ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року. Справа № 174/205/16-ц

п/с 2-п/174/6/2016

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Пелипас Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, заяву відповідача ОСОБА_1 про скасування заочного рішення Вільногірського міського суду, Дніпропетровської області, від 31.05.2016 р. у цивільній справу № 174/205/16-ц, п/с 2/174/187/2016, за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

31.05.2016 р. Вільногірський міський суд Дніпропетровської області виніс у вищезазначеній цивільній справі заочне рішення, за відсутності відповідача, яким задовольнив позов в повному обсязі, а саме, суд вирішив: "Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1, ідент. № НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований за адресою: 51700, м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, вул. Гірників, 11, на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», 03150 м. Київ, вул. Ковпака, 29 , заборгованість по договору № 09.2/155-6 від 18.05.2006 р. у загальній сумі 2809151,63 (два мільйона вісімсот дев'ять тисяч сто п'ятдесят одна гривня) 63 коп., яка складається з 120915,92 доларів США, що в еквіваленті становить 2768 359 (два мільйони сімсот шістдесят вісім тисяч триста п'ятдесят дев'ять) грн. 97 коп., з яких:

- сума заборгованості за кредитом - 40086,00 доларів США (в еквіваленті 917765,68 грн.);

- сума заборгованості за відсотками - 43653,46 доларів США (в еквіваленті 999442,30 грн.);

- розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 20169,94 долари США (в еквіваленті 461789,10 грн.);

- розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 17006,52 долари США (в еквіваленті 389362,88 грн.);

Та заборгованості в гривнях в сумі 40791,66 грн., яка складається з:

- сума заборгованості за кредитом - 9498,04 грн.;

- сума заборгованості за відсотками - 13035,50 грн.;

- сума пені за несвоєчасне повернення кредиту - 4779,10 грн.;

- сума пені за несвоєчасне повернення відсотків - 5055.20 грн.;

- розмір інфляційних витрат за кредитом - 4093,66 грн.;

- розмір інфляційних витрат за відсотками - 4330,16 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ідент. № НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований за адресою: 51700, АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 03150 м. Київ, вул. Ковпака, 29, , судові витрати у розмірі 42137,27 грн.".

07.07.2016 р. відповідач, ОСОБА_1, звернувся до суду з заявою про перегляд вищезазначеного заочного рішення суду, в якому зазначив, що з таким рішенням не може погодитись, оскільки обставини справи встановлені не у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 232 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Із даної норми випливають дві умови.

Перша - Відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин. Відповідно до наказів №5 від 27 квітня 2016 року та № 8 від 20 травня 2016 року його було направлено у відрядження до м. Мінськ (Білорусь) строком на 23 дні та 12 днів, відповідно. Тому він не був повідомлений належним чином про час судового засідання і, фактично, був позбавлений можливості бути присутнім в судовому засіданні та захищати свої права та законні інтереси.

Стосовно другої умови. В нього є наявні докази та відомості, які мають істотне значення для справи. Такі відомості і детальні пояснення будуть надані під час судового засідання.

Позовна заява ґрунтувалася на тому, що 18 квітня 2006 року між Позивачем і ним був укладений кредитний договір №09.2/155-6 (далі текстом «Кредитний договір»). З матеріалів справи вбачається, що загальна заборгованість за кредитом складає 2809151,63 гривень. Проте, в матеріалах справи відсутній детальний розрахунок заборгованості, з якого можливо було б визначити дати надходження грошових коштів, механізм нарахування пені та процентів за користування кредитними коштами. Немає жодного первинного документу (як то меморіальні ордери, виписки з поточного рахунку, касові документи тощо), які б підтверджували стан розрахунків між Позивачем і Відповідачем, як на момент подання позовної заяви, так і на момент винесення заочного рішення.

Внаслідок цього Відповідача позбавлено можливості надавати пояснення, висловлювати свої доводи та міркування, подавати докази в обґрунтування своїх заперечень на позов. А також позбавлений можливості на даному етапі просити суд про призначення судово-економічної експертизи для визначення дійсної (якщо така існує) заборгованості.

Через те, що його фактично не було на засіданні, він не мав можливості надати вищенаведені аргументи, докази, відповідні відомості та захистити свої права. Тому вважає, що є підстави для скасування заочного рішення.

Стаття 228 Цивільного процесуального кодексу України встановлює, що заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Він отримав копію рішення в канцелярії суду 02.07.2016р., про що свідчить напис на конверті. Відповідно до ст. 69 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, якою пов'язано його початок.

Враховуючи поважність причин неявки до суду та істотне значення наведених доказів для правильного вирішення справи у відповідності до статей 228, 232 Цивільного процесуального кодексу України, статей 251, 252, 559 Цивільного кодексу України, відповідач прохає:

1. Скасувати заочне рішення від 31 травня 2016 року по справі №174/205/16-ц та прийняти заяву до розгляду у загальному порядку.

3. Прийняти нове рішення по суті справи, яким відмовити Позивачу в у задоволенні позовних вимог повністю.

До заяви відповідачем долучені: - копія наказу по ТОВ "Хайєдж" № 08 від 20.05.2016 р. про відрядження ОСОБА_1 до м. Мінська на строк -12 днів, виїзд - 23.05.2016 р., прибуття призначене на 03.06.2016 р.; копія наказу по ТОВ "Хайєдж" № 05 від 26.04.2016 р. про відрядження ОСОБА_1 до м. Мінська на строк -23 дня, виїзд - 27.04.2016 р., прибуття призначене на 19.05.2016 р.; копія судового рішення від 31.05.2016 р.; копія конверта з відміткою про отримання судового рішення - 02.07.2016 р.

В судове засідання відповідач не з'явився та надав заяву від 14.07.2016 р. про відкладення судового засідання на іншу дату, після 29.07.2016 р., в зв'язку з тим, що він буде перебувати у відрядженні з 15.07.2016 р. по 29.07.2016 р. у м. Мінську (Білорусь), відповідно до наказу № 9 про відрядження від 13.07.2016 р., копію якого долучив до заяви.

Позивач в судове засідання також свого представника не направив, про причини його неявки суд не повідомив, проте сам був повідомлений належним чином про час, дату та місце судового засідання.

Згідно ч.1 ст. 231 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні, неявка осіб належним чином повідомлених про час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи; згідно ч.3 даної статті у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення, або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Дослідивши надані відповідачем докази, вивчивши матеріали цивільної справи, керуючись законом, суд дійшов висновку про залишення заяви відповідача без задоволення, з наступних підстав.

Суд не погоджується з твердженням відповідача, що він не був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання, що відбулося 31.05.2016 р., оскільки стосовно цих тверджень ніяких доказів стороною не представлено.

Суд не погоджується з твердженням відповідача, що його не було вчасно повідомлено про час, дату та місце судового засідання, призначеного на 31.05.2016 р., оскільки ці твердження суперечать положенням ч.5 ст. 74 ЦПК України, а надані відповідачем копії наказів про відрядження суд не приймає, як достатні, належні та допустимі докази того, що він, дійсно, перебував у відрядженні в зазначені ним дні, оскільки ніяких доказів того, що відповідач, дійсно, перебував у м. Мінську у відрядженні, не надано, тобто, самі по собі накази про відрядження, не можуть свідчити про те, що відповідач, дійсно, перебував у відрядженні.

Відповідач, згідно довідки від 18.04.2016 р. адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Дніпропетровській області (а. с.16), значиться зареєстрованим за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2, з 06.07.2012 р.

Саме на цю адресу направлявся судовий виклик відповідачу в судове засідання, призначене на 29.04.2016 р. Після чого, 25.04.2016 р. кур'єром була складена довідка про те, що, зі слів матері відповідача, відповідач за цією адресою не проживає (а.с.19).

29.04.2016 р. відповідачу повторно направлено судовий виклик в судове засідання, призначене на 31.05.2016 р., згідно закону, за тією ж адресою реєстрації місця його проживання, проте, 31.05.2016 р. до суду було повернуто конверт з судовим викликом, який не був отриманий відповідачем. Тобто суд обґрунтовано дійшов висновку про проведення судового засідання 31.05.2016 року, відповідно до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, з заочним розглядом справи.

Суд не погоджується з думкою відповідача, що рішення суду не обґрунтуване, оскільки його заперечення ґрунтуються на переоцінці доказів, наданих позивачем, яким дав належну оцінку суд при винесенні рішення. При цьому, з свого боку, відповідач будь-яких доказів на підтвердження своїх тверджень, фактично, не надав і відповідних посилань на них не зробив, всупереч положенням ст. 229 ЦПК України.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування заочного рішення Вільногірського міського суду від 31.05.2016 р. і про залишення заяви відповідача без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209 ч.3, 231, 208-210, 222, 223, 292-294 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву відповідача, ОСОБА_1, про скасування заочного рішення Вільногірського міського суду, Дніпропетровської області, від 31.05.2016 року у цивільній справу № 174/205/16-ц, п/с 2/174/187/2016, за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором, залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя Г.І. Шаповал