Справа № 361/3855/15-ц Головуючий у І інстанції Василишин В. О.
Провадження № 22-ц/780/1302/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 12.07.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

12 липня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Поліщука М.А., Яворського М.А.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року позивач ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявлені вимоги мотивував тим, що 14 березня 2012 року між банком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № BL_NK00098752, за умовами якого банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 19900 грн. до 14 березня 2015 року під 15 % річних та із щомісячною платою у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,75 % від суми кредиту. Зобовязання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також сплати за управлінням кредиту, які передбачені п. 2.5 кредитного договору, відповідач порушив, в звязку із чим станом на 27 травня 2015 року заборгованість за кредитним договором становить 14255,35 грн. Просив стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором 14255,35 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2015 року в задоволенні позову ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» відмовлено.

Позивач ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», не погоджуючись із рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2015 року, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що при складанні позову позивачем було допущено технічну помилку, а саме до позовної заяви помилково додано копію іншого кредитного договору. Проте суд, встановивши невідповідність тексту позовної заяви до доданої копії кредитного договору, не зясував причину даного факту, не встановив фактичні обставини справи, а отже безпідставно відмовив в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Звертаючись до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, позивач посилався на обставини укладення 14 березня 2012 року між банком та ОСОБА_2 кредитного договору № BL_NK00098752, за умовами якого банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 19900 грн. до 14 березня 2015 року.

До позову позивачем додано договір банківського обслуговування № BLаЖГ00014533 від 23 лютого 2011 року, укладений між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_2, який згідно його умов є комплексним і містить як норми, що регулюють правовідносини між сторонами, повязані з кредитуванням, так і положення, які регулюють відкриття та обслуговування поточного рахунку, де позичальник виступає держателем.

Також згідно меморіального ордеру № 662810 від 14 березня 2012 року ОСОБА_2 отримав 19990 грн., призначення платежу видача кредиту БСК/297091813.

Крім того, до позову додано розрахунок заборгованості за кредитним договором № BL_NK00098752 від 14 березня 2012 року.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно із ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» розяснено, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Як вбачається із доказів, наявних в матеріалах справи, реквізити договору від 23 лютого 2011 року та меморіального ордеру від 14 березня 2012 року про видачу кредитних коштів відрізняються від реквізитів кредитного договору від 14 березня 2012 року, невиконання вимог якого, на думку позивача, є підставою позову, а отже докази, наявні в матеріалах справи, є неналежними, як не підтверджують, так і не спростовують обставин, на які посилається позивач, і на думку колегії суддів, є наслідком помилки при формуванні матеріалів позовної заяви.

Таким чином, для зясування обставин, що мають значення для справи, суд повинен був зясувати обставини укладення позивачем кредитного договору та доведеність вимог належними та допустимими доказами і ухвалити рішення на підставі їх повного, обєктивного та безпосереднього дослідження, але з невідомих причин усунувся від цього.

При цьому висновками суду першої інстанції не спростовано доводи позивача про укладення кредитного договору від 14 березня 2012 року та не надано належної оцінки розрахунку заборгованості за кредитним договором від 14 березня 2012 року, який доданий позивачем до позовної заяви (а. с. 4).

Отже, оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене в результаті неповного зясування обставин, що мають значення для справи, воно не може вважатися законним і обґрунтованим і підлягає скасуванню.

Вирішуючи вимоги ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» про стягнення заборгованості із ОСОБА_2 за кредитним договором, колегія суддів виходить із наступного.

Під час розгляду апеляційної скарги ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» надано договір BL_NK00098752 від 14 березня 2012 року, укладений із ОСОБА_2, згідно п. п. 1.1 1.7 якого банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 19900 грн.

Згідно п. 2.4.2 договору проценти та комісію за управління кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному у додатку № 1 до цього договору.

Згідно п. 3 Спеціальної частини договору, процентна ставка за договором встановлена на рівні 15 % річних.

Згідно п. 4 Спеціальної частини договору, щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом встановлена в розмірі 1,50 % від суми кредиту.

Згідно п. 2.5.2 договору позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок банку, вказаний у п. 6 Спеціальної частини договору, у валюті кредиту, шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших сум платежів, встановлених в графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом.

Згідно п. 4.3 договору, у випадку прострочення позичальником сплати за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка 0,50 % та те, що пеня розраховується за методом «факт/360», зазначено у п. 9 Спеціальної частини договору.

Згідно розрахунку, наданого ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», загальна сума заборгованості ОСОБА_2 за даним кредитним договором станом на 27 травня 2015 року становить 14255,35 грн., з них прострочена до повернення сума кредиту 4992,82 грн., прострочені проценти за користування кредитом 345,75 грн., прострочена комісія за управління кредитом 899,55 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 8017,23 грн.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Факт отримання заборгованості і її розмір відповідачем ОСОБА_2 не заперечений, а отже колегія суддів приймає розрахунок ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» за достовірний.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 на умовах, встановлених кредитним договором, своєчасно не виплачує суму боргу за кредитом та строкові платежі, тим самим не виконує належним чином покладені на нього за кредитним договором зобовязання, права позивача як кредитора є порушеними і підлягають захистові, тому суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 14255,35 грн. підлягає стягненню на користь позивача із відповідача.

При цьому відповідач у судових дебатах просив зменшити суму заборгованості, що зафіксовано в журналі судового засідання за 14 грудня 2015 року (а. с. 100).

Оскільки суд першої інстанції не вирішував даного клопотання в звязку із відмовою в задоволенні позову, воно підлягає вирішенню апеляційним судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Разом із тим позивачем не надано підтвердження наявності інших обставин, які мають істотне значення, як того вимагає ч. 3 ст. 551 ЦК України, відтак підстави для зменшення розміру неустойки відсутні і заборгованість підлягає стягненню із нього в повному обсязі.

За таких обставин рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного зясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені із порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є підставами для його скасування із ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України колегія суддів здійснює розподіл судових витрат та стягує із відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 267,96 грн. за подання апеляційної скарги, і в доход держави 243,60 грн. за предявлення позову особою, звільненою від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк»задовольнити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2015 рокускасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк»заборгованість у розмірі 14255,35 грн. за кредитним договором № BL_NK00098752 від 14 березня 2012 року, яка складається з наступного: прострочена до повернення сума кредиту 4992,82 грн., прострочені проценти за користування кредитом 345,75 грн., прострочена комісія за управління кредитом 899,55 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 8017,23 грн., а також судовий збір в розмірі 267,96 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 243,60 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц

Судді: Поліщук М.А.

ОСОБА_3