Справа № 738/1171/16-ц
№ провадження 2/738/293/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2016 року Менський районний суд

Чеpнiгiвської областi

в складi:

суддi ОСОБА_1,

при секретарі Костюк І.А.

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi цивільну спpаву за позовом ОСОБА_2 до Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи свій позов тим, що 25 січня 1998 року померла - ОСОБА_3, яка за життя склала заповіт та заповіла все своє майно позивачу. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по вул. Степова, 46 в с. Синявка Менського району Чернігівської області та інше майно. Позивач, як спадкоємець за заповітом, звернулася до нотаріальної контори за свідоцтвом про право на спадщину на вказане домогосподарство, проте нотаріус у його видачі відмовив, посилаючись на відсутність правовстановлюючих документів на будинок, в звязку з чим позивачу було запропоновано визнати право власності на нерухоме майно в судовому порядку. Позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по вул. Степова, 46 в с. Синявка Менського району Чернігівської області.

Позивачка в судове засідання не зявилася, до суду надала заяву в якій просить розглянути справу без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Відповідно до ст. 534 ЦК України, при спадкуванні за заповітом спадкодавець може залишити заповіт на все своє майно чи його частину одному чи декільком спадкоємцям, як таким що входять, так і таким, що не входять до кола спадкоємців за законом. Для прийняття спадщини відповідно до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК України необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Як вбачається з довідки (витягу з погосподарської книги) від 01.06.2016 року №493, наданих Синявською сільською радою Менського району Чернігівської області, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по вул. Степовій (Радянській), 46 в с. Синявка Менського району Чернігівської області згідно по господарської книги №12 за 1991-1995 роки зареєстрований в сільській раді з 1991 року під №488, і станом на 15 квітня 1991 року вказане домоволодіння мало статус колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_3, яка бала зареєстрована з 29.10.1974 року по 25.01.1998 року, членами двору були її дочка ОСОБА_2, яка була зареєстрована з 21.11.1992 року по теперішній час, внук ОСОБА_4, зареєстрований з 21.11.1992 року по теперішній час. Враховуючи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були членами двору лише з 1992 року, то вони не мають право на частку колгоспному дворі як його члени.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у постанові №15 від 22.05.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами), до правовідносин, що виникли до 15.04.1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 р. не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (п. 6).

Згідно Закону УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968р.) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, імя по батькові глави сімї, на імя якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України "Про власність" 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства.

Таким чином, з урахуванням вищезазначених норм та записів в погосподарських книгах Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області встановлено, що спірний будинок мав статус колгоспного двору та належав на праві власності ОСОБА_3.

Судом встановлено, що 25 січня 1998 року в с. Синявка Менського району Чернігівської області померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Із заповіту, посвідченого секретарем Синявської сільської Ради народних депутатів Менського району Чернігівської області 30 вересня 1997 року вбачається, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила розпорядження про те, що все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом буде мати право, заповіла ОСОБА_2.

Відповідно до довідки №207 від 25.02.2016 року, виданої виконкомом Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області позивачка на дату смерті спадкодавця була зареєстрована та проживала з нею в одному будинку, тобто прийняла після неї спадщину.

Згідно із спадковою справою № 153/2002, заведеною Менською районною державною нотаріальною конторою, позивачка ОСОБА_2, як спадкоємець за заповітом звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Полісся» с. Синявка Менського району Чернігівської області.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 471/02-31 від 23 лютого 2016 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 46, розташований по вул. Степова (Радянська) в с. Синявка Менського району Чернігівської області, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього (а.с.38).

Відповідно до довідки №1 від 11.01.2016 року, виданої КП Чернігівське МБТІ право власності на домоволодіння по вул. Радянська, 46 в с. Синявка Менського району Чернігівської області станом на 31.12.2012 року не зареєстровано.

Згідно із звітом про оцінку майна: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою село Синявка вулиця Радянська, 46 вбачається, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами складає 15416,00 грн. (а.с.18-36).

Дослідженням технічного паспорту, виготовленого Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації, встановлено, що будівництво спірного будинку з надвірними будівлями завершено, будинок має такі характеристики: житловий будинок А-1, погріб з шийкою В-1, сарай б-1, Б-1, б1-1, навіс Г-1, Д-1, убиральня Ж-1, ганок а-1.

Відповідно до рішення Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області від 05 листопада 2015 року «про перейменування вулиць селі Синявка» вулицю Радянська перейменовано на вулицю Степова (а.с.37).

За таких обставин, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в селі Синявка по вулиці Степова, 46 Менського району Чернігівської області, після померлої 25 січня 1998 року ОСОБА_3

Керуючись ст. ст.534, 548,549 ЦК Української РСР 1963 року ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на нерухоме майно за заповітом, що відкрилось після смерті матері ОСОБА_3, померлої 25 січня 1998 року, на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в селі Синявка по вул. Степова, 46 Менського району Чернігівської області, загальною вартістю 15416,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.Г. Сова