. 1 а.с. 92).

Ухваласуду про відмову у прийнятті зустрічного позову оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, оскільки це не передбачено ст. 293 ЦПК України. Крім того, така ухвала не перешкоджає реалізації права на звернення за судовим захистом шляхом пред'явлення самостійного позову.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, порядку збирання та надання суду.

Оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшли висновку про задоволення позову ОСОБА_4

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 29 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 17 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіБ.І. Гулько
В.І. Журавель

В.А. Черненко