№ провадження 2/646/2229/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2016 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючий суддя Єжов В.А.

при секретарі Марковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: відділ реєстрації місця проживання у Червонозаводському районі м. Харкова управління ведення реєстру територіальної громади департаменту реєстрації Харківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

16 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Червонозаводського районного суду м. Харкова із позовом яким просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим будинком з надвірними будівлями № 134 по вулиці Ванди Василевської в місті Харкові, оскільки вона більше встановленого законом строку без поважних причин не проживає і не користуються житловим приміщенням та не сплачує плату за комунальні послуги не несе інших витрат по утриманню житлового будинку та не приймає участі у спільному побуті, не є членом сімї, що суттєво обмежує права позивача.

Вважає, що знаходження на реєстраційному обліку відповідача порушує її право власності на квартиру.

В судове засідання позивачка повідомлена належним чином не зявилась, звернулась до суду із заявою в якій просила розглядати справу за її відсутністю. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала повністю.

Представник третьої особи повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду, не скористався наданим йому законом права на участь у судовому розгляді.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) встановив наступне.

15 вересня 2015 року укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 1670, відповідно до якого ОСОБА_1 набула право власності на житловий будинок з надвірними будівлями № 134 по вулиці Ванди Василевської в місті Харкові.

Відповідно до положень статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися обєктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 317 ЦК України закріплено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України відповідачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно статті 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житлом або законом.

Нормою статті 6 Закону від 11 грудня 2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закон) визначено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Особи, які перебувають більше одного місяця за межами адміністративно-територіальної одиниці, в якій зареєстроване їх місце проживання, і які мають невиконані майнові зобовязання, накладені в адміністративному порядку чи за рішенням суду, або призиваються на дійсну військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобовязані зареєструвати місце перебування.

При зміні місця проживання в межах адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження органу реєстрації, особа, яка зареєструвала місце проживання, або її законний представник повинні письмово повідомити про це відповідний орган реєстрації протягом семи днів. Реєстрація місця перебування відповідно до положень статті 8 цього Закону здійснюється за заявою особи, яка зобовязана подати її протягом семи днів після прибуття в місце перебування.

За таких обставин суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 яка на протязі тривалого часу не користується житловим приміщенням, однак у встановленому порядку не знялась з реєстрації (виписалась) з місця проживання та не зареєструвалась за місцем фактичного перебування, є неправомірними і не відповідають положенням зазначеного нормативно-правового акту та порушують права власника нерухомого майна ОСОБА_1, оскільки обєктивно перешкоджають здійсненню нею прав з користування й розпорядження житловим приміщенням.

Держава відповідно до вимог статті 386 ЦК України «Засади захисту права власності» забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Приписами статті 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У статтях 15 і 16 ЦК України, враховуючи і спираючись на положення статті 19 Конституції України, закріплено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути: 3) припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Пленум Верховного Суду України в пункті 2 постанови від 1 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» розяснив, що суди при розгляді конкретних прав мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Проаналізувавши встановлені судом фактичні обставини по справі, оцінивши надані сторонами відповідно до правил ст.60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд, виходячи із встановлених в статтях 8 і 41 Конституції України принципів верховенства права і непорушності права приватної власності, відповідно до правил пріоритетності нормативно-правових актів та їх дії у часі, дійшов висновку, що неправомірними діями відповідачки здійснюються перешкоди ОСОБА_1 у вільному користуванні та розпорядженні житловим приміщенням, тому вимоги позивачки визнаються обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивачка не наполягає на стягненні з відповідача понесених нею судових витрат при зверненні до суду.

На підставі вищенаведеного, керуючись статями 8, 19, 41 Конституції України, статями 11, 60, 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, статями 15, 16, 317, 386, 391, 405 Цивільного кодексу України, статями 6, 7 і 8 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим будинком з надвірними будівлями № 134 по вулиці Ванди Василевської в місті Харкові.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами які не були присутніми в судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.А. Єжов