Справа № 148/2349/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2016 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді Ковганича С.В.

при секретарі Галькевич І.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тульчинської державної нотаріальної контори, Тиманівської сільської ради про встановлення факту смерті, часу і останнього місця реєстрації, родинних відносин та визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з даною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 січня 2016 року померла її мати ОСОБА_4, яка являлася спадкоємцем за законом на майно після померлої своєї рідної тітки, а її бабці ОСОБА_5, яка померла 20 лютого 2006 року. Після смерті ОСОБА_5 залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки № 834, що знаходиться на території Тиманівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, площею 1,75 гектарів в межах згідно з планом.

24 липня 2016 року вона звернулась до державного нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, з заявою про належне оформлення та видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус зобов'язаний перевірити факт смерті, час і останнє місце реєстрації для визначення кола спадкоємців та місця відкриття спадщини. ОСОБА_5 на день смерті проживала одна за адресою: с. Тиманівка вул. Шлільна, буд. 3, Тульчинського району, Вінницької області. Разом з тим, нотаріусом їй було відмовлено у подачі заяви про прийняття спадщини, в звязку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини (шість місяців). Вказаний строк для прийняття спадщини був пропущений нею з поважних причин, оскільки вона вже тривалий час проживає та працює в м. Вінниця, а тому не мала змоги своєчасно звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

По цій причині ОСОБА_1 звернулася до суду та просить винести рішення, яким встановити факт смерті, час і останнє місце реєстрації її покійної матері ОСОБА_4, яка була спадкоємицею після смерті її покійної бабці ОСОБА_5 для визначення кола спадкоємців та місця відкриття спадщини, а також їхні родинні відносини. Також визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її покійної матері ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник позивача надав суду пояснення аналогічні тим, що викладенні в позовній заяві. Також зазначили, що хоча вказані факти, які вони просять встановити підтвердженні відповідними документами, але їм необхідно рішення суду для подачі його до нотаріальної контори

Представник відповідача, ОСОБА_3 позовні вимоги заперечила в повному обсязі. В обґрунтування своєї правової позиції суду пояснила, що вказані факти відомі та підтвердженні відповідними документами, які були подані до нотаріальної контори, в зв'язку з чим позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її матері.

Представник співвідповідача, Тиманівської сільської ради, в судове засіданні не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутність та визнання позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив:

24 вересня 1972 року в с. Тиманівка, Тульчинського району народилася позивачка ОСОБА_1, її батьками були ОСОБА_7 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8).

09 січня 2016 року померла мати позивачки ОСОБА_4, що в свою чергу підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10).

Після смерті матері позивачки - ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, спадкоємцем якого стала позивачка. (а. с. 9).

Дослідивши копію спадкової справи після смерті ОСОБА_1, судом встановлено, що позивачу ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її матері.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів.

На підставі ст. 256 п.1 ЦПК України, суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами.

В поданій заяві, позивач просить встановити факт смерті, час і останнє місце проживання своєї матері ОСОБА_4 для визначення кола спадкоємців та місця відкриття спадщини, а також родинних відносин, зі своєю матірю.

Однак, вказані факти не підлягають встановленню судом, так як останні підтвердженні належними доказами. Зокрема, факт смерті ОСОБА_4 підтверджено свідоцтвом про смерть, факт родинних відносин підтверджено свідоцтвом про народження позивача.

Питання щодо місця проживання спадкодавця ОСОБА_4, встановлення кола спадкоємців, місця відкриття спадщини, встановлено нотаріусом на підставі поданих документів, в зв'язку з чим видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її матері ОСОБА_4

Згідно ст. 1272 ч.3 ЦК України, спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Однак, враховуючи ті обставини, що позивач ОСОБА_1 вчасно звернулась до нотаріальної контори та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, вимоги щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті її матері ОСОБА_4 є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд, розглянувши позов, в межах заявлених позовних вимог, прийшов до висновку, що у заявлених вимогах, відсутні будь-які обставини, які могли б свідчити про порушення права позивача, або ж його оспорювання.

Разом з тим, позивачем не заявлено жодних вимог, які б могли свідчити про невизнання, порушення або ж оспорювання її права, щодо спадкових правовідносин, які виникли чи могли б виникнути, після смерті ОСОБА_5

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, в зв'язку з відмовою в позовних вимогах, судовий збір сплачений позивачем підлягає зарахуванню в прибуток держави

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1268 , 1272 ЦК України, ст.ст. 213-215, 218, 256 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Тульчинської державної нотаріальної контори, Тиманівської сільської ради про встановлення факту смерті, часу і останнього місця реєстрації, родинних відносин та визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини відмовити.

Судові витрати залишити за стороною.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд.

Повний текст судового рішення виготовлено 29.12.2016

Суддя: