Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Дехта Р.В., за участю секретаря Більченко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок смертю батька, -

в с т а н о в и в:

22 грудня 2015 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_7 звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом про стягнення моральної шкоди, спричиненої смертю батька позивача. В позовній заяві зазначено, що його батько позивача - ОСОБА_4 тривалий час працював на підприємстві в шкідливих умовах праці та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок отримання професійного захворювання що виникло через неналежне забезпечення відповідачем умов праці на підприємстві. Вважає, що ушкодження здоров'я батька позивача ОСОБА_1 виникло з вини Відповідача і тому він переносить моральні переживання які полягають в наступному: ОСОБА_1 втратив рідну йому людину через що постійно перебуває у напруженому стані оскільки думки про смерть батька не залишають його. В зв'язку з вищевказаним просить стягнути з Відповідача - Публічного акціонерного товариство «Євраз Суха Балка» моральну шкоду, завдану смертю батька в розмірі 220 000 гривень, без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Представник Позивача -ОСОБА_7 який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні зазначив щодо можливості розгляду справи за відсутністю його довірителя та підтримав заявлені позовні вимоги, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві зазначив, що саме з вини підприємства - Відповідача, Позивач переніс, переносить та буде переносити нервові потрясіння та душевні страждання, в зв'язку зі смертю батька.

Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» Павлова Н.Ф. в судовому засіданні позов не визнала та заперечувала проти його задоволення у повному обсязі через недоведеність наявності моральних страждань ОСОБА_1 та відсутність будь яких належних доказів по суті .

Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Рішення суду повинно відповідати вимогам ст. 213 та ст.215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі».

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом було роз'яснено представнику позивача право заявляти клопотання про витребування судом доказів, якщо у сторін існують складності в їх отриманні, подавати відповідні докази, заявляти клопотання про витребування документів та призначення експертиз по справі.

Представник позивача судових засіданнях відмовилися надати судові додаткові докази, просив суд розглянути справу на підставі доказів, що є в матеріалах справи.

Представник відповідача в судових засіданнях відмовився надати судові додаткові докази, просив суд розглянути справу на підставі доказів, що є в матеріалах справи.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_4 що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно наданої до матеріалів справи трудової книжки видно, що батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в період з 03 липня 1989 року по 02 лютого 2004 року працював на шахті ім. Фрунзе Рудоуправління ім.. ХХ партз'їзду (нині - ПАТ «Євраз Суха Балка» ) підземним прохідником та учнем електрослюсаря. Тривала праця підземним прохідником в умовах впливу шкідливих факторів викликала у ОСОБА_4 захворювання на іоніотуберкульоз, сідеросілікоз першого ступеню, очагового туберкульозу верхньої долі правого легеню, емфізему легенів першого ступеню, яке за результатами розслідування було визнано професійним захворюванням.

Судом установлено в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 з липня 1989 року по лютий 2004 року працював на різних посадах на шахті ім. Фрунзе ПАТ «Євраз Суха Балка». Тривала праця в умовах впливу шкідливих факторів викликала у ОСОБА_4 професійне захворювання розслідування професійного захворювання від 2 червня 2013 року причиною виникнення професійного захворювання ОСОБА_4 було визнано його працю у шкідливих умовах. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Згідно з висновком експертної комісії комунального закладу «Обласний центр медичної соціальної експертизи» Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 20 листопада 2013 року № 52 встановлено причинний звязок смерті з установленим йому за життя професійним захворюванням (а.с. 6).

Відповідно до п.15 Акту розслідування професійного захворювання №21 від 02.06.2003 року що міститься в матеріалах справи видно, що причиною виникнення професійного захворювання у ОСОБА_4 було визнано його роботу протягом 13 років 11 місяця в умовах несприятливого мікроклімату та підвищеної запиленості робочих місць. Винність підприємства у виникненні у ОСОБА_4 професійного захворювання встановлено п.17 Акту розслідування, відповідно до якого визнано, що за період його роботи керівництво відповідача не виконувало вимоги ст.153 КЗпП України в частині створення на робочих місцях належних, безпечних і здорових умов праці відповідно до вимог нормативних актів з охорони праці.

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області (актовий запис № 1512 від 21.09.2012 року) видно , що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. За висновком експертної комісії Комунального закладу «Обласний центр медичної соціальної експертизи» департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської обласної державної адміністрації № 53 від 20.11.2013 року встановлено причинний зв'язок смерті ОСОБА_4 з встановленим йому за життя професійним захворюванням.

В судовому засіданні судом встановлено, що приватне акціонерне товариство «Євраз суха балка» до зміни типу мало назву Публічне акціонерне товариство «Євраз суха балка», та є повним правонаступником Публічного акціонерного товариства «Євраз суха балка», ВАТ «Суха балка», Державного рудника «Суха Балка», що підтверджується пунктом 1.2 Статуту ПрАТ «Євраз суха балка», затвердженого Рішенням річних загальних зборів акціонерів ПрАТ «Євраз Суха балка», протокол №29(7) від 29 квітня 2016 року та випискою є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Оцінивши докази суд вважає їх належними, допустимими та приймає їх.

Також судом встановлено факт спричинення Позивачеві моральних страждань через смерть батька. Смертю батька порушений звичайний спосіб його життя, втрата близької людини.

Відповідно до ст.ст.1,3; ст.43, частини першої та другої ст.46 Конституції України Україна як соціальна держава, зміст і спрямованість діяльності якої визначають права і свободи людини та їх гарантії, проголосила право громадян на належні, безпечні і здорові умови праці, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника.

Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною 1 статті 1167 Цивільного кодексу України встановлено, моральна шкода нанесена фізичній особі неправомірними рішеннями, діяльністю чи бездіяльністю, відшкодовує особа котра його нанесла, при наявності його вини.

Згідно ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім'єю, тобто моральна шкода, завдана членам сім'ї та іншим особам, які мають на це право, смертю працівника згідно ч.2 ст.1162 ЦК України відшкодовується роботодавцем.

Конституційний Суд України в абзаці 9 п.5 Рішення №20-рп/2008 (справа про страхові виплати) зазначив, що скасування норм Закону України №1105-Х1У „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричини втрату працездатності" в частині відшкодування моральної шкоди потерпілим Фондом соціального страхування від нещасних випадків, не тягне за собою порушення прав громадян на відшкодування моральної шкоди, оскільки ст..67 ЦК України їм надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого органу (роботодавця).

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно - правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до пунктів 1, 4 "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

За змістом статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи виникає у зв'язку з настанням певних подій: каліцтва, ушкодження здоров'я або смерті фізичної особи.

Отже, право члена сім'ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв'язку зі смертю особи, спричиненню професійним захворюванням, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності професійного захворювання і причинного зв'язку між смертю і професійним захворюванням, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім'ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент.

Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.

За умови коли виробнича травма мала місце до 1 січня 2004 року (набрання чинності ЦК України), а смерть фізичної особи настала після зазначеної дати, при наявності причинного зв'язку з виробничою травмою, до правовідносин про відшкодування моральної шкоди членам сім'ї померлого підлягають застосуванню положення статті 1168 ЦК України.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Представник відповідача, на підставі ст.. 60 ЦПК України не надав доказів на спростування тверджень позивачки та на обґрунтування своїх заперечень. З урахуванням викладених обставин та наданих в порядку ст.. 60 ЦПК України доказів, суд вбачає наявність спричинення позивачці моральної шкоди.

Таким чином, суд не може погодитися із запереченнями представника Відповідача, оскільки матеріалами справи встановлено, що саме Відповідач - приватне акціонерне товариство «Євраз Суха Балка» має нести відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачеві.

Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення ОСОБА_1 моральної шкоди, суд вважає, що причинена моральна шкода, в зв'язку зі смертю батька, підлягає частковій компенсації.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди у зв'язку зі смертю батька позивача, суд виходить із суми, яку визначив Позивач в позовній заяві, тобто - 220 000 гривень 00 копійок, також, суд враховує, характер та об'єм її душевних, психічних страждань, в зв'язку зі смертю близької людини, враховується факт, що дійсно позивач ОСОБА_1 являється рідним сином померлого ОСОБА_4 який тривалий час працював на підприємстві у Відповідача, докази того, що смерть працівника настала через отримання професійних захворювань, встановлення факту вини підприємства - Відповідача, наявність перенесених страждань Позивача по теперішній час тому суд вважає, визначений Позивачкою розмір моральної шкоди завищеним і таким, що не відповідає ступеню вини Відповідача, а тому вважає, що компенсацію за заподіяні моральні страждання слід призначити у розмірі 45 500, 00 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які зазнає Позивач, а в задоволенні іншої частини позову слід відмовити.

Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, суд керувався тим, що: позивач зазнав душевних страждань у зв'язку зі смертю батька, що втрата рідної людини є найвищою немайновою втратою, яка не підлягає відновленню; позивач позбавлений можливості матеріальної та моральної підтримки батька у подальшому своєму житті; відновити попередній стан життя позивача неможливо, тому із засад розумності та справедливості вважає обґрунтованим розмір моральної шкоди в розмірі, що зазначений вище.

Згідно ст.. 5 Закону України «Про судовий збір» Позивач звільнений від сплати судового збору.

На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 551 гривень 20 копійок.

Керуючись ст.ст.3, 27,31,120 Цивільного процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника внаслідок професійного захворювання - задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Євраз Суха Балка" (Ідентифікаційний код юридичної особи 00191329) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 суму грошових коштів в розмірі 45 500 (сорок п'ять тисяч п'ятсот) гривень 00 копійок на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок смертю батька.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Євраз суха балка" (Ідентифікаційний код юридичної особи 00191329) на користь держави - судовий збір в розмірі 551 гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення усіма учасниками процесу в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 12 липня 2016 року.

Суддя: Р. В. Дехта