Справа № 369/8236/15-ц
Провадження № 2/369/2508/16
РІШЕННЯ

Іменем України

20.09.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Дуплій Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки та встановлення порядку користування земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в :

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що йому на праві власності належить 1/4 частина житлового будинку АДРЕСА_1. Власником 3/4 частин житлового будинку АДРЕСА_1, є відповідач ОСОБА_2, який в установленому законом порядку прийняв спадщину після смерті своїх батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і набув право на отримання у власність відповідно на 1/2 частку та на 1/4 частку, а загалом на 3/4 частки житлового будинку, але юридично не оформив своїх спадкових прав. Будинок розташований на земельній ділянці, площею 1233 кв.м., що не приватизована.

Оскільки в добровільному порядку позивач та відповідач не можуть дійти згоди щодо поділу будинку та порядку користування земельною ділянкою під ним, то позивач просив суд: виділити йому в натурі 1/4 частки житлового будинку АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності на виділене в натурі вищезазначене нерухоме майно і припинити відповідне право спільної часткової власності між ОСОБА_1 - 1/4 частки, з одної сторони та ОСОБА_2 (1/2 частки), ОСОБА_5 (1/4 частки), з іншої сторони; Встановити порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,1233 га.

При розгляді справи позивач уточнив позовні вимоги. Обґрунтовував тим, що судом була проведена будівельно-технічна експертиза, та просив суд: виділити його частку в натурі з домоволодіння по АДРЕСА_1; Визнати за ним право власності на приміщення житлового будинку літ. "А", з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1: житлову 1-7, площею 15,1 кв.м., всього по житловій будівлі: 15,1 кв.м., сарай "Б", сарай "В", сарай "Д", сарай "Е", погріб під "Д", огорожу №1, огорожу №2, огорожу №3, огорожу №4, огорожу №5, огорожу №6, огорожу №7, всього по домоволодінню вартістю 110796 грн., згідно з варіантом №1 висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 30.05.2016 року №1-30/05; Припинити право спільної часткової власності на виділену в натурі частину житлового будинку та господарські будівлі і споруди у власність ОСОБА_1, що розташований за адресою: АДРЕСА_1; Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача у якості компенсації різниці вартості частин будинку та надвірних будівель, які виділяються, від ідеальної, 9 510 грн. (дев'ять тисяч п'ятсот десять грн.); Визначити порядок користування земельною ділянкою, площею 1233 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, згідно з варіантом №1 висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 30.05.2016 року №1-30/05. Виділити ОСОБА_1 у користування 1/4 частину земельної ділянки площею 308,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Лінію розділу земельної ділянки прокласти (зображена в додатку № 4 до висновку): від точки «1», яка розташована на відстані 4,2 м від воріт до точки «2»- кут будинку; від точки «2» вздовж стіни будинку, довжиною 3,6 м до точки «3»; далі прокласти лінію згідно розподілу будинку від точки «3» до точки «6»; від точки «6», довжиною 2,15 м перпендикулярно до стіни будинку до точки «7»; від точки «7» до точки «8», яка знаходиться на відстані 1,0 м від кута сараю; від точки «8» паралельно стіні сараю на відстані 1 м від неї до точки «9», яка знаходиться на відстані 1,0 м від кута сараю; від точки «9», до точки «10» яка знаходиться на межі земельної ділянки на відстані 8,0 м від точки «11» - кут земельної ділянки; також позивач просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати в розмірі 10017,40 грн.

У судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали. Суду пояснили, що маючи у власності 1/4 частину будинку позивач з малолітніми дітьми знімає квартиру, так як відповідач проживає в будинку, користується як будинком, господарськими спорудами так і земельною ділянкою. Добровільно розділити землю та будинок не бажає. Виділ частини будинку по першому варіанту експертизи не порушить прав жодного співвласника. Більше того для позивача доцільним буде встановлення порядку користування земельною ділянкою по першому варіанту експертизи, оскільки в такому випадку буде доступ до частини земельної ділянки, яка надана позивачу особисто для ведення особистого сільського господарства. Так як відповідач право власності на 3/4 спадкового майна не оформив, не отримав права власності, тому він бажає виділити свою частку в спадковому майні та встановити порядок користування земельною ділянкою. Просив суд позов задоволити.

У судовому засіданні відповідач та його представник проти задоволення позову заперечували, суду подали письмові заперечення в яких зазначили, що загалом при будинку є такі надвірні будівлі та споруди: сарай літ. «Б», сарай літ. «В», сарай літ «Д», сарай літ. «Е», вбиральня літ «З», погріб під будівлею літ. «Д», сарай літ. «И», навіс літ. «К», огорожа № 1-7, колодязь № 8. Позивач, керуючись висновком будівельно-технічної експертизи від 30.05.20169 року № 1-30/05, а саме варіантом розподілу № 1, просить визнати право власності на наступні будівлі: житлове приміщення 1-7 житлового будинку літ. «А», площею 15,1 кв.м., сарай «Б», сарай «В»„ сарай «Д», сарай «Е», погріб під «Д», огорожу №1,2, 3, 4, 5, 6 та 7. Тобто, позивач з 5-ти сараїв, наявних біля будинку, маючи лише 1/4 частку права власності, просить виділити йому та визнати за ним право власності на 4 сараї. Окрім того, під будівлею сараю літ. «Д» знаходиться єдиний у домоволодінні погріб, право власності на який Позивач теж просить визнати за ним. Тож, у випадку задоволення позовних вимог Відповідачу доведеться за власні кошти будувати новий погріб, що потребує значних коштів, оскільки місцевість, де знаходиться спірне нерухоме майно, малопридатна для побудови погріба. Представник відповідача зазначає, що задоволення позовних вимог призведе до значного порушення часток права власності в нерухомому майні. Відповідач зазначає, що варіанти поділу будинку, зазначені в експертному висновку від 30.05.20169 року № 1-30/05, розроблялись з умовою здійснення добудови. Так, у варіанті № 1 поділу будинку, яким керується Позивач, вказано проект майбутньої забудови. Згідно даного проекту майбутня добудова повністю перекриває вікно в житлову кімнату 1-8, що належить Відповідачу. Над житловими кімнатами будинку, знаходиться горище, вхід до якого знаходиться знадвору над житловою кімнатою 1-7, яку просить виділити Позивач, і здійснюється по драбині. Таким чином, Відповідач буде позбавлений можливості користування своєю власністю, а саме горищем, або буде змушений знову ж таки нести додаткові витрати на облаштування нового входу до горища. Окрім того, на частині земельної ділянки, яку просить виділити Позивач, знаходиться єдина у домоволодінні вбиральня. Зазначали також, що у стіні житлової кімнати, яку просить виділити Позивач, є тріщина, що ще раз доводить, що спірний житловий будинок (початок побудови 1960-ті роки) є старим та потребує капітального ремонту. В той же час, експерт у висновку від 30.05.20169 року № 1-30/05 вказує на необхідність здійснення ремонтно-будівельних робіт по підсиленню несучих конструкцій будинку. Просили відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, заслухавши експерта суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 258 за 2000 рік до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 (а.с.71-81) при житті ОСОБА_4 разом зі своєю дружиною ОСОБА_5 стали власниками житлового будинку АДРЕСА_1, однак право власності на будинок було оформлене на спадкодавця ОСОБА_4. Згідно Свідоцтва про право власності від 14 січня 2006 року (а.с.80), виданого державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Панікар В.М., та зареєстрованого в реєстрі за №2-36, власником 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1, як спільного майна подружжя придбаного за час шлюбу стала дружина померлого ОСОБА_5.

Відповідач ОСОБА_2, згідно його заяви до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори від 09.09.2000р. (а.с.71 звор.), спадщину після смерті батька ОСОБА_4 прийняв, але свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1, до цього часу не отримав, оскільки не звернувся до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу йому такого свідоцтва. Таким чином відповідач фактично успадкував 1/2 частину спірного будинку, що належала його батьку ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1. Відповідно до матеріалів спадкової справи №425/2007 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5, спадкоємцями першої черги, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 стали її діти - ОСОБА_9, та відповідач по справі ОСОБА_2 (а.с.83, 94зв.), що подали відповідні заяви про прийняття спадщини до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.09.2008 року (а.с.108зв.), виданого державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Панікар В.М., та зареєстрованого в реєстрі за №2-2543, власником 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1, як спадкоємиця за законом після смерті ОСОБА_5 стала її донька - ОСОБА_9. Відповідач ОСОБА_2 хоч і прийняв спадщину після смерті матері, але свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1, до цього часу не отримав, оскільки не звернувся до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу йому такого свідоцтва.

Отже, відповідач фактично успадкував 1/2 частину спірного будинку, що належала його батьку ОСОБА_4 та 1/4 частину спірного будинку, що належала його матері ОСОБА_5, а загальна частка відповідача ОСОБА_2 складає 3/4 частин житлового будинку АДРЕСА_1.

03 липня 2015 року між ОСОБА_9 та позивачем ОСОБА_1 укладено договір дарування 1/4 частки житлового будинку посвідчений державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Панікар В.М., та зареєстрований в реєстрі за №1-1882. Згідно даного договору ОСОБА_9 подарувала, а ОСОБА_1 прийняв у дарунок (безоплатно) належну Дарувальниці на праві власності 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1. В даному договорі зазначено, що житловий будинок, частка якого дарується за цим договором, позначений за планом земельної ділянки під літ. "А" (р.п. - 1972), житловою площею 23,8 кв.м. Загальна площа будинку - 69,7 кв.м. 1/4 частка житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, розташована на неприватизованій земельній ділянці, кадастровий номер якій присвоєно не було. При будинку є такі надвірні будівлі та споруди: сарай літ. "Б"; сарай літ. "В"; сарай літ. "Д"; сарай літ. "Е"; вбиральня літ. "З"; погріб під будівлею літ. під "Д"; сарай літ. "И"; навіс літ. "К"; огорожа №1-7; колодязь №8.

Відповідно до технічного паспорту КП "БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області" від 17.07.2012р. на житловий будинок АДРЕСА_1 житловий будинок складається з наступних приміщень: коридору площею 4,9 кв.м., зазначений на плані під №1-1; кухні площею 4,6 кв.м. під №1-2; передпокою площею 8,1 кв.м. під №1-3; санвузлу площею 6,0 кв.м. під №1-4; коридору площею 4,6 кв.м. під №1-5; житлової площею 8,7 кв.м. під №1-6; житлової площею 15,1 кв.м. під №1-7; веранди площею 11,3 кв.м. під №1-8; тамбуру площею 6,4 кв.м., всього житловою площею 23,8 кв.м., загальною площею - 69,7 кв.м.

Площа земельної ділянки АДРЕСА_1, згідно кадастрового плану виконаного ТОВ "Землевпорядний інститут" становить 0,1233га. Земельна ділянка не приватизована.

З пояснень сторін встановлено, що між позивачем і відповідачем склались неприязні стосунки з приводу користування спірним житловим будинком та земельною ділянкою.

З висновку експерта №1-30/05 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 30 травня 2016 року поділ житлового будинку АДРЕСА_1 в натурі на дві частини з урахуванням часток, які належать ОСОБА_2 (3/4 частин) та ОСОБА_1 (1/4 частина), з виділенням співвласникам ізольованих квартир можливо за умови проведення ремонтно-будівельних робіт по підсиленню несучих конструкцій будинку з одночасним приведенням площі будинку відповідно до нормативно-технічних вимог. Для цього пропонується провести реконструкцію та виконати добудову для квартири другого співвласника. Експертом також подані можливі варіанти поділу житлового будинку та можливі варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою.

У судовому засіданні експерт ОСОБА_12 підтримала наданий висновок.

За ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд.

За ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

У ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

У п.7 вказано, що якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного із співвласників, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

При поділі житлового будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також які підсобні будівлі передаються власнику.

На підставі наведеного суд вважає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Оскільки сторони не можуть добровільно розділити майно, що перебуває у спільній частковій власності, а власник має право на виділ його частки, тому суд позовні вимоги в цій частині задовольняє: виділяє частку ОСОБА_1 в натурі з домоволодіння по АДРЕСА_1 та визнає за ним право власності: на житлову кімнату 1-7, площею 15,1 кв.м., всього по житловій будівлі: 15,1 кв.м., сарай "Б", сарай "В", сарай "Д", сарай "Е", погріб під "Д", огорожу №1, огорожу №2, огорожу №3, огорожу №4, огорожу №5, огорожу №6, огорожу №7, всього по домоволодінню вартістю 110796 грн., згідно з варіантом №1 висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 30.05.2016 року №1-30/05.

Даний варіант суд вважає більш доцільним, оскільки варіант №2 взагалі не передбачає можливості виділення позивачу хоча б однієї житлової кімнати, що унеможливить використання позивачем належної йому частини житлового будинку за призначенням, тобто для проживання. Доводи сторони відповідача, щодо несправедливості виділення позивачу 4-х сараїв з погребом при його 1/4 частці у власності суд оцінює критично, оскільки, як вбачається з технічного паспорту (а.с.8зв.) та висновку судової будівельно-технічної експертизи від 30.05.2016 року №1-30/05 (а.с134-135) вартість та фізичний знос сараїв та погребу, що вділяються позивачу становить: сараї "Б" - 3469грн., фізичний знос 70%; сарай "В" - 586грн., фізичний знос 70%; сарай "Д" - 4904грн., фізичний знос 70%; сарай "Е" - 2058грн., фізичний знос 70%; та погріб під "Д" - 1619грн., фізичний знос 35%,. А загалом мають вартість 12636грн. В той час як сарай "И", що залишається позивачу має фізичний знос 30% та має вартість 32928грн.

Суд звертає увагу на ту обставину, що поділ спірного домоволодіння за варіантом №1 змінить розмір ідеальних часток сторін і призведе до зменшення частки позивача у власності будинку з 25% до 23%. Однак позивач проти такого зменшення його частки не заперечував та просив застосувати саме варіант №1.

Суд також не приймає до уваги твердження сторони відповідача, що майбутня добудова до будинку з боку позивача повністю перекриватиме вікно в житлову кімнату 1-8, що належить відповідачу, оскільки згідно технічного паспорту приміщення 1-8 площею 11,3в.м. не є житловою кімнатою, а є верандою, крім того дане приміщення 1-8 має ще одне більш велике вікно з іншої сторони і існуюча в майбутньому прибудова не завдасть значної шкоди інсоляції даного приміщення.

Твердження сторони відповідача, що спірний будинок не підлягає розподілу в силу своєї зношеності спростовується висновком судової будівельно-технічної експертизи від 30.05.2016 року №1-30/05.

Враховуючи відступи від вартості в ідеальних частках, суд стягує з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у якості компенсації різниці вартості частин будинку та надвірних будівель, які виділяються, від ідеальної - 9 510 грн.

Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Ч.2 ст. 377 ЦК України визначає: якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

За ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю та споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 30.05.2016 року №1-30/05 року (а.с146), співвласнику 3/4 частин слід виділити земельну ділянку площею 924,8 кв.м., а співвласнику 1/4 частин - 308,2 кв.м.

Враховуючи, те, що при поділі домоволодіння судом застосовується варіант №1 поділу домоволодіння, запропонований у висновку судової будівельно-технічної експертизи від 30.05.2016 року №1-30/05 року, то суд вважає за доцільне застосувати також варіант №1 при встановленні порядку користування земельною ділянкою.

При обранні даного варіанту суд також взяв до уваги ту обставину, що на підставі рішення Забірської сільської ради від 28.04.2015р. №575, з земель запасу Забірської сільської ради позивачу надана земельна ділянка площею 0,03 га для ведення особистого селянського господарства. Згідно схеми розташування вищезазначеної земельної ділянки, дана ділянка прилягає до спірної земельної ділянки. І застосування варіанту №1 при встановленні порядку користування спірної земельної ділянки, виділить в користування позивачу саме ту частину спірної земельної ділянки, яка прилягає до земельної ділянки позивача площею 0,03 га, наданої йому для ведення особистого селянського господарства, що є розумним, оскільки надасть можливість позивачу більш ефективно користуватися обома земельними ділянками, як однією цілою, не порушуючи при цьому прав відповідача.

На підставі наведеного, суд визначає порядок користування земельною ділянкою, площею 1233 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, згідно з варіантом №1 висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 30.05.2016 року №1-30/05: виділяє ОСОБА_1 у користування 1/4 частину земельної ділянки площею 308,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Лінію розділу земельної ділянки прокласти (зображена в додатку № 4 до висновку): від точки «1», яка розташована на відстані 4,2 м від воріт до точки «2»- кут будинку; від точки «2» вздовж стіни будинку, довжиною 3,6 м до точки «З»; далі прокласти лінію згідно розподілу будинку від точки «З» до точки «6»; від точки «6», довжиною 2,15 м перпендикулярно до стіни будинку до точки «7»; від точки «7» до точки «8», яка знаходиться на відстані 1,0 м від кута сараю; від точки «8» паралельно стіні сараю на відстані 1 м від неї до точки «9», яка знаходиться на відстані 1,0 м від кута сараю; від точки «9», до точки «10» яка знаходиться на межі земельної ділянки на відстані 8,0 м від точки «11» - кут земельної ділянки.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

На підтвердження своїх витрат представник позивача надав відповідні квитанції на суму 10 017,40 грн. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача понесених судових витрат підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», ст. ст. 364, 356 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 15, 143, 88, 208, 213-215 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки та встановлення порядку користування земельною ділянкою - задоволити.

Виділити частку ОСОБА_1 в натурі з домоволодіння по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на приміщення житлового будинку літ. "А", з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1: житлову кімнату 1-7, площею 15,1 кв.м., всього по житловій будівлі: 15,1 кв.м., сарай "Б", сарай "В", сарай "Д", сарай "Е", погріб під "Д", огорожу №1, огорожу №2, огорожу №3, огорожу №4, огорожу №5, огорожу №6, огорожу №7, всього по домоволодінню вартістю 110796 грн., згідно з варіантом №1 висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 30.05.2016 року №1-30/05.

Припинити право спільної часткової власності на виділену в натурі частину житлового будинку та господарські будівлі і споруди у власність ОСОБА_1, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, у якості компенсації різниці вартості частин будинку та надвірних будівель, які виділяються, від ідеальної, 9 510 грн. (дев'ять тисяч п'ятсот десять грн.).

Визначити порядок користування земельною ділянкою, площею 1233 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, згідно з варіантом №1 висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 30.05.2016 року №1-30/05.

Виділити ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, у користування 1/4 частину земельної ділянки площею 308,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Лінію розділу земельної ділянки прокласти (зображена в додатку № 4 до висновку): від точки «1», яка розташована на відстані 4,2 м від воріт до точки «2»- кут будинку; від точки «2» вздовж стіни будинку, довжиною 3,6 м до точки «З»; далі прокласти лінію згідно розподілу будинку від точки «З» до точки «6»; від точки «6», довжиною 2,15 м перпендикулярно до стіни будинку до точки «7»; від точки «7» до точки «8», яка знаходиться на відстані 1,0 м від кута сараю; від точки «8» паралельно стіні сараю на відстані 1 м від неї до точки «9», яка знаходиться на відстані 1,0 м від кута сараю; від точки «9», до точки «10» яка знаходиться на межі земельної ділянки на відстані 8,0 м від точки «11» - кут земельної ділянки .

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судові витрати в розмірі 10 017,40 грн. (десять тисяч сімнадцять грн. 40 коп.).

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.С.Пінкевич