Справа № 487/6737/15-ц
Провадження № 2/487/186/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

13.12.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Біцюк А.В., при секретарі Попович В. Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми, на яку зменшено страхове відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

27.08.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», третя особа - ОСОБА_2, в якому просив стягнути на свою користь з відповідача суму, на яку зменшено страхове відшкодування, у розмірі 22118,05 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21.11.2013 року близько 20:10 год., ОСОБА_2, керуючи т/з ВАЗ 21013, д/н НОМЕР_1 у м. Миколаєві, рухаючись по вул. Лазурній напроти будинку № 17-Г по вул. Черв. Майовщиків (супермаркет «Сільпо»), виконуючи поворот ліворуч, не впевнився в безпеці свого маневру, не пропустив та допустив зіткнення з мотоциклом НОМЕР_2, який зупинився в зустрічному напрямку по вул. Лазурній, під керуванням водія ОСОБА_4, власником якого є позивач. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно з постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.02.2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме у порушенні пунктів 10.1, 10.4 ПДР України, його дії знаходяться у прямому причинному звязку з настанням ДТП. Згідно звіту №39/1-13 від 29.11.2013 р. про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу відновлювальний ремонт мотоцикла Kawazaki, реєстраційний номер НОМЕР_3, є недоцільним з економічної точки зору так, як ринкова вартість мотоцикла складає 35531,95 грн., вартість відновлювального ремонту мотоцикла складає 73714,19 грн., вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу - 25277,49 грн. Відповідальність заподіювача шкоди ОСОБА_2 застраховано у ОСОБА_3 «УАСК АСКА», згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/4498739 від 16.01.2013 р., термін дії полісу з 17.01.2013 р. по 16.01.2014 р. Згідно розрахунку виплати №5217 від 11.11.2014 року, позивачу було виплачено 22 721,95 грн. у відшкодування завданої матеріальної шкоди, тобто суму страхового відшкодування було знижено на 22 118,05 грн.

В подальшому уточнивши позовні вимоги, враховуючи висновок №179 судового експерта Миколаївського відділення ОНДІСЕ ОСОБА_5 від 02.09.2016 року, згідно якого матеріальні збитки, завдані позивачу становлять 34 344, 00 грн., просив стягнути на свою користь з відповідача суму, на яку зменшено страхове відшкодування, у розмірі 11 622,05 грн., судовий збір у розмірі 243,60 грн., витрати на проведення експертизи у розмірі 1 105, 92 грн.

В листопаді 2016 року позивачем було подано заяву про заміну неналежного відповідача, в якій він просив стягнути з ОСОБА_2 суму майнової шкоди у розмірі 12 132,05 грн., суму моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн., судовий збір у розмірі 243,60 грн., витрати на проведення експертизи у сумі 1 105,92 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва відповідача ОСОБА_3 «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» було замінено на ОСОБА_2.

До судового засідання позивач не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Представник позивача до судового засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила розглянути справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

ОСОБА_1 є власником мотоциклу НОМЕР_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САК № 726916 від 14.06.2014 року. Позивачем видано нотаріально посвідчену довіреність ОСОБА_6 на представлення його інтересів з повним обсягом повноважень щодо розпорядження транспортним засобом.

21.11.2013 року близько 20:10 год., ОСОБА_2, керуючи т/з ВАЗ 21013, д/н НОМЕР_1 у м. Миколаєві, рухаючись по вул. Лазурній напроти будинку № 17-Г по вул. Черв. Майовщиків (супермаркет «Сільпо») виконуючи поворот ліворуч, не впевнився в безпеці свого маневру, не пропустив та допустив зіткнення з мотоциклом НОМЕР_2, який зупинився в зустрічному напрямку по вул. Лазурній, під керуванням водія ОСОБА_4, власником якого є позивач. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.02.2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме у порушенні пунктів 10.1, 10.4 ПДР України, його дії знаходяться у прямому причинному звязку з настанням ДТП.

Згідно звіту №39/1-13 від 29.11.2013 р. про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу відновлювальний ремонт мотоцикла Kawazaki, реєстраційний номер НОМЕР_3, є недоцільним з економічної точки зору так, як ринкова вартість мотоцикла складає 35531,95 грн., вартість відновлювального ремонту мотоцикла складає 73714,19 грн., вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу - 25277,49 грн.

Відповідно до звіту №55-14 вартість матеріальних збитків, спричинених внаслідок ДТП власнику мотоцикла НОМЕР_4, на дату огляду 25.03.2014 р., становить 44840,00 грн.; ринкова вартість мотоцикла Kawasaki на момент, що передує ушкодженням, становить 44840,00 грн.; вартість відновлювального ремонту складає 98437,84 грн.

Відповідальність заподіювача шкоди ОСОБА_2 застраховано у ОСОБА_3 «УАСК АСКА», згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/4498739 від 16.01.2013 р., термін дії полісу з 17.01.2013 р. по 16.01.2014 р.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану в наслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки настає у особи, винної у заподіянні збитків.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Таким чином, вина ОСОБА_2 в скоєні ДТП, що сталося 21.11.2013 р., визнана судом, його відповідальність застрахована полісом №АВ/4498739 від 16.01.2013 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тому ця подія є страховим випадком, відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», внаслідок якого у відповідача настає обов'язок здійснити виплату страхового відшкодування.

Положення статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно розрахунку виплати №5217 від 11.11.2014 року, позивачу було виплачено 22 721,95 грн. у відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Згідно висновку №179 судового експерта Миколаївського відділення ОНДІСЕ ОСОБА_5 від 02.09.2016 року:

-Відновлювати досліджуваний мотоцикл економічно недоцільно, сума завданого матеріального збитку (шкоди) власнику Kawasaki Ninja прирівнюється до його дійсної ринкової вартості;

-Сума матеріального збитку завданого власнику мотоцикла Kawasaki Ninja, д/н НОМЕР_3, з врахуванням факторів викладених в дослідницькій частині, складає 34 344,00 грн.

Частинами 2, 4 статті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили чи умислу потерпілого. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Постановою Верховного суду України від 20 січня 2016 року №2-2808цс 15 встановлено, що право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобовязує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобовязанні.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобовязання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обовязками страховика як сторони договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що суму страхового відшкодування зменшено на 12 132 622,05 грн. (з урахуванням франшизи в розмірі 510 грн.).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вказана сума підлягає стягненню з відповідача.

Крім того, позивачем заявлена вимога про відшкодування моральної шкоди.

Так, відповідно до вимог чинного законодавства України особа, якій завдано збитків, має також право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частиною 3 ст.23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршенням здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Отже, пред`являючи вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., позивачем не зазначено у чому полягає завдана на вказану суму йому моральна шкода, якими доказами підтверджується її наявність, з урахуванням яких обставин визначено розмір її відшкодування.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року роз'яснюється, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та за якими доказами це підтверджено.

Тому, враховуючи обсяг страждань внаслідок пошкодження майна, їх глубину, можливість відновлення траспортного засобу, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 1000 грн.

Частиною 1 ст. 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

До витрат повязаних з розглядом справи належать: витрати на правову допомогу.

Згідно ч.1ст.84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу адвоката суд враховує, чи була надана позивачу правова допомога в необхідному для такої оплати обсязі (час знаходження в судових засіданнях, час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та час ознайомлення з матеріалами справи в суді), чи не перевищує ця плата граничні розміри компенсації таких витрат.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Сума гонорару за надану правову допомогу адвокатом визначена в розмірі 5000,00 грн. Однак, зазначена сума та вчинені дії адвокатом не відповідають часу фактично наданої правової допомоги та відповідно діям, а тому на думку суду підлягає зменшенню розмір такої допомоги.

Так, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що адвокатом на надання правової допомоги було фактично затрачено 3 години робочого часу (складення позовної заяви, клопотань, складення нової редакції позовної заяви). Зокрема, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували інші вчинені адвокатом дії на виконання договору про надання правової допомоги. А тому, з врахуванням наведених обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідно розмір витрат на цю допомогу, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 становитиме 1653,60 грн. (3 год.х1378 грн.) х 40%).

Одночасно, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. та витрати на оплату судової експертизи у розмірі 1 105,92 грн.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми, на яку зменшено страхове відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму, на яку зменшено страхове відшкодування у розмірі 12 132,05 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму завданої моральної шкоди у розмірі 1000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. та витрати на оплату судової експертизи у розмірі 1 105,92 грн.

Заочне рішення може бути переглянути судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії вказаного рішення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отримання копії вказаного рішення.

Суддя А. В. Біцюк