У х в а л а

іменем україни

26 грудня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1, розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану його представником ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду Вінницької області від 1 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Хрещатик» про зобов'язання виконати умови договору,

в с т а н о в и в :

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 вересня 2016 року позов задоволено.

Визнано неправомірною відмову публічного акціонерного товариства комерційного банку «Хрещатик» виконати умови п. 3.1.5 договору №280Д-2069 банківського вкладу (депозиту) «Золотий стандарт» у банківських металах, у зв'язку із закінченням 8 січня 2016 року дії вкладу.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 1 грудня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення апеляційного суду Вінницької області від 1 грудня 2016 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у позові, апеляційний суд виходив з того, що на момент ухвалення рішення в банку було запроваджено тимчасову адміністрацію, а відповідно до п. п. 1,2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку окремо від ліквідаційної процедури, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що апеляційним судом допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, поданою його представником ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду Вінницької області від 1 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Хрещатик» про зобов'язання виконати умови договору відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.О.Карпенко