Справа № 367/5269/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

20 липня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Пархоменко О.В.,

з участю секретаря Григорян Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 367/5269/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу "ЖБК "Кампа", ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_6 про скасування рішення, визнання недійсними договірів міни паю, визначення частки у праві власності на житловий будинок пропорційно розміру внесеного паю та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Ірпінського міського суду Київської області знаходиться дана справа. В судовому засіданні представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_7 заявлене клопотання та надано письмову заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову. В обґрунтування зазначеної заяви позивач та представник позивача ОСОБА_8 посилається на те, що ним подано до Ірпінського міського суду Київської області заяву про збільшення розміру позовних вимог по справі № 367/5269/15-ц, в якій він просив визнати недійсними договори міни паю на обєкти нерухомості, укладені 29 червня 2015 року між ОК ЖБК Кампа та відповідачами-членами кооперативу ОСОБА_9 (дошлюбне прізвище Арефєва), ОСОБА_5, ОСОБА_4 та Арефєвим ОСОБА_10.

Заява про збільшення розміру позовних вимог обгрунтована тим, що договори міни паю на обєкти нерухомості укладені з грубим порушенням норм законодавства, а тому мають бути визнані недійсними в судовому порядку. Так, згідно Декларації про готовність обєкта до експлуатації № КС 22 від 26.06.2015 року, відповідач у справі ОК ЖБК Кампа задекларував готовність обєкта до експлуатації за відкоригованим проектом Багатоквартирний житловий будинок за адресою Київська обл., м. Буча, вул. Лісова, 1-Б і відповідно до ч.2 ст. 331 ЦК України набув право власності на новостворене нерухоме майно. Після введення житлового будинку до експлуатації, на порушення основних принципів кооперації, закріплених в ст. 4 Закону України Про кооперацію (соціальної справедливості, безпосередньої участі членів кооперативної організації у її діяльності), положень Статуту кооперативу, між відповідачем ОК ЖБК Кампа та відповідачами ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та Арефєвим С.С. було укладено договори міни паїв на обєкти нерухомості, внаслідок чого виведено із власності кооперативу поза волі всіх його членів житлові та нежитлові приміщення багатоквартирного житлового будинку за адресою Київська область, м. Буча, вул. Лісова, 1-Б, чим порушено його право як члена кооперативу на отримання житлової та нежитлової площі в даному будинку.

Вказує, що на час укладання 29 червня 2015 року договорів міни паю на обєкти нерухомості, житловий будинок за адресою м. Буча, вул. Лісова, 1-Б був введений в експлуатацію, а тому кошти відповідачів вже не могли бути спрямовані в обєкт інвестування. Статутом ОК ЖБК Кампа визначено, що він створений з метою організації та сприяння будівництву житлового будинку задля задоволення потреб членів кооперативу у житлових та нежитлових площах. Відповідачі у справі проігнорували належне йому право на участь у формуванні пайового фонду, не врахували, що згідно кооперативного договору від 04.06.2013 року розмір пайового внеску ОСОБА_1 був визначений в сумі 4 526 666,00 гривень.

27 червня 2015 року загальними зборами членів ОК ЖБК Кампа у складі Арефєва С.С., ОСОБА_4, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 було прийнято рішення, оформлене протоколом № 12 про міну паїв на квартири та нежитлові приміщення виключно між ОК ЖБК Кампа та відповідачами у справі. Однак рішенням Апеляційного суду Київської області від 30 травня 2016 року у справі 367/6024/15-ц дане рішення було визнано незаконним та скасовано.

Оскільки розмір паїв членів кооперативу в установленому порядку не визначався, пайовий фонд кооперативу не формувався і не затверджувався загальними зборами членів кооперативу, укладання договорів міни паїв на обєкти нерухомості виключно між ОК ЖБК Кампа та відповідачами членами кооперативу Арефєвим С.С., ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_5 не може вважатись законним і порушує його права та охоронювані законом інтереси як члена кооперативу. Йому відомо, що на підставі укладених в незаконний спосіб договорів міни відповідачі у справі Арефєв С.С., ОСОБА_4, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 зареєстрували за собою право власності на житлові та нежитлові приміщення багатоквартирного житлового будинку за адерсою Київська область. м. Буча, вул. Лісова, 1-Б, належного відповідачу у справі ОК ЖБК Кампа.

Оскільки укладення договорів міни паїв на обєкти нерухомості належить до договорів купівлі-продажу, а отже є правочином, виникла необхідність просити суд вжити заходи забезпечення позову. Оскільки факт подання заяви про збільшення розміру позовних вимог стане відомим вдповідачам у справі ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та Арефєву С.С., які можуть вжити заходів до утруднення чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення заявлених позовних вимог, вважає за необхідне просити суд вжити заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на житлові та нежитлові приміщення багатоквартирного житлового будинку за адресою Київська область, м. Буча, вул. Лісова, 1-Б до розгляду даної цивільної справи по суті.

У звязку із викладеними обставинами представник позивача просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на обєкти нерухомого майна, розташовані в багатоквартирному житловому будинку за адресою вул. Лісова, 1-б в м. Буча Київської області, а саме: квартири №№ 3, 10, 13, 31, 43, 50, 60, 66, 69 (секція № 1); квартиру № 74 (мансардний поверх); квартири №№ 101, 108, 109, 113 (секція № 2); квартири №№ 119, 128, 152, 162, 175, 176 (секція № 3); квартиру № 192 (мансардний поверх); нежитлові приміщення №№ 200, 203, 204, що зареєстровані на праві власності за відповідачем ОСОБА_9 згідно договору міни паю на обєкт нерухомості № 01-06/15 від 29 червня 2015 року; квартири №№ 6, 8, 11, 17, 23, 40, 42, 51, 61, 63, 65 (секція № 1); квартири №№ 73, 75, 76, 79 (мансардний поверх); квартири №№ 82, 92 (секція № 2); квартиру № 116 (мансардний поверх); квартири №№ 123, 124, 125, 146, 160 (секція № 3); нежитлові приміщення №№ 206, 208, 212, 214, зареєстровані на праві власності за відповідачем ОСОБА_5 згідно договору міни паю на обєкт нерухомості № 02-06/15 від 29 червня 2015 року; квартири №№ 12, 35, 39, 53, 59, 64, 67, 71 (секція № 1); квартиру № 72 (мансардний поверх); квартири №№ 85, 89, 90, 100, 105 (секція № 2); квартири №№ 120, 133, 154, 167, 168, 185 (секція № 3); квартиру № 194 (мансардний поверх); нежитлові приміщення №№ 207, 213 зареєстровані на праві власності за відповідачем ОСОБА_4 згідно договору міни паю на обєкт нерухомості № 03-06/15 від 29 червня 2015 року; квартири №№ 9, 15, 19, 24, 26, 27, 68 (секція № 1); квартири №№ 80, 95, 112 (секція № 2); квартири №№ 122, 130, 138, 144, 169, 177, 184, 186 (секція № 3); квартиру № 193 (мансардний поверх); нежитлові приміщення №№ 209, 210, 211, що були зареєстровані на праві власності за відповідачем ОСОБА_11євим С.С. згідно договору міни паю на обєкт нерухомості № 04-06/15 від 29 червня 2015 року. Просила заяву про забезпечення позову задовольнити.

Представник відповідача ОК ЖБК Кампа ОСОБА_12 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про забезпечення позову, суду пояснив, що більшість квартир, на які позивач просить накласти арешт відчужені, вважав, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач не є співмірними із завленими позовними вимогами. Просив відмовити у задоволенні заяви.

Представник відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_9 ОСОБА_13 в судовому засіданні категорично заперечував проти забезпечення позову. Пояснив, що сума позову не співмірна з позовними вимогами позивача. Крім того, позивач просить накласти арешт на квартири та нежитлові приміщення, які не є предметом позову і позивач не ставить питання про визнання за ним права власності на це нерухоме майно. Предметом спору є рішення голови кооперативу та договори міни. Позивачем не надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову (арешту майна) унеможливить в подальшому виконання рішення суду, адже дане питання вже розглядалося судом вісім місяців тому. З тих пір нічого не змінилося і вказані позивачем квартири нікуди не ділися. Якщо суд ухвалить рішення на користь позивача, то ще будуть можливості для виконання рішення суду. Також пояснив, що розглядаючи заяву позивача про забезпечення позову, судом 17.11.2015 року постановлено ухвалу, якою залишено без задоволення та відмовлено ОСОБА_1 в накладенні арешту на вказані квартири, дана ухвала в даний час не скасована і набрала чинності. Відмовляючи ОСОБА_1 суд посилався на обставини, що вимоги позивача не грунтуються на вимогах закону та відсутні передбачені законом підстави для забезпечення позову; судом також було зазначено в ухвалі, що вказані квартири та нежитлові приміщення не є предметом спору і позивач не просить суд визнати за ним право власності на ці квартири та нежитлові приміщення. У цій ухвалі суд також посилався на те, що заходи забезпечення позову, про які просить позивач, не є співмірними заявленим позивачем позовним вимогам. Просив суд врахувати, що вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичним чи фізичним особам, які здійснюють таку діяльність, суд повинен брати до уваги інтереси всіх осіб, права яких можуть бути порушені арештом майна. В ухвалі апеляційного суду Київської області по даній справі від 11.02.2016 року також прямо вказано, що позивачем не доведено необхідність застосування арешту майна та про те, що заходи забезпечення позову не є співмірними заявленим позивачем позовним вимогам. Також просив суд звернути увагу на те, що частина квартир, які належали Арефєву С.С., ОСОБА_9, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в даний час ними відчужено в законному порядку, визначити на даний час, які конкретно квартири та нежитлові приміщення вибули із власності його довірителів неможливо, так як для цього необхідно надати більше часу. Просив відмовити у задоволенні заяви.

Суд, заслухавши заявлене клопотання, думку представника позивача ОСОБА_7, представника відповідача ОСОБА_12, представника відповідачів - ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_9 ОСОБА_13, дослідивши подану заяву та матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

У відповідності до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позивач, звертаючись до суду із даним позовом, в первісній позовній заяві просив визначити частку ОСОБА_1 у праві власності на багатоповерховий будинок по вул. Лісова, 1 в м. Буча Київської області пропорційно розміру внесеного до обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив Кампа паю; зобовязати обслуговуючий кооператив Житлово будівельний кооператив Кампа здійснити міну внесеного ОСОБА_1 паю на обєкти нерухомого майна відповідно до визначеної частки.

Під час розгляду справи 08.07.2016 року позивачем була подана до суду заява про збільшення розміру позовних вимог, в який позивач просить скасувати рішення голови обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив Кампа ОСОБА_4 № 48 від 05.02.2015 року Про виключення з членів кооперативу з наданням статусу асоційованого члена; визнати недійсним договір міни паю на обєкти нерухомості № 01-06/15, укладений 29 червня 2015 року між ОК ЖБК Кампа та відповідачем ОСОБА_9 (дошлюбне прізвище Арефєва); визнати недійсним договір міни паю на обєкти нерухомості № 02-06/15, укладений 29 червня 2015 року між ОК ЖБК Кампа та відповідачем ОСОБА_5; визнати недійсним договір міни паю на обєкти нерухомості № 03-06/15, укладений 29 червня 2015 року між ОК ЖБК Кампа та відповідачем ОСОБА_4; визнати недійсним договір міни паю на обєкти нерухомості № 04-06/15, укладений 29 червня 2015 року між ОК ЖБК Кампа та відповідачем ОСОБА_11євим ОСОБА_10; визначити частку ОСОБА_1 у праві власності на багатоквартирний житловий будинок по вул. Лісова, 1-Б в м. Буча Київської області пропорційно розміру внесеного до обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив Кампа паю; зобовязати обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив Кампа у встановленому законом порядку здійснити міну внесеного ОСОБА_1 паю на обєкти нерухомого майна відповідно до визначеної частки; стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати.

В судовому засіданні представник відповідача - ОК ЖБК Кампа ОСОБА_12 та представник відповідачів - ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_9 ОСОБА_13, заперечуючи проти задоволення заяви про забезпечення позову, пояснили, що частина квартир, які належали Арефєву С.С., ОСОБА_9, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в даний час ними відчужено та представником відповідача ОК ЖБК Кампа ОСОБА_12 на підтвердження цих обставин були надані суду копії договорів купівлі-продажу квартир, з яких вбачається, що на даний час обєкти нерухомого майна, зокрема, ті, на які просить накласти арешт позивач, відчужені іншим особам, а саме квартири № 31, 89, 74, 105,100, 146, 13, 82, 120, 167, 27, 19, 123, 66, 65, 124 та нежитлові приміщення 214, 207, 208, 210, 211, 215 за адресою Київська область, м. Буча, вул. Лісова, 1-Б. Як вбачається із копій договорів купівлі-продажу цих обєктів нерухомого майна вони були укладені між ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Арефєвим С.С. та фізичними особами, які не є сторонами у справі, а також на даний час не залучені до участі у справі у якості третіх осіб.

Крім того, враховуючи вищевикладене, беззаперечних доказів того, кому на даний час належать на праві власності інші обєкти нерухомого майна, на які позивач просить накласти арешт, суду сторонами не надано, хоча суд в судовому засіданні зясовував це питання та надавав час представникам відповідачів для надання таких доказів .

За таких обставин, суд, виходячи із положень п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України, відповідно до якої позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, вважає, що забезпечення позову у спосіб, про якій просить представник позивача, не ґрунтується на вимогах закону, у звязку із чим відсутні передбачені законом підстави для забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач та представник позивача, оскільки майно, на яке просить накласти арешт представник позивача, а саме квартири № 31, 89, 74, 105,100, 146, 13, 82, 120, 167, 27, 19, 123, 66, 65, 124 та нежитлові приміщення 214, 207, 208, 210, 211, 215 за адресою Київська область, м. Буча, вул. Лісова, 1-Б на даний час не належить відповідачам, а належить іншим фізичним особам, які не є сторонами у справі, а також на даний час не залучені до участі у справі у якості третіх осіб. Крім того, вищезазначені квартири та нежитлові приміщення, на які просить накласти арешт представник позивача, не є предметом даного спору і позивач не просить визнати за ним право власності на ці квартири та нежитлові приміщення.

Разом із цим, суд також вважає, що заходи забезпечення позову, про які просить позивач та представник позивача, не є співмірними заявленим позивачем позовним вимогам, оскільки позивач, звертаючись до суду із заявою про збільшення позовних вимог, вказує, що розмір пайового внеску ОСОБА_1 був визначений в сумі 4 526 666 грн. зі строком внесення до 31.12.2014 року. До укладення кооперативного договору, а саме 10 липня 2013 року ним було зроблено майновий вклад до пайового фонду кооперативу шляхом передачі висновку геодезичних вишукувань, висновку геологічних вишукувань, перед проектних проробок, проекту водовідведення, плану організації будівництва загальною вартістю 481 575,0 гривень.

Також, представником позивача не надано доказів на підтвердження тих обставин, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищезазначені квартири, які належать відповідачам, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення у випадку задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.151-153, 154 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 367/5269/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу "ЖБК "Кампа", ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_6 про скасування рішення, визнання недійсними договірів міни паю, визначення частки у праві власності на житловий будинок пропорційно розміру внесеного паю та зобов'язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Копію ухвали направити третій особі ОСОБА_14 для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_15