Справа № 4-с/331/32/2016
У Х В А Л А

17 червня 2016 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Скользнєва Н.Г., перевіривши відповідність скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2, заінтересована особа : товариство з обмеженою відповідальністю « ОТП Факторинг Україна», вимогам ст. ст. 119, 120 ЦПК України,

В С Т А Н О В И Л А :

16.06.2016 р. ОСОБА_1, в порядку ст. 383 ЦПК України, звернулася до суду зі скаргою, в якій просить суд :

●визнати дії головного державного виконавця Смертіна О.С. щодо передачі на реалізацію нежилого приміщення № 39 в буд. 43 по пр. Леніна в м. Запоріжжі незаконними;

●зобов»язати вчинити комплекс необхідних дій щодо відкликання заявки про примусову реалізацію зазначеного нерухомого майна.

Проаналізувавши зміст скарги, суддя прийшов до наступного.

Згідно п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 р. « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах ( далі постанова Пленуму) , скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положенням ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3-5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обгрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК.

Зміст скарги не відповідає вимогам п.3 ч.2 ст. 119 ЦПК України та п.4 ч.7 ст.82 Закону про виконавче провадження, з наступних підстав.

Так, у першій вимозі заявниця просить суд визнати дії державного виконавця щодо передачі на реалізацію нерухомого майна незаконним. Проте, чітко не зазначає які конкретно дії державного виконавця вона просить визнати незаконними та не вказує норму закону, яку порушено державним виконавцем.

У другій вимозі заявниця просить суд зобов»язати орган виконавчої служби вчинити комплекс дій щодо відкликання заявки про примусову реалізацію нерухомого майна. При цьому, по тексту скарги не зазначає, коли саме та ким була підписана заявка на реалізацію арештованого майна ; коли саме та якій установі ( Організатору) надіслана така заявка для внесення інформації про проведення електронних торгів у Систему.

Вищезазначене свідчить про невідповідність скарги вимогам п.5 ч.2 ст. 119 ЦПК України.

На підставі викладеного, заявниці слід усунути недоліки скарги шляхом надання суду скарги в новій редакції, яка повинна містити, в тому числі чітко та конкретно викладений зміст скарги ( її прохальна частина) ; повне викладення обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги конкретні дії, виконані державним виконавцем, які, як на думку заявника, є незаконними, та норми закону, які він порушив такими своїми діями ; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, на яку заявник буде посилатися в обґрунтування своєї позиції.

Надалі, згідно ч.1 ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Частина 2 ст. 385 ЦПК України зазначає, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У пункті 16 постанови Пленуму зазначено, що якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при прийнятті та повертається заявникові.

Стосовно строку звернення до суду зі скаргою суд зауважує, що скарга містить суперечливі дані щодо строку, коли заявник дізнався про порушення його прав. Отже судом звертається увага заявника на чітке дотримання положень ст. 385 ЦПК України.

Крім того, суд звертає увагу заявника на положення ст. 12 Закону про виконавче провадження права і обов»язки сторін та інших учасників виконавчого провадження, реалізація яких дозволить заявнику у повному обсязі виконати вимоги суду, викладені по тексту ухвали, у строки, передбачені законом та додати до скарги обов»язкові докази по справі.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, а в даному випадку скарга, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119 -121 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И Л А :

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2, заінтересована особа : товариство з обмеженою відповідальністю « ОТП Факторинг Україна», залишити без руху.

Зобов»язати заявника у строк, який не може перевищувати п»яти днів з дня отримання ухвали надати суду скаргу в новій редакції, з чітким та вірним викладенням змісту вимог, з викладенням по тексту скарги всіх обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги ; з зазначенням по тексту скарги доказів, що підтверджують кожну обставину, на яку заявник посилається в обґрунтування своєї позиції, з урахуванням інших зауважень судді, викладених по тексту ухвали , з наданням суду обов»язкових доказів по справі, та з дотримання інших вимог ст. 119 ЦПК України та ст. 120 ЦПК України.

Розяснити, що інакше скарга буде вважатися неподаною та повернута заявникові .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : Н.Г.Скользнєва

17.06.2016