АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 546/777/16-ц Номер провадження 22-ц/786/3132/16Головуючий у 1-й інстанції Горулько О. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Лобова О.А.

суддів: Гальонкіна С.А., Кузнєцової О.Ю.

за участю секретаря Гнатюк О.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Прімоколект-Капітал" на рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Прімоколект-Капітал" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016 року ТОВ "Компанія з управління активами "Прімоколект-Капітал" звернулось до суду з вказаним позовом, просило ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість по кредитному договору № НОМЕР_1 в сумі 8 192 грн. 39 коп., посилаючись на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань з повернення кредитних коштів.

Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2016 року у задоволенні позову відмовлено за недоведеністю.

В апеляційній скарзі ТОВ "Компанія з управління активами "Прімоколект-Капітал", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити їхні позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не звернув уваги на додані позивачем докази на підтвердження факту набуття ТОВ "Компанія з управління активами "Прімоколект-Капітал" права вимоги стосовно кредитного договору № НОМЕР_1 від 02.06.2008 року.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги і позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, вислухавши пояснення осіб, які приймають участь у розгляді справи, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307, ст.308 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції вправі відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення без змін.

Як убачається із матеріалів справи, 02 червня 2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ "ОСОБА_3 Аваль" укладено кредитний договір № 014/2880/82/107024. Відповідно до умов кредитного договору (п.п. 1.1, 1.2) банк зобов'язався надати ОСОБА_2І споживчий кредит грошові кошти у розмірі 21 700 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02 червня 2014 року (а.с.4-10).

16 березня 2010 року ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2І заборгованості за кредитним договором № 014/2880/82/107024, у тому числі суми основного боргу, відсотків та пені за порушення умов договору (а.с.33-35).

19 березня 2010 року суддею Решетилівського районного суду Полтавської області видано судовий наказ № 2-н-50/10, яким стягнуто з ОСОБА_2І всю суму боргу, відсотки, та пеню за даним кредитним договором, укладеним між ОСОБА_2 та ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» (а.с.32).

Судовий наказ повністю виконаний ОСОБА_2 і 23 квітня 2013 року державним виконавцем закінчено виконавче провадження з примусового виконання судового наказу (а.с.37).

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 17 березня 2014 року зобовязано ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» з 23 квітня 2013 року зупинити нарахування відсотків за цим кредитним договором (а.с.38-40).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на момент розгляду справи в суді позивачем не надано суду доказів на підтвердження факту укладення 02 червня 2008 року між Стандарт-Райффайзен та відповідачем ОСОБА_2І кредитного договору № НОМЕР_1, факту укладення між Стандарт-Райффайзен та ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» договору відступлення права вимоги та того, що позивач набув права вимоги до відповідача.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.10, ст.60 ЦПК України обовязок доведення перед судом обставин, на які сторона посилається в обґрунтування свої вимог чи заперечень, покладається на сторону.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших учасників розгляду справи.

Частиною четвертою ст.10 ЦПК України на суд покладений обовязок сприяти всебічному і повному зясуванню обставин справи шляхом розяснення особам, які беруть участь у справі, їхніх прав та обовязків, попередження про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, сприяння здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст.131-137 ЦПК України суд вживає заходів щодо забезпечення та (або) витребування доказів лише за ініціативою сторони у спорі, якщо остання доведе існування обєктивних труднощів чи обставин, які перешкоджають їй отримати певні докази для надання їх суду. При цьому сторона зобовязана подати докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання не проводилося, - до початку розгляду справи по суті. Докази подані з порушенням зазначених вимог, не приймаються. якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Таким чином, виконання судом обовязку, передбаченого ч.4 ст.10 ЦПК України, є можливим та ставиться у залежність від добросовісного здійснення стороною своїх процесуальних прав та виконання нею процесуальних обовязків (ч.3 ст.27 ЦПК України). Саме таке розуміння і виконання цивільного процесуального закону забезпечує дотримання принципу рівності сторін перед судом.

Як вбачається з матеріалів справи, у липні 2016 року ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» предявило у суд позов до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, у якому посилалось на невиконання відповідачем зобовязань за кредитним договором № від 06 лютого 2008 року, укладеним між ним і Стандарт-Райффайзен. Згідно позовної заяви 23 червня 2014 року ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» уклало з Стандарт-Райффайзен договір відступлення права вимоги і набуло статусу кредитора за кредитним договором № від 06 лютого 2008 року.

При цьому, до позовної заяви позивач долучив копію кредитного договору №014/2880/82/107024 від 02 червня 2008 року. Будь-яких інші докази в обґрунтування заявлених вимог до позову не долучені.

Ухвалою судді місцевого суду від 04 серпня 2016 року (а.с.18) відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. У вказаній ухвалі суду, яка одержана позивачем 17 серпня 2016 року (а.с.25), сторонам розяснено приписи ст.131 ЦПК України. Судове засідання призначене на 26 серпня 2016 року.

Позивач, повідомлений належним чином, свого представника у судове засідання не направив, у звязку з чим воно відкладене (а.с.26).

01 вересня 2016 року судом отримано клопотання позивача про розгляд справи без участі його представника (а.с.42).

07 вересня 2016 року позивач отримав копію заперечень на позов і повістку-виклик у наступне судове засідання (а.с.44а і 46).

13 вересня 2016 року судом повторно отримано клопотання позивача про розгляд справи без участі його представника (а.с.47).

З наведеного слідує, що позивач диспозитивно, на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними правами, у звязку з чим суд першої інстанції правомірно вирішив спір на підставі поданих доказів.

Твердження апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції був зобовязаний витребувати певні докази або ж повідомити позивача про необхідність надання певних документів є наслідком неправильного розуміння положень цивільного процесуального закону, зокрема ч.4 ст.10 ЦПК України, та суперечить принципам рівності сторін перед судом і змагальності цивільного судочинства.

Відповідно до ч.2 ст.303 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, які були досліджені судом першої інстанції з порушенням встановленого порядку або в досліджені яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

До апеляційної скарги долучені копії документів, неподання яких до суду першої інстанції стало наслідком неналежного виконання позивачем своїх процесуальних прав та обовязків (а.с.60-71), при цьому позивачем не наведено жодних обґрунтованих доводів щодо існування обєктивних істотних обставин, які перешкоджали позивачу виконати свій процесуальний обовязок з надання суду зазначених документів (доказів).

За таких обставин колегія суддів, керуючись критеріями і принципами, визначеними статтею шостою Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, здійснює перевірку законності і обґрунтованості оскаржуваного рішення виключно на підставі доказів, наданих суду першої інстанції.

Серед долучених позивачем до позову копій документів, відсутні такі, які б підтверджували заявлені вимоги. Окрім того, надані відповідачем світлокопії документів у заперечення позову, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку, повністю спростовують доводи предявленого позову.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, оскільки воно ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для його скасування.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст. 308, ст.315, ст.319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Прімоколект - Капітал" відхилити.

Рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.А.Лобов

Судді: С.А.Гальонкін

ОСОБА_4

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов