Ухвала

іменем україни

22 грудня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Міністерства внутрішніх справ України, Генеральної прокуратури України, Державної казначейської служби України, Головного Управління Державної казначейської служби України у Луганській області, прокуратури Луганської області, Головного Управління МВС України у Луганській області, Лисичанського міського відділу ГУ МВС України у Луганській області про відшкодування заробітної плати, втраченої внаслідок незаконних дій органів попереднього слідства, прокуратури,

за касаційною скаргою прокуратури Луганської області на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 21 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 20 січня 2016 року,

вс т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовною заявою про відшкодування заробітної плати, втраченої внаслідок незаконних дій органів попереднього слідства, прокуратури та просив стягнути з Державного бюджету України завдану йому матеріальну шкоду в розмірі 491 667 грн 97 коп. із врахуванням індексації, що була втрачена ним через незаконне відсторонення його з 11 січня 2002 року від посади директора ДП «Фокс-Ойл-Сервіс» та притягнення до кримінальної відповідальності. Зазначав, що органами слідства та Міністерством внутрішніх справ не було прийнято постанову про відшкодування шкоди, незважаючи на його чисельні звернення.

Під час судового розгляду, з огляду на факт прийняття у лютому 2015 року органами слідства постанови про розрахунок розміру відшкодування шкоди, ОСОБА_4 уточнив позовні вимоги в частині визначення періоду відсторонення його від роботи - з 11 січня 2002 року до 27 вересня 2013 року.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 21 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від 20 січня 2016 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання Державною казначейською службою України з Єдиного казначейського рахунку в установленому порядку на користь ОСОБА_6 175 404 грн 89 коп. втраченої заробітної плати внаслідок незаконних дій органів попереднього слідства, прокуратури щодо незаконного притягнення до кримінальної відповідальності.

Стягнуто з Лисичанського міського відділу ГУ МВС України у Луганській області на користь ОСОБА_4 5 тис. грн витрат за надання юридичної допомоги.

У поданій касаційній скарзі прокуратура Луганської області просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, щоОСОБА_4 з 22 серпня 1995 року працював на посаді директора ДП «Фокс-Ойл-Сервіс» на підставі наказу Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України № 90-к. 11 січня 2002 року слідчим була винесена постанова про відсторонення ОСОБА_4 від посади.

11 липня 2001 року прокурором м. Лисичанська була порушена кримінальна справа № 9058 за фактом зловживання владою та службовим положенням посадовими особами ДП «Фокс-Ойл-Сервіс», які потягли за собою тяжкі наслідки, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 165 КК України (в редакції 1961 року).

17 жовтня 2001 року постановою слідчого прокуратури м. Лисичанська ОСОБА_7 дії посадових осіб перекваліфіковано з ч. 2 ст. 165 КК України на ч. 2 ст. 364 КК України (в редакції 2001 року) у зв'язку з набранням чинності новим Кримінальним кодексом України.

02 жовтня 2001 року прокурор м. Лисичанська виніс постанову про порушення кримінальної справи № 9092 за фактом легалізації (відмивання) доходів , одержаних злочинним шляхом, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України ( в редакції 2001 року).

Постановою від 17жовтня 2001 року слідчим прокуроратури м. Лисичанська ОСОБА_7 порушена кримінальна справи № 9095 за фактом зловживання службовим положенням за ознаками ч. 2 ст. 165 КК України (в редакції 1960 року).

Постановою від 17 жовтня 2001 року слідчий перекваліфікував дії з ч. 2 ст. 165 КК України (в редакції 1960 року) на ч. 2 ст. 364 КК України (в редакції 2001 року) у зв'язку з прийняттям нового Кримінального кодексу України.

Постановами від 24 грудня 2001 року прокурором порушено кримінальні справи відносно ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України (в редакції 2001 року), за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України (в редакції 2001 року), за ознаками злочину, передбаченому ч. 5 ст. 191 КК України (в редакції 2001 року) за номерами 9112, 9113, 9114. які були об'єднанні в одне провадження постановами слідчого Ясинова Ю. від 02 жовтня 2011 року, від 17 жовтня 2011 року та від 24 грудня 2001 року.

30 грудня 2001 року слідчий прокуратури м. Лисичанська ОСОБА_7 затримав ОСОБА_4 в порядку ст. 115 КПК України (в редакції 1960 року), 31 грудня 2001 року допитав його як підозрюваного в ІВС Лисичанського МВ.

02 січня 2002 року ОСОБА_4 було пред'явлено обвинувачення у скоєнні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 209 КК України (в редакції 2001 року) та він був допитаний як обвинувачений. 02 січня 2002 року Лисичанський міський суд продовжив строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 10 діб. а постановою від 09 січня 2002 року Лисичанським міським судом Луганської області було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Дана постанова було оскаржена, скасована ухвалою апеляційного суду Луганської області та справу направлено до суду для розгляду подання прокуратури про обрання йому запобіжного заходу у якості тримання під вартою.

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 23 січня 2002 року ОСОБА_4 був звільнений з-під варти та обраний запобіжний захід - підписка про невиїзд з 22 січня 2002 року.

11 січня 2002 року слідчим була винесена постанова про відсторонення ОСОБА_4 від посади директора Державного підприємства «Фокс-Ойл-Сервіс», на посаді якої він працював на підставі наказу Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України № 90-к з 22 серпня 1995 року.

Наказом Міністерства палива та енергетики України від 22 січня 2002 року № 113-к він був відсторонений від займаної посади на час проведення попереднього слідства. Протягом тривалого часу кримінальна справа неодноразово направлялась до розгляду до судів та поверталась до прокуратури на додаткове дослідження. Справу було передано до Лисичанського МВ УМВС України у Луганській області, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 14 грудня 2012 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

27 вересня 2013 року старшим слідчим СВ Лисичанського МВ винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000006 у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 365 КК України, відносно ОСОБА_4 скасовано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання скасовано відсторонення його від посади директора ДП «Фокс-Ойл-Сервіс», скасовано накладення арешту на його майно.

Відповідно до копії довідки про суми виплачених доходів і отриманих з них податків фізичних осіб (а. с. 28) за 4 квартал 2001 року по ДП «Фокс-Ойл-Сервіс» сума виплаченого доходу ОСОБА_4 склала 8 515 грн.

Відповідно до копії довідки від 29 квітня 2004 року № 824 ДПІ у м. Лисичанську, ОСОБА_4 в період з 01 січня 2001 року до 31 грудня 2001 року отримував доходи за період з 01 липня 2001 року до 30 вересня 2001 року 1 208 грн, з 01 жовтня 2001 року до 31 грудня 2001 року 8 515 грн. За два останні місяці роботи заробітна плата склала 5678 грн 67 коп. Кількість робочих днів у листопаді 2001 року - 22 дні, у грудні 2001 року - 21 день. Середньоденна заробітна плата складає 132 грн 02 коп, середньомісячна - 2 761 грн 42 коп. З урахуванням індексу інфляції, прожиткового мінімуму працездатної особи, середньомісячної заробітної плати підлягає відшкодуванню втрачений позивачем заробіток за період відсторонення від посади за період з січня 2002 року до лютого 2007 року, а саме: за 2002 рік - 33 137 грн 40 коп; за 2003 рік - 33 169 грн 20 коп, за 2004 рік - 33 529 грн 56 коп; за 2005 рік - 34 390 грн 97 коп; за 2006 рік - 35 188 грн 02 коп; за січень 2007 року - 2 995 грн 05 коп; за лютий 2007 року - 2 995 грн 02 коп, а всього 175 404 грн 89 коп. Вважається втраченим ОСОБА_4 заробіток, що підлягає відшкодуванню позивачу за період відсторонення його від посади з січня 2002 року до лютого 2007 року в сумі 175 404,89 грн.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» у разі виникнення права на відшкодування завданої шкоди відповідно до статті 2 цього Закону орган, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчий, прокурор або суд зобов'язані роз'яснити особі порядок поновлення її порушених прав чи свобод та відшкодування завданої шкоди.

Розмір відшкодованої шкоди, зазначеної в п п. 1, 3, 4 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Оскільки постанову про закриття кримінального провадження № 0000006 у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу кримінальних правопорушень (злочинів) , передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 365 КК України прийнято 27 вересня 2013 року старшим слідчим СВ Лисичанського МВ ГУ МВС України, то зазначені дії проводить Лисичанський МВ ГУ МВС України в Луганській області.

Відповідно до п. 11 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Генеральною прокуратурою України та Міністерства фінансів України № 6/5/3/41 від 04 березня 1996 року для визначення розміру шкоди, переліченої в п. п. 1, 3, 4 ст. 3 Закону, громадянин протягом шести місяців після направлення йому повідомлення може звернутися: 1) при закритті провадження в справі органами дізнання або слідства Міністерства внутрішніх справ , Генеральної прокуратури і Служби безпеки України - відповідно до цих органів; 2) при винесені виправдувального вироку або закритті справи судом першої інстанції чи в касаційному або наглядному порядку - до суду, який розглядав справу по першій інстанції; 3) при скасуванні постанови районного (міського суду) про накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт і закритті справи - в районний (міський) суд (до судді), який розглядав справу про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. ст. 11, 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», п. п. 11, 12 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» у разі закриття кримінальної справ за відсутністю у діянні складу злочину слідчий зобов'язаний роз'яснити громадянинові порядок поновлення його порушених прав і відшкодування іншої шкоди. Розмір відшкодування шкоди, зазначеної у Законі, залежно від того, який орган провадив слідчі дії, в місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи попереднього слідства, що виносять постанову. У разі незгоди з винесеною постановою про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову суду.

Відповідно до ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення і вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду встановлюється законом.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» підставами відшкодування шкоди, завданої громадянинові, крім іншого є незаконне засудження, незаконне повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконне взяття і тримання під вартою, незаконне проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконне накладення арешту на майно, незаконне відсторонення від роботи (посади) та інші процесуальні дії, що обмежують права громадян.

Відповідно до п. 1-1 ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів , що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовується (повертається) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів , що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Розмір сум, які передбачені п. 1 ст. 3 цього Закону і підлягають відшкодуванню, визначається з урахуванням заробітку, не одержаного громадянином за час відсторонення від роботи (посади), за час відбування кримінального покарання чи виправних робіт як адміністративне стягнення.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» громадянин, звільнений з роботи ( посади) у зв'язку з незаконним засудженням або відсторонений від посади у зв'язку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, має бути поновлений на колишній роботі (посаді), а в разі неможливості цього (ліквідація підприємства,установи, організації, скорочення посади, наявність інших передбачених законом підстав, що перешкоджають поновленню на роботі (посаді) йому має бути надано державною службою зайнятості іншу підходящу роботу.

Із матеріалів справи вбачається, що у зв'язку з незаконним відстороненням позивача від займаної посади за період з 2002 року до 2013 року він втратив заробіток в розмірі 491 667 грн 97 коп., в тому числі індексація заробітної плати - 99 546,24 грн відповідно до звіту про фактичні результати розрахунку доходу, який втрачено в результаті незаконних дій слідства, прокуратуру та суду за період 2002 рік до 2013 року, проведений ТОВ «Донецькінаудит» зроблений на його замовлення.

Суди попередніх інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України), дійшли обґрунтованих висновків про часткове задоволення позовних вимог, беручи до уваги постанову Лисичанського МВ ГУ МВС України у Луганській області від 06 лютого 2015 року, яка прийнята відповідно до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» та із якої вбачається, що ОСОБА_4 згідно із наказом № 90-к Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України від 22 серпня 1995 року працював на посаді директора Державного підприємства «Фокс-Ойл- Сервис» м. Лисичанська.

Крім того, встановлено, що у зв'язку з закриттям кримінального провадження 27 вересня 2013 року відносно ОСОБА_4 відсторонення його від посади скасовано. ОСОБА_4 підлягає відшкодуванню втрачений ним заробіток за період відсторонення від посади за період з січня 2002 року до лютого 2007 року, оскільки припинена діяльність суб'єкта господарювання Державного підприємства «Фокс-Ойл- Сервис» за рішенням власника, про що в реєстраційний службі Лисичанського міського управління юстиції Луганської 07 березня 2007 року зроблено відповідний запис.

Трудова книжка ОСОБА_4 містить запис від 02 лютого 2002 року № 15 про те, що ОСОБА_4 переведений на посаду заступника директора по економіці, наказ від 02 лютого 2002 року № 4-к, яким чином було зроблено цей запис позивач пояснити не може та посилається на те, що з 24 січня 2002 року до 06 лютого 2002 року він перебував на лікарняному, листок непрацездатності серії ГР № 963969, який не був оформлений належним чином у зв'язку із забороною допуску працівників на територію ДП «Фокс-Ойл- Сервис».

Встановлено, що трудову книжку він отримав лише у 2013 році, для оформлення документів для призначення пенсії, оскільки вся документація ДП «ФОС» була вилучена під часпроведення слідчих дій у 2002 році. Оспорити запис про переведення його на посаду заступника директора по економіці він не може, оскільки не існує таке підприємство як ДП «Фокс-Ойл-Сервис», ліквідоване у 2007 році. З часу відсторонення з посади директора ДП «Фокс-Ойл-Сервис» він ніде не працював, заробітну плату не отримував (а. с. 242, 275).

При визначенні періоду стягнення втраченого заробітку суди дійшли правильного висновку про те, що ОСОБА_4 підлягає відшкодуванню втрачений ним заробіток за період відсторонення від посади з січня 2002 року до лютого 2007 року, тобто до припинення діяльності суб'єкта господарювання - ДП «Фокс-Ойл-Сервіс» за рішенням власника, про що в реєстраційній службі Лисичанського міського управління юстиції Луганської 07 березня 2007 року було зроблено відповідний запис.

Відповідно до ч. 5 ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен, хто є потерпілим від арешту або затримання, здійсненого всупереч положенням цієї статті, має забезпечене правовою санкцією право на відшкодування.

Таким чином, суди попередніх інстанцій перевіривши усі обставини справи, дійшли правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 21 жовтня 2015 року та ухвали апеляційного суду Луганської області від 20 січня 2016 року, оскільки судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги прокуратури Луганської області не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокуратури Луганської області відхилити.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 21 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 20 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

Т.Л.Ізмайлова

С.О.Карпенко