Єдиний унікальний номер 741/1569/16
Провадження № 2/741/638/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 28 грудня 2016 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Жирка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Подружжя ОСОБА_2 уклали шлюб, який 24 січня 1998 року зареєстрували у Носівському райвідділі реєстрації актів громадянського стану Чернігівської області, про що було зроблено актовий запис за № 4.

Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні.

5 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя. З початку березня 2014 року вони (сторони) спільно не проживають, відповідач залишив сімю та проживає у будинку своїх батьків.

У судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі.

У судове засідання відповідач не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу, просив розгляд справи проводити без його участі.

Суд розглядає справу в відсутності сторін за наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя ОСОБА_1 і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище набуте у шлюбі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір в сумі 551,20 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 1).

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 88, 213, 215 ЦПК України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 24 січня 1998 року у Носівському райвідділі реєстрації актів громадянського стану Чернігівської області між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що було зроблено актовий запис за № 4.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище набуте у шлюбі ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП не встановлений, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Киреєв