_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/5082/16-ц
Провадження № 2/520/3181/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2016 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків О.В.

при секретарі Дідур Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, суд, -

встановив:

05.05.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами 04.06.1983 року, актовий запис № 632. При цьому позивач посилається на те, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені з 2010 року, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Однак, примирення подружжя неможливе, у зв'язку із чим, позивач змушена звернутися до суду із позовом.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_3 позов підтримали та просять його задовольнити. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй шлюбне прізвище «Шварц». При цьому позивач вказала, що від шлюбу у сторін є повнолітній син, який проживає окремо. Представник позивача пояснив, що відповідач постійно вчиняє сварки, висловлюється нецензурною лайкою та вчиняє психологічне та фізичне насильство, у зв'язку із чим примирення подружжя неможливе.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, так як вважає, що сімю можливо зберегти.

Вислухавши учасників справи, які з'явилися до судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 04.06.1983 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 /до шлюбу Нех/ уклали шлюб, який зареєстрований Київським відділом ЗАГСу м. Одеси, актовий запис № 632, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії ІІ-ЖД № 319383 /а.с. 2/.

Від шлюбу у подружжя неповнолітніх дітей немає.

Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються з 2010 року, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, спорів стосовно поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють.

Судом досліджено постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 17.03.2016 року по справі № 520/2913/16-п, відповідно до якої відповідач притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП України, за насилля в сім'ї застосований адміністративний арешт на сім діб /а.с. 12/.

Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

За таких обставин, з урахуванням того факту, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а доводи відповідача стосовно наміру зберегти сімю не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи, оскільки судом надавався строк для примирення за час якого сторони не примирились, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 158, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 /до шлюбу Нех/ ОСОБА_4, зареєстрований 04.06.1983 року Київським відділом ЗАГСу м. Одеси, актовий запис № 632, які від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, - розірвати.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 /до шлюбу Нех/ ОСОБА_4, вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище «Шварц».

Відповідачу після розірвання шлюбу залишити прізвище «Шварц».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. /пятсот пятдесят одна гривня 20 копійок/.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення.

Суддя Васильків О. В.