Єдиний унікальний номер 728/1026/16-ц
Номер провадження 2/728/286/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року Бахмацький районний суд чернігівської області в складі:

головуючого судді Новікова О.М.

при секретарі Макаренко Ю.Г.

за участю прокурора Кобилецької І.І.

представника позивача адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмачі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Біловежівської сільської ради Бахмацького району, Чернігівської області, ОСОБА_3 управління держгеокадастру в Чернігівській області про визнання права на постійне користування земельною ділянкою фермерського господарства в порядку спадкування ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Бахмацького районного суду з позовом до Біловежівської сільської ради Бахмацького району, Чернігівської області, ОСОБА_3 управління держгеокадастру в Чернігівській області про визнання права на постійне користування земельною ділянкою фермерського господарства в порядку спадкування, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що будучи спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, якій на підставі Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою було передано у постійне користування земельну ділянку площею 49.9 га землі, яка розташована на території Біловежівської сільської ради, як голові фермерського господарства «Марія». Він не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку.

Позивач ОСОБА_5 та представник позивача адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримали, просять суд задовольнити його та зазначили, що спадкодавець ОСОБА_4, яка створила фермерське господарство «Марія», на законних підставах користувалася виділеними їй для ведення сільгоспробіт земельними площами загальним розміром 49,90 га, відповідно рішення Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року вимоги про перереєстрацію та про переоформлення, в тому числі зобовязання укладати будь які договори щодо виділених земель визнано неконституційними, при цьому такий вид договору користування землями для сільськогосподарських потреб в порядку ст.407 ЦК України (емфітевзис) не був визначений законодавством, його форма та умови визначені лише ст.102-1 ЗК України в 2007 році, коли спадкодавець вже помер, тому даний договір не був укладений та і не міг бути укладений, а за таких обставин діє загальне право спадкоємця успадковувати всі права і обовязки які належали спадкодавцю на момент смерті, відповідно ст. 1218 ЦК України.

Прокурор Бахмацької місцевої прокуратури, яка вступила в справу з метою захисту інтересів держави у сфері земельних відносин на стороні відповідача ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Чернігівській області - ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнала, вказала, що фактично спадкодавець ОСОБА_4 хоч і набула на законних підставах право користування земельними ділянками для ведення фермерського господарства, але в ході змін в законодавстві не уклала договір користування землями для сільськогосподарських потреб в порядку ст.407 ЦК України (емфітевзис), яка була чинною за життя спадкодавця, і відповідно якої згідно чинного законодавства у спадкоємців виникає право на спадкування користування земельними ділянками для сільськогосподарських потреб, а тому позов задоволенню не підлягає, при цьому додала до матеріалів справи шість судових рішень по аналогічних справах в якості застосування як судової практики.

Представник відповідача ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Чернігівській області ОСОБА_7 в судовому засіданні позов не визнала, зазначила, що він не підлягає задоволенню з підстав викладених у письмовому пояснені-запереченні, доданому до матеріалів справи.

Представник відповідача Біловежівської сільської ради в судове засідання не з*явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що з 1966 року по 1998 рік працювала секретарем Біловежівської сільської ради, в 1992 році за заявою ОСОБА_4 їй було виділено сільрадою 39,90 га. у постійне успадковане володіння для ведення фермерського господарства, а в 1995 році за її заявою було прийняте рішення про переведення всіх її фермерських земель 49,90 га в постійне користування, дані обставини запамятала, бо ОСОБА_4 була одна фермером.

Заслухавши пояснення сторін, свідка, повно та всебічно дослідивши усі докази по справі, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до слідуючого висновку.

Судом встановлено, що на підставі рішення Бахмацької районної ради народних депутатів Чернігівської області від 28.02.1992 року та на підставі рішення Біловежівської сільської ради народних депутатів Бахмацького району Чернігівської області від 11 грудня 1992 року ОСОБА_4 отримала у постійне успадковане володіння для ведення фермерського господарства 10,00 га та 39,90 га, після чого на підставі рішення Біловежівської ради народних депутатів Бахмацького району, Чернігівської області, дати якого та номеру встановити не виявилось можливим, їй було передано в постійне користування земельну ділянку площею 49,90 га для створення селянського (фермерського) господарства, що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею, запис за №42 (а.с.12).

Фактично 26.03.1992 року було створено селянсько (фермерське) господарство «Марія», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

08 лютого 2005 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ №003613.

Згідно з листом про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право користування земельною ділянкою площею 49.9 га у зв'язку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ(а.с.32)

Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно із ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до ЦK України з урахуванням вимог цього Кодексу.

Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснив судам, що відповідно до ст. 1225 ЦK України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Згідно із ч. 1 ст. 407 ЦK України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Відповідно до ч. 2 ст. 407 ПК України у редакції, що була чинною на час відкриття спадщини, користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) може відчужуватися і передаватися у порядку спадкування.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається із норм вищенаведеного законодавства право на спадкування права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб законодавець пов*язує виключно на підставі договору емфітевзису, який визначений ст. 407 ЦК України, а із обставин встановлених в ході судового розгляду вбачається, що спадкодавець ОСОБА_4 такого договору із власником землі не укладала, посилання позивача на те, що ст.1225 ЦК України передбачена можливість успадкування права постійного користування земельною ділянкою, і таке право ним було успадковане відповідно Державного акту на право постійного користування землею не узгоджується з наведеними вимогами чинного законодавства, зокрема ч. 1 ст.407 ЦК України, якою передбачено лише договірний порядок установлення емфітевзису та не передбачено судового порядку його встановлення. Державний акт на право постійного користування землею, виданий на ім`я ОСОБА_4, надавав лише їй право користуватися земельною ділянкою для ведення фермерського господарства, відповідно до вимог чинного законодавства яке діяло на той час і не передбачено можливості спадкування даного права, при цьому позивач не позбавлений можливості звернутися до власника цієї земельної ділянки для оформлення своїх прав на користування нею. За таких обставин позивач не має права на успадкування права на постійне користування земельною ділянкою виділеною для створення фермерського господарства ОСОБА_4 і тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 407, 1217,1218, 1225ЦК України, ст.ст.10, 60, 197, 212, 214 ЦПК України, ст.ст.125, 126,131 Земельного кодексу України, п.10 Постанови Пленум Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" суд,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до Біловежівської сільської ради Бахмацького району, Чернігівської області, ОСОБА_3 управління держгеокадастру в Чернігівській області про визнання права на постійне користування земельною ділянкою розташованою на території Біловежівської сільської ради , площею 49.9 га, згідно статуту фермерського господарства «Марія», яка була у користуванні померлої 08.02.2005 року ОСОБА_4, згідно Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою для створення фермерського господарства за №42 в порядку спадкування .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення; особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.М. Новіков