Провадження № 2/761/9316/2016
У Х В А Л А

21 грудня 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Макаренко І.О. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання правочину недійсним та застосування наслідків недійсності правочину, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

Так, відповідно до ст. 119 ЦПК України в позовній заяві має бути вказано ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обгрунтовує позовну заяву, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

У позові позивач просить суд звільнити її від сплати судового збору враховуючи її майновий стан.

Згідно ч. 2 ст. 79 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою звільнити від оплати судових витрат, відстрочити або розстрочити їх сплату.

В поданому позові не зазначено жодної обставини та/або причини, на підставі яких суд може винести ухвалу про звільнення позивача від сплати судового збору.

Позивач, заявляючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, не подав доказів на підтвердження свого незадовільного майнового стану, а тому підстав для відстрочення або звільнення від сплати судового збору позивачу за заявленим клопотанням немає.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення заявленої ОСОБА_1 вимоги про звільнення його від сплати судового збору.

Таким чином, вказана позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 119-120 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Позивач просить суд визнати недійсним договір дарування квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на нерухоме майно визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

В позовній заяві позивач зазначає, що вартість квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, складає суму 450 000,00 грн. Проте, належних доказів оцінки квартири позивачем не надано.

У зв'язку із цим, ціна позову в сумі 450 000,00 гривень, є безпідставною та не відповідає дійсності.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху.

За таких обставин вважаю, що вищезазначену позовну заяву необхідно залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків, а саме: уточнити дійсну вартість квартири та сплатити судовий збір, виходячи з дійсної ціни позову, у порядку та розмірах, встановлених Законом України "Про судовий збір" (на р/р 0011, МФО 820019, , одержувач УДКСУ у Шевченківському районі м. Києва).

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 119, 121, 209, 210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання правочину недійсним та застосування наслідків недійсності правочину, залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: