441/782/15-ц 2/441/13/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2016 р. Городоцький районний суд Львівської області :

у складі головуючого судді - Яворської Н.І.,

при секретарі - Цап І.М.,

з участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3,

співвідповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городок справу за позовом Українсько-польського спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Артгост Пласт» / надалі ТОВ «Артгост Пласт»/ до ОСОБА_2 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про зобовязання повернення майна,-

ВСТАНОВИВ:

Українсько-польське спільне підприємство ТзОВ «Артгост-Пласт» звернулося до суду з вищенаведеним позовом, який обґрунтовує тим, що є власником автомобіля марки Hyundai IX 35. тип ТЗ - легковий універсал - В. шасі (кузов, рама) № U5YZU8IBDBL106291, колір зелений, реєстраційний № НОМЕР_1, на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ. серії СК № 147909, виданого Новоявсрівським ВРЕВ ОСОБА_6 України у Львівській області 25.10.2011 року.

11 квітня 2014 року директор Позивача - ОСОБА_7, від імені Позивача, видав нотаріально засвідчену довіреність на ім'я громадянина республіки ОСОБА_8 ОСОБА_5 (надалі по тексту - Відповідач), якою надав Відповідачу право користування та експлуатації належним Позивачу на праві власності вищевказаним автомобілем. Строк дії вказаної вище довіреності закінчився, яка була видана на один рік. Відтак припинили існування правові підстави, які давали Відповідачу право володіти та користуватися автомобілем.

ОСОБА_3 закінчення строку дії довіреності власник автомобіля звертався до ОСОБА_8 ОСОБА_5 з вимогою повернути автомобіль, проте дана вимога залишилась без задоволення.

Вважаючи, що належний підприємству автомобіль знаходиться у незаконному володінні відповідача просив зобовязати ОСОБА_8 ОСОБА_5 повернути автомобіль марки Hyundai IX 35. тип ТЗ - легковий універсал - В. шасі (кузов, рама) № YZU8IBDBL106291, колір зелений, реєстраційний № НОМЕР_1.

В судовому засіданні представник позивача посилаючись на рішенням Загальних зборів учасників від 12 серпня 2014 року, яким директором ТзОВ «Артгост-Пласт" було призначено ОСОБА_4, та який також користувався названим автомобілем до жовтня 2014 року, крім того відповідач ОСОБА_8 надав розписку про передачу автомобіля ОСОБА_4, а також на те, що згідно з даними Державної прикордонної служби України, після того як автомобіль було передано у володіння та користування Галіва, автомобіль не виїжджав за межі території України просив у якості співвідповідача залучити ОСОБА_4.

Представник позивача за довіреністю, позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просить зобовязати громадянина ОСОБА_9 ОСОБА_8 ОСОБА_5 повернути Українсько-польському спільному підприємству Товариству з обмеженою відповідальністю «Артгост Пласт», автомобіль , марки Hyundai 1Х 35, тип ТЗ - легковий універсал В, шасі (кузов, рама) № U5YZU81BDBL106291, колір зелений, реєстраційний номер НОМЕР_2, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії СК № 147909, виданого Новояворівським ВРЕВ ДАІ ГУ МВС України у Львівській області 25.10.2011 р., вважає, що ОСОБА_4 не повинен відповідати.

Представник відповідача ОСОБА_2- ОСОБА_3 просить відмовити в задоволенні позову до його довірителя ОСОБА_2 за безпідставністю предявлення до нього позову, посилається на те, що саме ОСОБА_4 було передано автомобіль про що свідчить розписка, є договір згідно якого ОСОБА_4 особисто продав спірний автомобіль.

Співвідповідач - ОСОБА_4 просив відмовити в позові щодо нього, не заперечуючи факту передачі та користування ним спірним автомобілем, проте стверджує, що розпорядився таким особисто ОСОБА_2Ф, який знайшов покупця і продав йому автомобіль.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Спір витікає з цивільних правовідносин, регулюється главою 83 ЦК України.

Відповідно до ст. ст. 3, 11, 15, 59, 60 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими доказами.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

За правилами ст. 247 ЦК України строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії. Строк довіреності, виданої в порядку передоручення, не може перевищувати строку основної довіреності, на підставі якої вона видана.

Відповідно до положень ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Також, згідно п. 19, 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положеннястатті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Окрім того, відповідно достатті 387 ЦК та частини третьої статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.11) позивачу належить на праві власності транспортний засіб марки Hyundai ІХ 35, тип ТЗ - легковий універсал В, шасі (кузов, рама) № U5YZU81 BDBL106291, колір зелений, реєстраційний номер НОМЕР_2.

З довіреності та Протоколу загальних зборів (а.с.7,13 - 16) вбачається, що 11.04.2014 р. Українсько-польське спільне підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю «Артгост Пласт» в особі директора ОСОБА_7 уповноважив ОСОБА_2 бути представником у визначених установах, для чого надав в користування та експлуатацію автомобіль Hyundai ІХ 35.

Постанова про закриття кримінального провадження (а.с.19) свідчить про те, що позивач звертався в МВС України у Львівській області з приводу автомобіля марки Hyundai ІХ 35, тип ТЗ - легковий універсал В, шасі (кузов, рама) № U5YZU81BDBL106291, колір зелений, реєстраційний номер НОМЕР_2.

З Протоколу зборів учасників Українсько-Польського спільного підприємства Товариство з обмеженою відповідальністю «Артгост Пласт» видно, що як ОСОБА_2 так і ОСОБА_4 мали безпосереднє відношення до підприємства та спірного автомобіля.(а.с.230-235).

Згідно договору (а.с.223) продавцем автомобіля марки Hyundai ІХ 35, тип ТЗ - легковий універсал В, шасі (кузов, рама) № U 5 YZU 81 BDBL 106291, колір зелений виступає ОСОБА_4

Оглянуті відомості Державної прикордонної служби України твердять про те, що ОСОБА_2 востаннє пересікав кордон України у листопаді 2014 р. (а.с.219)

Отже наведене в сукупності переконує суд в тому, що і ОСОБА_2 і Галіву відоме місце перебування спірного автомобіля.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Так особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно). зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпали.

Зважаючи на положення вказаних вище норм, зміст ст. 16 ЦК України, а також на викладене вище, зокрема, те, що транспортний засіб марки Hyundai ІХ 35, тип ТЗ - легковий універсал В, шасі (кузов, рама) № U5YZU81BDBL106291, колір зелений, реєстраційний номер НОМЕР_2, належить позивачу на підставі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу, (а.с.11) довіреність на розпорядження транспортним засобом від 11.04.2014р. яка припинила свою дію,( а.с.7) доведено, що законні підстави користування та розпорядження відповідачами спірним майном відсутні, а тому суд вважає, що права позивача підлягають захисту.

Суд не приймає доводів ОСОБА_4Л . про те, що відомості про автомобіль йому не відомі, оскільки такі спростовуються договором купівлі-продажу автомобіля, та сам Галів не заперечив, що кордон з ОСОБА_8 на територію України перетинав він особисто на спірному автомобілі.

Також суд, відхиляє твердження представника ОСОБА_2, що згідно розписки автомобіль його довіритель передав, оскільки оригіналу такої розписки до матеріалів справи не долучено.

Відповідно до позиції Верховного Суду України, висловленої в Постанові від 2 жовтня 2013 року у справі № 6-88цс13. предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов:

а) набуття або збереження майна:

б) набуття або збереження за рахунок іншої особи:

в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Згідно з положеннями ст. 33 Договору між Україною і ОСОБА_9 про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 24 травня 1993 року (Договір ратифіковано Постановою ВР N 3941-ХІІ (3941-1) від 04 лютого 1994 року) (надалі - Договір) зобов'язання, що виникають з договірних відносин, визначаються законодавством тієї Договірної Сторони, на території якої була укладена угода, хіба що учасники договірних відносин підпорядкують ці відносини вибраному ними законодавству. У справах, зазначених в пункті 1, компетентним є суд тієї Договірної Сторони, на території якої має місце проживання або юридичну адресу відповідач. Компетентним є також суд тієї Договірної Сторони, на території якої має місце проживання або юридичну адресу позивач, якщо на цін території знаходит ься предмет спору або майно відповідача.

Зібрані докази в сукупності, дають підстави суду, вважити позов підлягаючим до задоволення, та зобовязання по поверненню автомобіля суд покладає на обох сторін відповідача: ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Українсько-польського спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Артгост Пласт» задовольнити.

Зобовязати громадянина ОСОБА_9 ОСОБА_2 ОСОБА_5 (республіка ОСОБА_9, 42 280 Ченстохова, вул.. Каводжанська,64) та ОСОБА_4 (м.Городок вул.. Шашкевича 1 Львівської області) повернути Українсько-польському спільному підприємству Товариству з обмеженою відповідальністю «Артгост Пласт», (м.Городок вул.. Заводська 4 Львівської області ) автомобіль , марки Hyundai 1Х 35, тип ТЗ - легковий універсал В, шасі (кузов, рама) № U 5 YZU 81 BDBL 106291, колір зелений, реєстраційний номер НОМЕР_2, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії СК № 147909, виданого Новояворівським ВРЕВ ДАІ ГУ МВС України у Львівській області 25.10.2011 р.

Стягнути з громадянина ОСОБА_9 ОСОБА_2 ОСОБА_5 (республіка ОСОБА_9, 42 280 Ченстохова, вул. Каводжанська,64) та ОСОБА_4 (м.Городок вул. Шашкевича 1 Львівської області) з кожного по 550 грн.(пятсот пятдесят грн..) сплаченого судового збору на користь Українсько-польського спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Артгост Пласт» (м.Городок вул.. Заводська 4 Львівської області ).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СуддяОСОБА_10