№ 2/225/912/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області

у складі: судді: Нємиш Н.В.

за участю секретаря: Андрієвої Т.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Торецьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про виселення, вселення та усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про виселення, вселення та усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням.

Позивач зазначав, що він є єдиним власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.06.2013 року, виданого Головним управлінням благоустрою та комунального обслуговування Донецької міської ради. Син позивача ОСОБА_8 помер, документи на будинок залишились у його дружини ОСОБА_2, яка незаконно використала їх для реєстрації в належному позивачеві будинку різних громадян. Так, в спірне домоволодіння незаконно вселились ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 зі своїм малолітнім сином ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1. На прохання позивача звільнити зайняте житлове приміщення відповідачі не реагують, відмовляються допускати його у житло, без його згоди почали ремонтні та будівельні роботи в будинку, погрожують позивачу фізичною розправою. В зв'язку з викладеними обставинами позивач не має можливості вселитись до належного йому на праві власності будинку.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, неповнолітнього ОСОБА_9 з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, без надання іншого жилого приміщення, вселити ОСОБА_1 в житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 не чинити перешкод у здійсненні ОСОБА_1 права користування та розпорядженням житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач надав суду заяву, про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник третьої особи- Орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Донецьку ради в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином.

Відповідачі до суду не з'явились, про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідачами ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_11 надана заява про перенесення розгляду справи. Враховуючи, що цивільна справа надійшла до суду 19.04.2016 року, її розгляд триває більше ніж пів року, для перешкоджання затягування її подальшого розгляду, судом у відповідності до ст.224 ЦПК України винесено ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Позивач є єдиним власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.06.2013 року, виданого Головним управлінням благоустрою та комунального обслуговування Донецької міської ради (а.с.7).

В спірній квартирі зареєстровані та проживають ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 зі своїм малолітнім сином ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1. На прохання позивача звільнити зайняте житлове приміщення відповідачі не реагують, відмовляються допускати його у житло, без його згоди почали ремонтні та будівельні роботи в будинку. В зв'язку з викладеними обставинами позивач не має можливості вселитись до належного йому на праві власності будинку.

Відповідно до ст. 15 Конституції України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

За змістом ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

За ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За положеннями ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Разом з тим, виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені ЖК України підстави для позбавлення права на житло.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, проживання у спірній квартирі відповідачів перешкоджає позивачу, який є власником спірного будинку на теперішній час, в повній мірі реалізувати своє право власності.

За таких обставин суд вважає, що існують наявні підстави для усунення перешкод в користуванні позивачем будинком, шляхом виселення відповідачів з даного будинку, без надання іншого житла.

Керуючись ст.ст. 10, 14, 60, 62, 88, 212, 214, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про виселення, вселення та усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням задовольнити.

Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, неповнолітнього ОСОБА_9 з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, без надання іншого жилого приміщення.

Вселити ОСОБА_1 в житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 не чинити перешкод у здійсненні ОСОБА_1 права користування та розпорядженням житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Донецької області через Дзержинський міський суду Донецької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя: