АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 755/4941/16-ц Головуючий у 1 - й інстанції: Гаврилова О.В.
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2016 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Соколової В.В.

при секретарі - Меженко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 червня 2016 року про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Шляхово - експлуатаційне управління по ремонту та утримання автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району м. Києва», третя особа Лівобережне об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання зайнятості на роботах із шкідливими та важкими умовами праці по Списку № 2 виробництв, робіт, професій та показників, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 червня 2016 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Шляхово - експлуатаційне управління по ремонту та утримання автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району м. Києва», третя особа Лівобережне об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання зайнятості на роботах із шкідливими та важкими умовами праці по Списку № 2 виробництв, робіт, професій та показників.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 червня 2016 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, є незаконною і необґрунтованою. Вважає висновок суду про те, що вирішення спору між сторонами відноситься до компетенції органів Пенсійного фонду України, таким, що не ґрунтується на положеннях закону, оскільки дані органи не мають повноважень ні щодо проведення атестації робочих місць, ні щодо здійснення контролю за якістю проведення такої атестації. Дані функції здійснюються комісією, склад і повноваження якої визначаються підприємством - роботодавцем. Послався на те, що статтею 15 ЦПК України передбачено розгляд трудових спорів в порядку цивільного судочинства, а тому, враховуючи, що даний спір стосується умов праці позивача під час перебування позивача в трудових відносинах з відповідачем, такий спір підлягає розгляду судом в порядку цивільного судочинства. Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції порушив приписи статті 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод, та безпідставно обмежив право позивача на судовий захист.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_5 повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача Комунального підприємства «Шляхово - експлуатаційне управління по ремонту та утримання автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району м. Києва» Хмарук Наталія Іванівна проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Представник третьої особи Лівобережне об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві в судове засідання не з»явився, про день та час розгляд справи судом повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки не повідомив, а тому, колегія суддів вважає можливим розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до Комунального підприємства «Шляхово - експлуатаційне управління по ремонту та утримання автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району м. Києва», третя особа Лівобережне об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання зайнятості на роботах із шкідливими та важкими умовами праці по Списку № 2 виробництв, робіт, професій та показників.

Документами, що підтверджують зайнятість на роботах із шкідливими та важкими умовами праці по Списку № 2 є трудова книжка із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, а у разі відсутності в трудовій книжці відповідних відомостей - уточнююча довідка підприємств, установ, організацій, де працювала особа, або їх правонаступників.

Дані документи використовуються для подальшого встановлення наявності чи відсутності підстав для оформлення пільгової пенсії.

Порядок призначення такої пенсії, підстави для визначення її виду чітко передбачені чинним законодавством, а вирішення даних питань віднесено до повноважень органів Пенсійного фонду України.

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Шляхово - експлуатаційне управління по ремонту та утримання автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району м. Києва», третя особа Лівобережне об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання зайнятості на роботах із шкідливими та важкими умовами праці по Списку № 2 виробництв, робіт, професій та показників, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені у позові вимоги стосуються з'ясування підстав для призначення пільгової пенсії, що відноситься до повноважень органів Пенсійного фонду України, а тому даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції.

Категорії справ, що підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, визначені в ст. 15 ЦПК України.

Статтею 16 ЦК України встановлено перелік способів захисту прав та інтересів судом, зокрема, визнання права.

Зі змісту поданого ОСОБА_3 позову вбачається, що він просив суд визнати його зайнятість у період з 11.06.1998 року по 13.11.2007 року за професією асфальтобетонника в Комунальному підприємстві «Шляхово - експлуатаційне управління по ремонту та утримання автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району м. Києва» до робіт із шкідливими і важкими умовами праці, для визнання за ним, в подальшому, права на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 виробництв, робіт, професій та показників із шкідливим та важкими умовами праці.

Положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати, зокрема і пільгових пенсій за віком, здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Згідно пункту 3 Порядку подання та оформлення документів для призначення пільгової пенсії та перерахування підприємствами та організаціями коштів на її виплату, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 3-2 від 25 січня 2008 року, рішення про призначення пільгової пенсії приймають органи Пенсійного фонду України за місцем розташування підприємств та організацій на підставі документів, передбачених пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів, а також: довідки про підтвердження стажу роботи для призначення пільгової пенсії за рахунок коштів підприємств та організацій за результатами атестації робочих місць за умовами праці за формою згідно з додатком 1; копії наказу про атестацію відповідного робочого місця (робочих місць); гарантійного листа підприємств та організацій про перерахування коштів на рахунок органів Пенсійного фонду України за формою згідно з додатком 2.

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 01 серпня 1992 року, атестація проводиться згідно з цим Порядком та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджуваними Мінпраці і МОЗ. Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років.

Таким чином, діючим законодавством чітко визначено, що прийняття рішення про віднесення певного періоду трудового стажу до стажу, що дає право на отримання пільгової пенсії, відноситься до компетенції органів Пенсійного фонду України, за результатами вивчення та розгляду документів, що подаються особою і підприємством, на якому вона працювала.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки законодавством чітко передбачено порядок, за яким особа визнається такою, що була зайнята на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, та набуває права на призначення пільгової пенсії за віком, суд не може підміняти своїм рішенням дану процедуру, до якої встановлені відповідні вимоги, позивач до органів Пенсійного фонду з відповідними заявами не звертався і його право на отримання пенсії на пільгових умовах не порушено. У випадку відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах позивач матиме право на звернення до суду з позовом по органів Пенсійного Фонду України в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не було досліджено докази, витребувані за клопотанням позивача, правильність висновків суду першої інтонації не спростовують, оскільки така стадія судового процесу як дослідження доказів відбувається при розгляді справи по суті, а в даному випадку провадження у справі судом було закрито.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що атестація робочих місць за умовами праці проводиться не органами Пенсійного фонду Україну, а підприємством - роботодавцем, не спростовують правильність висновків суду щодо закриття провадження у справі з наступних підстав.

Як вбачається з позову, ОСОБА_3 просив суд визнати його перебування на посаді асфальтобетонника в період з 11 червня 1998 року по 13 листопада 2007 року зайнятістю на роботі із шкідливими та важкими умовами праці, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Перевірка документів та прийняття на їх підставі рішення щодо того, чи зараховується певний трудовий стаж особи до стажу, який дає право на пенсію на пільгових умовах, приймається саме відповідними органами Пенсійного фонду України, до яких подаються документи на призначення пенсії.

При цьому, варто звернути увагу, що, звертаючись до суду з метою захисту свого права та отримання підтвердження того, що зайнятість на посаді асфальтобетонника варто віднести до роботи із шкідливими та важкими умовами праці, позивач висновки атестаційної комісії Комунального підприємства «Шляхово - експлуатаційне управління по ремонту та утримання автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району м. Києва» від 1999 року та 2004 року, за результатами яких не було підтверджено віднесення посади асфальтобетонника до робіт із шкідливими та важкими умовами праці, не оскаржував.

Безпідставними є доводи скарги про те, що спір між сторонами підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства так як є трудовим, оскільки за своєю суттю позовні вимоги стосуються підтвердження права позивача на призначення пільгової пенсії, а вирішення питань щодо наявності у особи права на пенсію не відноситься до повноважень роботодавця, а відносяться до повноважень органів Пенсійного Фонду. Відмова органу Пенсійного Фонду у призначенні певного виду пенсії може бути оскаржена до суду в порядку адміністративного судочинства.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції також не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: