Справа № 487/5376/16-ц
Провадження № 2/487/2626/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2016 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого-судді Карташевої Т.А.

при секретарі Шумовській О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що шлюб, який зареєстрований 13.09.2008 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, за рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.06.2016 року розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Просила стягнути на її користь на утримання сина ОСОБА_3, з ОСОБА_2 аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, встановленого на відповідний вік дитини, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Таким чином, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про перелік видів доходів, які враховують при визначені розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків, інших осіб» №146 від 26.02.1993 р., утримання аліментів здійснюється з усіх видів заробітку і додаткової винагороди, як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з допомоги по безробіттю, допомоги по тимчасовій непрацездатності, одержуваної пенсії, тощо.

Згідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» (із змінами) та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.6).

Відповідно до довідки ТОВ «Миколаївдомсервіс» від 27.10.2016 р. №2295 вбачається, що дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає разом зі своєю матірю (а.с.11).

З огляду на викладене, у звязку з тим, що відповідач визнав позовні вимоги, добровільно участь в утриманні дитини не приймає, хоча зобовязаний та має таку можливість, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає, що відповідач повинен сплачувати на користь позивачки на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позову, тобто з 28.10.2016 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Крім того, з відповідача підлягають стягненню судовий збір на користь держави у сумі 551 грн. 20 коп., відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 158, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, ст.ст. 180-184, 191 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1, працюючого складальником на ТОВ «Юг Картон», на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позовної заяви, тобто з 26.10.2016 року, і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.А. Карташева