Справа № 496/2224/16-ц
провадження № 2/496/1306/16
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2016 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П., вивчивши матеріали цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з садового будинку (обєкта самовільної будови), -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла зазначена позовна заява.

Так, відповідно до ст. 122 ч.2 п.2 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення суду у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Позивач просить суд виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Тахіривну, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 з садового будинку, який розташований на земельній ділянці № 35, що розташована в ДСТ «ЛІРА» (СТ «НИВА») с. Нербайське, Біляївського району, Одеської області.

До позову додано рішення Апеляційного суду Одеської області від 25 квітня 2013 року, яким зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_8 про виселення та зобовязання звільнити земельну ділянку задоволено. Зобовязано ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_8 звільнити земельну ділянку № 35, розташованої в с. Нерубайське, Біляївського району, Одеської області в ДСТ «Ліра» (СТ «Нива»). Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_8 з земельної ділянки № 35, розташованої в с. Нерубайське, Біляївського району, Одеської області в ДСТ «Ліра» (СТ «Нива»).

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно до рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Тобто, позивачем вже заявлялися аналогічні вимоги, а рішенням Апеляційного суду Одеської області від 25 квітня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_8 про виселення та зобовязання звільнити земельну ділянку, яке набрало законної сили 25 квітня 2013 року ніким не оскаржувалося, тому не може бути поставлено під сумнів, у звязку з чим не має підстав у розгляді вже вирішеного спору.

Згідно ст. 122 ч.5 ЦПК України про відмову у відкритті провадження у справі суддя постановляє ухвалу.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з садового будинку (обєкта самовільної будови), на підставі п.2 ч.2 ст.122 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 122, 293 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з садового будинку (обєкта самовільної будови).

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Галич О.П.

"01" липня 2016 р.