Дата документу 08.11.2016
Справа № 501/296/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2016 р. Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Ледньової Т.В.

при секретарі - Левицькій А.В.

з участю

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Ніца А.С.

представника третьої особи - Бризгалова С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чорноморську Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (треті особи: професійна спілка робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту, Крижановський Сергій Володимирович) про визнання незаконними та скасування наказів, про поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

09.02.2016 р. до Іллічівського міського суду Одеської області надійшов зазначений позов (а.с. 2-7 т. 1).

Під час судового розгляду позовні вимоги були неодноразово уточнені ( т. 1 а.с. 163-168, 186-191, 233-234, 243-244, т. 2 а.с. 33-34, 63-64, 96-97, 127-128, 140-141).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги в редакції позовної заяви від 18.10.2016 р. (а.с. 140-141 т. 2), просять:

-визнати незаконним та скасувати наказ директора Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» Крижановського С.В. про звільнення ОСОБА_1 № 47/0-2 від 26.01.2016 р.;

-визнати незаконними та скасувати накази директора Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» Крижановського С.В. про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 № 09-ст від 25.01.2016 р., № 12-ст від 26.01.2016 р., № 13-ст від 26.01.2016 р.;

-поновити ОСОБА_1 на посаді начальника служби матеріально-технічного постачання та закупівель Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» («Іллічівський морський торговельний порт»);

-стягнути з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» («Іллічівський морський торговельний порт») на користь позивача ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27.01.2016 р. по 18.10.2016 р. в сумі 71 290,47 грн. та моральну шкоду в сумі 2000 грн.;

-забезпечити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог сторона позивача у позовній заяві, у письмових поясненнях (т. 2 а.с. 40-47, 119-126) та у виступах в судовому засіданні посилалась на наступні обставини: При прийнятті на роботу ОСОБА_1 порушена ст. 29 КЗпП України, т.я. адміністрація не ознайомила працівника з його посадовими обов'язками. Накази про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та про звільнення є незаконними. 22.01.2016 р. ОСОБА_1 не вживав алкогольні напої, а приймав ліки, факт його обстеження і акт №5 суперечать діючому законодавству. Після отримання звернень про неякісне пальне ОСОБА_1 направив службові листи керівнику порта та про проведення лабораторного аналізу, виходячи із типових обов'язків на аналогічних посадах, користуючись своїм досвідом. При цьому аналізи не були проведені та не були оплачені, підприємству будь-яка шкода не завдана. Розгляд запиту державного аудитора ОСОБА_1 здійснив відповідно до резолюції керівника, не перевищував свої посадові повноваження і не завдавав шкоди підприємству. При звільненні позивача адміністрація не вказала конкретних винних дій ОСОБА_1 і не зазначила докази, які підтвердили б, що з вини ОСОБА_1 не були укладені договори на постачання, на технічне обслуговування, на оренду техніки, не врахувала діючий порядок закупівель та не отримала згоду профспілки на звільнення.

Представник відповідача Ніц О.С. не визнав позовні вимоги, посилаючись у виступі в судовому засіданні та в письмових запереченнях (т. 1 а.с. 48-53, 207-213, т. 2 а.с. 18, 66, 89) на ті обставини, що ОСОБА_1 обґрунтовано було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та звільнено, що на час звільнення ОСОБА_1 не був членом профспілки і тому не було підстав для звернення з поданням до профспілки.

Представник третьої особи Крижановського С.В. - ОСОБА_7 в судовому засіданні 10.06.2016 р. у повному обсягу підтримав заперечення сторони відповідача та їх обґрунтування.

Представники третьої особи - профспілки робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту Бризгалов С.О., ОСОБА_8 у повному обсягу підтримали позовні вимоги, їх обґрунтування та рішення профспілки про незгоду на звільнення ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 158-159) у виступах в судовому засіданні 25.08.2016 р., 01.11.2016 р. та у письмових поясненнях на а.с. 61-62 т. 2.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, з'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, допитавши свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, спеціаліста ОСОБА_11, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі фактичні обставини та відповідні правовідносини.

Наказом №694-О/1 від 18.12.2015 р. ОСОБА_1 був прийнятий на роботу з 21.12.2015 р. на посаду начальника служби матеріально-технічного постачання та закупівель ДП «Іллічівський морський торговельний порт» (а.с. 144, 192 т. 1).

Докази на а.с. 113-116 т. 2 підтверджують перейменування 16.09.2016 р. державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» у державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ».

Посадова Інструкція начальника служби матеріально-технічного постачання та закупівель була затверджена наказом керівника підприємства 25.01.2016 р. (а.с. 95-99 т. 1). Станом на 26.01.2016 р. складено акт про відмову ОСОБА_1 у ознайомленні з цією Інструкцією (а.с. 100 т. 1).

Відповідно до ст. 29 КЗпП України до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов'язаний роз'яснити працівникові його права і обов'язки.

Сторона відповідача не надала докази, що позивач був ознайомлений з його правами і обов'язками до початку роботи. Посадові обов'язки та права начальника служби матеріально-технічного постачання та закупівель були визначені вищевказаною Інструкцією лише 25.01.2016 р. (а.с. 95-99 т. 1). Тоді як згідно ст. 141 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержуватися законодавства про працю і права сторони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту.

Згідно ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення; за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення; при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Наказом №09-ст від 25.01.2016 р. позивачу було оголошено догану за порушення трудової дисципліни (а.с. 54 т.1). В зазначеному наказі про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності вказано, що 22.01.2016 р. о 10.55 фельдшером з наркологічного контролю Крижановською О.М. у робочому кабінеті ОСОБА_1 був проведений його огляд і тест з метою виявлення ознак алкогольного сп'яніння; за результатами обстеження встановлено, що ОСОБА_1 мав ознаки залишків алкогольного сп'яніння (0,37 проміле); своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення трудової дисципліни - вимог п. 2.26 Положення про забезпечення перепускного, внутріоб'єктового режиму морської безпеки на території ІМТП (а.с. 88-94 т. 1), порушення п/п «д», «ж» п. 1 розділу 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ІМТП (а.с. 76-87 т. 1).

Із пояснень ОСОБА_1 від 22.01.2016 р. (а.с. 55, 56 т. 1) вбачається, що він 22.01.2016 р. спиртне не вживав, а прийняв ліки (барбовал).

Із акту огляду від 22.01.2016 р. (а.с. 56 т.1) вбачається що у ОСОБА_1 запах алкоголю з рота не виявлявся, міміка була звичайна, хода стійка, тремтіння пальців рук не спостерігалося, мова була виразна, пошкоджень шкіряних покровів не було, всі випробування пройдені без зауважень, і тільки використанням технічного засобу (алкотесту) встановлено ознаки залишків алкогольного сп'яніння.

Свідок ОСОБА_10 підтримав вказаний акт, однак пояснив, що за поясненнями позивача він вживав алкогольні напої на передодні, святкуючи день народження знайомої. Позивач з такими поясненнями свідка не погодився. Про відсутність такого свідчить і текст акту.

Спеціаліст ОСОБА_11 підтримала вказаний акт, стверджуючи, що у разі прийняття барбовалу (який за її думкою не має у складі спирту) алкотестер не визначив би такі дані.

Суд погоджується з доводами сторони позивача про необґрунтованість наказу №09-ст, т.я. вищезазначений акт суперечить діючому законодавству України, а саме Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затверджену спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735). При цьому ОСОБА_1 не було направлено для відповідного огляду до закладу охорони здоров'я, і не було спростовано його доводи про реакцію алкотестера на вживання ліків.

Наказом №12-ст від 26.01.2016 р. позивачу було оголошено догану за порушення трудової дисципліни (а.с. 19, 66 т.1). В наказі зазначено, що 15.01.2016 р. на ім'я директора ДП «ІМТП» від головного державного аудитора Держфінінспекції в Одеській області Ілієвої В.В. був направлений запит №3/16 щодо проведення обстеження; начальник служби матеріально-технічного постачання ОСОБА_1 без попередження та дозволу директора порту, на цьому запиті наклав свою резолюцію «ОСОБА_14 в роботу» і таким чином перевищив права та повноваження, які передбачені посадовою інструкцією начальника служби матеріально-технічного постачання.

Суд погоджується з доводами сторони позивача про необгрунтованність наказу №12-ст. Станом на 15.01.2016 р. була відсутня посадова інструкція, яка зазначена у наказі. Крім того, докази на а.с. 26, 67 т.1, а.с. 18-32, 69-72, 90-91 т. 1 свідчать, що запит після реєстрації мав резолюцію керівника підприємства, в т.ч. і на адресу ОСОБА_1, і 21.01.2016 р. було складено аудитором акт обстеження товаро-матеріальних цінностей у підрозділі, який очолював ОСОБА_1 (а.с. 17, 27 т. 1).

Наказом №13-ст від 26.01.2016 р. позивачу було оголошено догану за порушення трудової дисципліни (а.с. 18, 69 т.1). В наказі про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності вказано, що 12.01.2016 р. начальником служби матеріально-технічного постачання ОСОБА_1 був направлений службовий лист №36/06-03 з проханням проведення лабораторного аналізу дизельного пального з гарантією оплати за виконані роботи, що таким чином ОСОБА_1 перевищив права та повноваження, які передбачені посадовою інструкцією начальника служби матеріально-технічного постачання ОСОБА_1

Суд погоджується з доводами сторони позивача про необгрунтованність і наказу №13-ст від 26.01.2016 р. Станом на 12.01.2016 р. була відсутня посадова інструкція, яка зазначена у наказі. Крім того, докази на а.с. 16, 21, 22 т. 1 свідчать, що у зв'язку з скаргами на якість пального ОСОБА_1 звертався з службовими записками до керівника. Лист ОСОБА_1 про лабораторні дослідження (а.с. 70 т. 1) не був розглянутий, аналіз не проведений і підприємство будь-які кошти не витратило.

Наказом №47/0-2 від 26.01.2016 р. начальника служби матеріально-технічного постачання ОСОБА_1 було звільнено з ДП «Іллічівський морський торговельний порт» з 27.01.2016 р. (а.с. 20, 72 т. 1). Вказаним наказом ОСОБА_1 звільнено за п. 3 ст. 40 КЗпП України з зазначенням, що він систематично не виконує покладені на нього посадові обов'язки та порушує Правила внутрішнього трудового розпорядку для працівників ІМТП, що призвело до зриву договорів на постачання нафтопродуктів, та технічне обслуговування портальних кранів, на оренду техніки та інші порушення встановленого порядку закупівель. При звільненні ОСОБА_1 були враховані і накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності №09-ст, №12-ст, №13-ст.

Відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Суд звертає увагу на те, що в наказі №47/0-2 не зазначено які саме посадові обов'язки ОСОБА_1 систематично не виконував. При цьому посадові обов'язки адміністрацією були затверджені шляхом прийняття Посадової інструкції лише 25.01.2016 р.

В наказі №47/0-2 було зроблено посилання на рапорт головного інженера від 25.01.2016 р. Відповідно до цього рапорту (а.с. 73 т. 1) станом на 25.01.2016 р. у зв'язку з відсутністю начальника відділу закупівель та договірної роботи та його заступника призупинена закупівля товарів та послуг, а саме: не оголошені торги (постачання нафтопродуктів, технічне обслуговування електрообладнання портальних кранів, оренда техніки), не розміщена інформація про переможця аукціону через систему електронних закупівель (продукти харчування, пропан-бутан, кисень, аргон, цемент). В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 підтримав цей рапорт директору порта, пояснивши, що ОСОБА_1 не був у його підпорядкуванні, що з 18.01.2016 р. конкурсна комісія із закупівлі товарів, робіт та послуг та комітет з конкурсних торгів ДП «ІМТП» не могли працювати, т.я. 2 члени комісії, комітету були у відпустках.

Накази про організацію роботи зазначених комісії та комітету були прийняті директором порту 30.12.2015 р. (а.с. 171-178 т. 1). До складу включено 7 осіб, в т.ч. ОСОБА_9, ОСОБА_1 Керівництво роботою комісії та комітету повинен був здійснювати голова - головний інженер ОСОБА_9

Сторони визнали, що питання надання відпусток керівнику відділу оформлення закупівель та договірної роботи ОСОБА_15 та його заступнику, їх відкликання із відпустки не було в компетенції ОСОБА_1 Крім того, у ОСОБА_1 не було повноважень одноособово приймати будь-які рішення, заходи, дії відносно зазначених договорів та закупівель.

Таким чином, суд вважає,що і наказ №47/0-2 від 26.01.2016 р. є необгрунтованим, суперечить законодавству та встановленим фактам. При цьому суд враховує і відсутність систематичності з урахуванням вищевикладених висновків відносно наказів за №№09-ст, 12-ст, 13-ст, які фактично прийняті одночасно з наказом про звільнення.

Докази на а.с. 129-131 т. 1 свідчать, що ОСОБА_1 на час звільнення був членом профспілки, яка притягнута до участі у справі у якості третьої особи.

Відповідно до ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених п. 3 ст. 40 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Сторона позивача визнала, що подання до профспілкової організації не подавала, пояснюючи, що позивач на час звільнення не був прийнятий до профспілкової організації.

Під час розгляду справи суд запитав згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) ухвалою від 01.04.2016 р. (т. 1 а.с. 150-152).

Засіданням профспілкового комітету від 12.04.2016 р. прийнято рішення про незгоду на звільнення ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 158-159). При цьому профспілка посилалась на те, що адміністрація порушила ст. 29 КЗпП України і не ознайомила ОСОБА_1 з його посадовими обов'язками, що у порушення вимог ст. 149 КЗпП України при виданні наказів № 12- ст, 13-ст не зазначено конкретні порушення ОСОБА_1 і які наслідки вони мали для порту, що такі порушення не є порушенням правил внутрішнього трудового розпорядку та трудової дисципліни, а повинні були кваліфіковані як порушення посадової інструкції, яка була прийнята лише 25.01.2016 р.

Суд вважає, що відмова у наданні згоди на звільнення є обґрунтованою, відповідає вимогам ч. 7 ст. 43 КЗпП України.

Крім того, суд бере до уваги положення п.п. 1. 3, 3, 4.3 Статуту профспілки (а.с. 132-141 т. 1) та рішення профспілки від 09.07.2013 р. (а.с. 142 т. 1) із яких вбачається, що особи приймаються до лав профспілки з дати, яка вказана у особистій заяві. Тобто, ОСОБА_1 є членом профспілки з 22.01.2016 р.

За таких обставин позовні вимоги про визнання наказів незаконними та їх скасування, про поновлення на роботі підлягають задоволенню у повному обсягу відповідно до ст. ст. 232, 233, 235 КЗпП України .

Вимоги про оплату вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди є похідними від вимог стосовно незаконності наказів про дисциплінарну відповідальність, звільнення і підлягають задоволенню у повному обсягу згідно ст. ст. 236, 237-1 КЗпП України. Розрахунок по заробітку підтверджується відповідними довідками (а.с. 193, 204, 245 т. 1, а.с. 35, 38-39, 68 т. 2).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 29, 40, 43, 141, 147, 149, 232, 233, 235, 236, 237-1 КЗпП України.

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконними та скасувати накази директора Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» Крижановського С.В. про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 № 09-ст від 25.01.2016 р., № 12-ст від 26.01.2016 р., № 13-ст від 26.01.2016 р.

Визнати незаконним та скасувати наказ директора Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» Крижановського С.В. № 47/0-2 від 26.01.2016 р. про звільнення ОСОБА_1.

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника служби матеріально-технічного постачання та закупівель Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (попередня назва «Іллічівський морський торговельний порт»).

Стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 71290,47 грн., та компенсацію моральної шкоди в сумі 2000 грн.

Стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1378 грн.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.В.Ледньова