пр. № 2/759/972/16
30 червня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва
в складі: головуючого Морозова М.О.
при секретарі Самчик І.М.,
розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу грошових коштів,
В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про слухання справи без його участі, провівши заочний розгляд, тому суд, враховуючи матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір по суті без участі представника позивача.
Відповідач неодноразово в судові засідання не з'являвся, належним чином по останньому відомому його місцю проживання судові повістки направлялись, як вбачається з судових повісток, вони повертаються назад до суду без вручення адресату з позначками поштового відділення, що обслуговує останнє відоме місце проживання відповідача,-„за закінченням встановленого строку зберігання", по даним адресного бюро відповідач не значиться зареєстрованим по м. Києву та Київській області, тому він викликався в судове засідання і через пресу, отже суд, враховуючи матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача, відповідно до ст.ст. 74, 76, 169, 224 ЦПК України провівши заочний розгляд справи.
Суд, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав.
01.07.2013 р. між ПрАТ «Лафорт» (як клієнт) та ТОВ «Маркс.Капітал» (як фактор) укладено договір №01/01-07 2013 Р про надання фінансових послуг факторингу, за яким клієнт відступив фактору свої права грошових вимог до боржників. Фактор отримав відповідно до ст.ст. 1077, 1078 ЦК України право вимоги відшкодуваня у порядку регресу збитків, завданих страхувальнику по договору страхування. Тому, право вимоги до відповідача перейшло позивачу згідно договору про надання фінансових послуг факторингу та Додатку №1 до цього договору (а.с.4-14).
Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно абз. «в, г» п.п. 38.1.1. п. 38.1.ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він, зокрема, після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди; не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2. пункту 33.1. ст. 33 цього Закону.
Згідно п.33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності ( у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.
Аналогічні положення містяться в Договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного відповідачем та ПрАТ «СК «Лафорт» (а.с. 17).
Позовні вимоги у повному обсязі підтверджуються письмовими доказами, наданими подавачем позивачу при подачі позову до суду (а.с.15-46).
Оцінюючи в сукупності надані докази, суд вважає, що підлягають відшкодуванню позивачу відповідачем грошові кошти по виплаті страхового відшкодування в розмірі, вказаному в позовній заяві.
Згідно ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Заокном порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Згідно п.36.4 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування.
Від відповідача заперечень на позов та доказів у їх підтвердження не надано.
Суд виходить із з'ясованих конкретних обставин по справі та наявних в справі доказів, наданих з боку подавача позову, та діє відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України.
Таким чином, доводи представника позивача щодо позовних вимог є обгрунтованими, підтверджуються дослідженими у сукупності судом письмовими доказами, і тому позов підлягає задоволенню в обсязі заявлених позовних вимог в силу закону.
В силу вимог ст.88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати по справі в сумі 1218 грн.., понесені позивачем при подачі позову до суду за сплату судового збору, та понесені витрати по виклику відповідача через пресу в сумі 420, що підтверджується платіжним дорученням №412 від 12.10.2015 р., рахунком №6888 від 26.05.2016 р. (а.с.3, 85).
На підставі викладеного, керуючись ст. 1191 ЦК України, ст.ст. 3, 22, 33, 35, 36, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ст.ст. 10, 60, 74, 88, 169, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд
Заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копій цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя