Справа № 465/2616/15 Головуючий у 1 інстанції: Лозинський Б.М.
Провадження № 22-ц/783/4349/16 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Ніткевича А.В., Копняк С.М.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю: представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Бучковського С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Франківського районного суду м. Львова від 10 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Вишинська Ольга Марянівна, про визнання іпотечного договору недійсним та скасування заборони на відчуження квартири,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати недійсним договір іпотеки №1609 від 13.05.2008 року, укладений між нею, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ВАТ «Універсал Банк», посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Вишинською О.М., як такий, що суперечить вимогам закону (ч.1 ст.203 ЦК), з тих підстав, що рішенням суду, яке набрало законної сили, було припинено вказаний іпотечний договір в частині зобов'язань двох інших іпотекодавців ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які разом із нею є співвласниками предмету іпотеки, а тому частка у спільній сумісній власності на заставне майно, яка їй належить і не виділена в натурі, не може бути предметом іпотеки, як окремий об'єкт нерухомого майна, оскільки це суперечить статті 5 Закону України «Про іпотеку». У зв'язку з цим, просила також скасувати заборону на відчуження квартири, яка є предметом іпотеки, накладену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Вишинською О.М. на підставі оспорюваного договору іпотеки, та припинити іпотеку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, накладену цим же приватним нотаріусом згідно договору іпотеки.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 10.05.2016 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсним договір іпотеки №1609 від 13.05.2008 року, укладений між ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ВАТ «Універсал Банк», посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Вишинською О.М.

Скасовано заборону на відчуження квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_6, накладену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Вишинською О.М. на підставі договору іпотеки №1609 від 13.05.2008 року, та припинено іпотеку №7169220 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, накладену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Вишинською О.М. згідно договору іпотеки за реєстровим №1609 від 13.05.2008 року, укладеного між ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ВАТ «Універсал банк» на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1

Стягнуто з ПАТ «Універсал банк» в користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду оскаржив відповідач ПАТ «Універсал Банк», просить його скасувати з підстав порушення норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що виконання зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним договором, укладеним між нею та ВАТ «Універсал Банк», було додатково забезпечено іпотекою нерухомого майна, яке належало на праві спільної сумісної власності позичальнику ОСОБА_4 та двом майновим поручителям: ОСОБА_6, ОСОБА_7 Зазначає, що відповідно до п. 1.1. оспорюваного договору іпотеки іпотекодавці передали в іпотеку банку квартиру як цілісний об'єкт, а тому правових підстав для визнання цього договору недійсним немає. Апелянт звертає увагу, що кредитні відносини між сторонами не припинились, позичальник має непогашену заборгованість, предмет іпотеки не було реалізовано та іпотечний договір діє до повного виконання зобов'язань сторонами.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони відповідача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Частиною першою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України, на яку позивач посилається як на правову підставу для визнання договору іпотеки недійсним, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про іпотеку», предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Судом встановлено, що оспорюваним за позовом позивача є іпотечний договір (нерухомого майна - житлової нерухомості) від 13.05.2008 року, укладений між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», (іпотекодержателем) та ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (іпотекодавцями), посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Вишинською О.М. та зареєстрованим в реєстрі за №1609 (а.с.12-14).

Цей іпотечний договір укладено в забезпечення виконання зобов'язань позичальника ОСОБА_4 перед ВАТ «Універсал Банк» (кредитодавцем) за кредитним договором (Генеральним договором про надання кредитних послуг №ВL4391) від 13.05.2008 року (а.с.4-9).

Відповідно до п.1.1 іпотечного договору, в іпотеку банку передано квартиру №16 загальною площею 46,20 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 яка належить на праві приватної спільної сумісної власності іпотекодавцям ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_6

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 07.11.2013 року (а.с.15-17), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 30.09.2014 року (а.с.18-21), визнано припиненим названий вище іпотечний договір в частині зобов'язань іпотекодавців ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (які також виступали поручителями за договорами поруки від 13.05.2008 року) на тій підставі, що збільшення розміру відсоткової ставки за кредитним договором відбулось без будь-якого погодження про це з боку поручителів і без відповідної зміни умов іпотечного договору та державної реєстрації відомостей про це.

Враховуючи норму частини першої статті 215 ЦК України про те, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, передбачених частиною першою статті 203 цього Кодексу, й той факт, що на момент вчинення оспорюваного іпотечного договору в іпотеку банку передано квартиру як окремий (цілісний) об'єкт нерухомого майна з дотриманням вимог статті 5 Закону України «Про іпотеку», тому немає підстав визнавати цей договір недійсним у зв'язку з припиненням за рішенням суду зобов'язань за іпотечним договором двох інших іпотекодавців, які є співвласниками цієї квартири.

Суд першої інстанції вказаної вище норми частини першої статті 215 ЦК України не врахував, а тому дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для визнання оспорюваного позивачем іпотечного договору недійсним та, відповідно, для скасування накладеної нотаріусом на підставі цього договору заборони на відчуження предмету іпотеки та припинення іпотеки, занесеної нотаріусом до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а тому оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову в задоволенні вимог позивача в повному обсязі.

У зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог позивача та задоволенням апеляційної скарги відповідача, з позивача підлягають стягненню в користь відповідача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 535 грн. 92 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п. 4, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 10 травня 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 535 гривень 92 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Ніткевич А.В.

Копняк С.М.