УхвалА

іменем україни

28 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення суми за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Львівської області від 8 серпня 2016 року

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що маючи намір придбати квартиру АДРЕСА_1, передала ОСОБА_5, яка мала отримати спадщину на квартиру, аванс у розмірі 2 тис. Євро, що підтверджується розпискою. У зв'язку з тим, що відповідачка не надала їй інформацію про кількість зареєстрованих у квартирі осіб, власником квартири не стала, від купівлі квартири вона відмовилася. Указувала, що ОСОБА_5 отримані грошові кошти у розмірі 2 тис. Євро, отримані як аванс, повертати їй відмовляється.

Ураховуючи викладене та збільшивши позовні вимоги, ОСОБА_4 просила суд стягнути з ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 2 тис. Євро, що за курсом Національного банку України становить 57 620 грн 40 коп.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 20 травня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 8 серпня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано. Позов ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 2 тис. Євро, що за курсом Національного банку України на час ухвалення рішення становить 55 346 грн 36 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), вірно застосувавши положення ст. ст. 570, 656 ЦК України дійшов до правильного висновку про те, що оскільки договір купівлі-продажу квартири в установленому законом порядку між сторонами укладено не було, відповідачка власником квартири не стала, передана ОСОБА_5 грошова сума є авансом та підлягає поверненню ОСОБА_4

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові № 6-176 цс 12 від 13 лютого 2013 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Доводи касаційної скарги висновку суду не спростовують, на законність судовогорішення не впливають, в основному стосуються переоцінки доказів, що знаходяться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 8 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д.Д. Луспеник С.Ф. Хопта С.П. Штелик