Справа № 212/2745/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2016 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», в особі Криворізької філії ПАТ «Укрсоцбан» про захист прав споживачів, припинення Іпотечного договору (з майновим поручителем), зняття обтяження з нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2016 року до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вищевказана позовна заява.

Предявлена позовна заява ухвалою судді від 16 травня 2016 року була залишена без руху, оскільки подана з порушенням норм ст. 119 ЦПК України, а саме:

- не сплачено судовий збір.

Представник позивачки в обґрунтування звільнення від сплати судового збору керується положенням ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої, споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що повязані з порушенням їх прав.

Ознайомившись з позовними вимогами встановлено, що позивач просить суд визнати припиненим Іпотечний договір (з майновим поручителем) № 120/505-ПЗ-120/637 від 15.12.2005.

З роз'яснень, даних Пленумом Верховного Суду України в абз. другому п. 2 своєї постанови № 5 від 12 квітня 1996 року "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року), вбачається, що оскільки Закон України "Про захист прав споживачів" не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають з договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у т.ч. про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Пунктом 22 ст. 1, п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів" дано визначення поняття "споживач" і зазначено, що ним є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема на захист своїх прав державою і звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Оскільки позивач ОСОБА_2 не є споживачем за договором, а є іпотекодавцем, то положення Закону України «Про захист прав споживачів» до спірних правовідносин даного позову не застосовується.

Окрім того, відповідно до статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3, 5 Закону України «Про судовий збір».

Пунктом 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» раніше було передбачено, що споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, звільняються від сплати судового збору, проте, Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII, який набрав чинності 01 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та викладено статтю 5 цього Закону в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не передбачено.

Відповідно до частини 3 статті 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Позивач ОСОБА_2 звернулася із позовною заявою на момент чинності статті 5 Закону України «Про судовий збір» у новій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору.

Однак, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному Закону, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Оскільки нормативно-правовим актом, який регулює порядок справляння судового збору, є Закон України «Про судовий збір», то саме правові приписи, закріплені в наведеному законі, застосовуються при обчисленні судового збору, його сплаті, а також звільненні осіб від його сплати у випадках, визначених у ст. 5 цього Закону.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй ухвалі від 11 березня 2016 року, справа №6-6420ск16 зазначив, що при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному Закону, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Виходячи з того, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, підстави для звільнення позивача від сплати судового збору відсутні.

Окрім того, позивач просить суд припинити обтяження та виключити із Державного реєстру іпотек відповідний запис про обтяження нерухомого майна 2/5 частини квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1, який виник на підставі Іпотечниого договіру (з майновим поручителем) № 120/505-ПЗ-120/637 від 15.12.2005, але у позові не викладено жодної обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги, зокрема відповідно вищезазначеного договору іпотекодавець передав в іпотеку Іпотекодержателю нерухоме майно, двокімнатну квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2.

Для усунення вказаних недоліків позивачу був наданий строк пять днів з дня отримання зазначеної ухвали, проте недоліки позовної заяви не усунуті.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя повертає заяву позивачеві, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконав вимоги по усуненню недоліків позивної заяви.

Таким чином, враховуючи що вимоги ухвали не виконані, позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», в особі Криворізької філії ПАТ «Укрсоцбан» про захист прав споживачів, припинення Іпотечного договору (з майновим поручителем), зняття обтяження з нерухомого майна- визнати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі в пятиденний строк апеляційної скарги з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О. Г. Пустовіт