Ухвала

іменем україни

06 липня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Євтушенко О.І., Завгородньої І.М.,

Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області про стягнення ненарахованої та невиплаченої заробітної плати, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Київської області від 21 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 25 лютого 2014 року його було обрано на посаду секретаря Ірпінської міської ради Київської області та у зв'язку з достроковим припиненням повноважень міським головою СкаржинськимВ.Д. на нього також було покладено і виконання обов'язків міського голови м. Ірпеня. 06 листопада 2014 року він звільнений з посади секретаря Ірпінської міської ради Київської області за власним бажанням.

03 грудня 2014 року він звернувся до Ірпінського міського голови Карплюка В.А. з депутатським зверненням щодо проведення з ним повного розрахунку за період роботи на посаді секретаря Ірпінської міської ради Київської області, оскільки з 02 липня 2014 року по 02 жовтня 2014 року йому не нарахована та не виплачена заробітна плата секретаря Ірпінської міської ради Київської області.

На його депутатське звернення було надано відповідь за підписом першого заступника міського голови Головкевича М.М., згідно якої відповідно до даних бухгалтерського обліку з ним проведено повний розрахунок.

За таких обставин ОСОБА_3 просив стягнути на його користь з виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області 22 882,91 грн. належної йому, але ненарахованої та невиплаченої заробітної плати.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 27 жовтня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області на користь ОСОБА_3 ненараховану та невиплачену заробітну плату за період з 02 липня 2014 року по 02 жовтня 2014 року в сумі 22 882,91 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 21 січня 2016 року рішення місцевого суду скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права, та неправильним застосуванням норм матеріального права та просить залишити в силі рішення місцевого суду.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що право позивача на нарахування та виплату йому заробітної плати з 02 липня 2014 року по 02 жовтня 2014 року на посаді секретаря Ірпінської міської ради Київської області відповідачем не порушено, оскільки в указаний період його повноваження секретаря Ірпінської міської ради достроково припинені і він був звільнений з цієї посади з 27 червня 2014 року, а тому суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про задоволення позову.

Проте з такими висновками суду апеляційної інстанції погодитися не можна.

Судами встановлено, що рішенням позачергової сесії шостого скликання Ірпінської міської ради № 3871-54-VI від 25 лютого 2014 року ОСОБА_3 обрано на посаду секретаря Ірпінської міської ради.

Розпорядженням секретаря ради Денисенка Ю.О. № 119-о від 02 липня 2014 року на підставі рішення сесії Ірпінської міської ради № 4124-57-VI від 27 червня 2014 року достроково припинено повноваження секретаря Ірпінської міської ради ОСОБА_3

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 29 липня 2014 року визнано протиправним та скасовано рішення Ірпінської міської ради № 4124-57-VI від 27 червня 2014 року про дострокове припинення повноважень секретаря Ірпінської міської ради ОСОБА_3 та про обрання Денисенка Ю.О. на посаду секретаря Ірпінської міської ради шостого скликання. Визнано протиправним та скасовано розпорядження міського голови Ірпінської міської ради № 119-о від 02 липня 2014 року про дострокове припинення повноважень та № 120-о від 02 липня 2014 року про виконання обов'язків. Поновлено ОСОБА_3 на посаді секретаря Ірпінської міської ради Київської області з 27 червня 2014 року. Відмовлено в задоволенні позову в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2014 року допущено негайне виконання постанови Ірпінського міського суду Київської області від 29 липня 2014 року в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді секретаря Ірпінської міської ради Київської області. В решті постанову залишено без змін.

Розпорядженням Ірпінської міської ради Київської області від 09 жовтня 2014 року № 166 на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2014 року щодо негайного виконання постанови Ірпінського міського суду Київської області від 29 липня 2014 року ОСОБА_3 поновлений на роботі на посаді секретаря Ірпінської міської ради Київської області з 27 червня 2014 року.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилом ч. 5 ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження секретаря сільської, селищної, міської ради можуть бути достроково припинені за рішенням відповідної ради.

Спір у справі виник з підстав ненарахування та невиплати Ірпінською міською радою Київської області ОСОБА_3 заробітної плати секретаря Ірпінської міської ради Київської області за період 02 липня 2014 року по 02 жовтня 2014 року.

До суду касаційної інстанції надано ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 01 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області про стягнення заробітної плати, якою провадження у справі закрито та роз'яснено ОСОБА_3 його право звернутися до суду із вказаним позовом в порядку цивільного судочинства. Враховуючи наявність вказаного судового рішення, суди попередніх інстанцій правомірно розглянули спір за правилами ЦПК України.

Право на заробітну плату визначено ст. 43 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд вказував на те, що повноваження секретаря Ірпінської міської ради достроково припинені і він був звільнений з цієї посади рішенням Ірпінської міської ради від 27 червня 2014 року з цієї ж дати.

Проте, апеляційний суд не врахував, що відповідно до ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, і як убачається з копії трудової книжки ОСОБА_3 25 лютого 2014 року прийнятий на посаду секретаря Ірпінської міської ради, 21 березня прийняв присягу посадової особи органів місцевого самоврядування, а 06 листопада 2014 року звільнений з посади за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України.

Будь-який запис про звільнення з 27 червня 2014 року з посади в трудовій книжці ОСОБА_3 відсутній.

В судовому засіданні місцевого суду встановлено, що позивач продовжував виконувати свої посадові обов'язки у спірний період. Крім того, згідно табеля обліку робочого часу за липень - жовтень 2014 року відсутні відмітки про відсутність ОСОБА_3 на робочому місці без поважної причини.

Таким чином, встановивши, що судовими рішеннями адміністративних судів визнано протиправним та скасовано рішення Ірпінської міської ради № 4124-57-VI від 27 червня 2014 року та поновлено ОСОБА_3 на посаді секретаря Ірпінської міської ради Київської області з 27 червня 2014 року, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення середнього заробітку за спірний період перебування у трудових відносинах.

Наведений позивачем розрахунок заборгованості по заробітній платі місцевий суд перевірив та правомірно стягнув зазначену суму. Відповідач проти зазначеного розміру заборгованості заперечив, проте власного розрахунку до матеріалів справи не надав.

Отже, апеляційний суд всупереч вимогам ст. 303 ЦПК України, переоцінив наявні в матеріалах справи докази, яким була дана належна правова оцінка місцевим судом та безпідставно скасував законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції, дійшовши невірного висновку про відсутність правових підстав для стягнення середнього заробітку.

Згідно зі ст. 339 ЦПК України суд касаційної інстанції, установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно з законом, скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Враховуючи зазначене, рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і матеріалам справи, тому підстави для його зміни або скасування відсутні.

Керуючись статтями 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 21 січня 2016 року скасувати, рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 жовтня 2015 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Колодійчук

Судді: О.І. Євтушенко

І.М.Завгородня

О.В.Кафідова

І.М. Фаловська