УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року м. Мукачево Справа №303/7619/14-ц 2/303/25/16

Номер рядка с.з. 38

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді Кость В.В.

при секретарі Немеш Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачево клопотання представника позивача про призначенні судово медичної експертизи по цивільній справі

за позовом ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_3

про визнання недійсним заповіту,

За участю:

позивача ОСОБА_1;

представника позивача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні по даній справи представником позивача заявлено клопотання про призначення по вищевказаній цивільній справі судово-медичної експертизи з метою обєктивного зясування обставин справи. Зокрема на вирішення експертизи було запропоновано поставити наступні питання:

1. «Чи мала хвора ОСОБА_6 з діагнозом мовна афазія (гідно медичної картки стаціонарного хворого №160/19/12) у період з 02 жовтня по 18 жовтня 2012 року здатність говорити, вільно висловлювати свої думки та вести розмову, повністю розуміючи її зміст?»

2. «Надати висновок на основі запису вузького спеціаліста офтальмолога, зробленого 03.10.2012 року в медичній карті стаціонарного хворого №160/19/12 про можливість пацієнтки ОСОБА_6 читати та чи перешкоджали порушення зору у останньої підписати заповіт?»

Необхідність задоволення клопотання обґрунтовується неможливістю обєктивного вирішення справи без проведення вищевказаної експертизи, оскільки позивачем оспорюється заповіт матері, яка за станом здоровя не могла висловлювати свої думки, оскільки у неї була мовна афазія, і тому вона не могла виразити свою волю на підписання заповіту сторонніми особами.

За доводами представника позивача, для правильного вирішення спору та прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі слід призначити судово медичну експертизу, проведення якої доручити Закарпатському обласному бюро судово-медичної експертизи.

Прийнявши участь у судовому засіданні, позивач підтримав клопотання свого представника.

В свою чергу, представник відповідача у задоволенні клопотання просив відмовити з посиланням на те, що призначення такого виду експертного дослідження не узгоджується з тими підставами позову, які зазначені позивачем у позовній заяві. Зокрема, представник відповідача наголосив на тому, що як на підставу для задоволення позову ОСОБА_1 посилався на обставини відносно того, що на дату складання заповіту мати сторін по справі не могла бачити, а як наслідок цього, і підписати заповіт, а у переданому на розгляд суду клопотанні представником позивача вже наводяться обставини відносно того, що мати не могла говорити, тобто висловити свою згоду на підписання заповіту сторонніми особами.

Заслухавши доводи та заперечення учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та подані по справі доказові матеріали, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності зі ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з правовими приписами частин першої та третьої ст. 143 Цивільного процесуального кодексу України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Особи, які беруть участь у справі, мають право подати суду питання, на які потрібна відповідь експерта. Кількість і зміст питань, за якими має бути проведена експертиза, визначається судом. При цьому суд має мотивувати відхилення питань осіб, які беруть участь у справі.

Порядок призначення судових експертиз, обов'язки, права та відповідальність судового експерта, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів визначаються Законом України «Про судову експертизу» та Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.

Згідно приписами вимогами п. 1.1 Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 17.01.95 №6 судово-медична експертиза проводиться з метою дослідження на підставі спеціальних знань матеріальних об'єктів, що містять інформацію про обставини справи, яка перебуває в провадженні органів дізнання, слідчого, прокурора чи суду.

При вирішенні питання щодо підставності заявленого клопотання, суд, приймаючи до уваги фактичні обставини по справі, виходить з того, що спірна по справі ситуація, передусім повязана із зясуванням обставин щодо вільного волевиявлення ОСОБА_6 на складання оспорюваного за предметом позову правочину, в контексті з доводами однієї із сторін судового процесу відносно неможливості нею висловити свою волю на підписання складеного заповіту сторонніми особами, з посиланням на ряд медичних документів складених за її життя.

Отже, враховуючи принцип змагальності сторін у цивільному процесі, заявлене суду клопотання слід задоволити, призначивши відповідну експертизу.

Поряд з цим, суд вважає за необхідне, для обєктивного та правильного вирішення справи, у контексті із вимогою за предметом позову, а також зазначеними у клопотанні обставинами щодо неможливості ОСОБА_6 вільно висловлювати свою думки, у звязку з мовною афазією, частково змінити зміст поставлених представником позивача запитань.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що неможливість словесного вираження людиною своїх поглядів, на що у клопотанні і посилається представник позивача не є тотожним чи взаємоповязаним із здатністю людини розуміти зміст тієї чи іншої ситуації, яка відбувається навколо неї.

Отже, встановлення здатності особи розуміти значення своїх дій відноситься до психіатричного критерію, наслідок чого є виключення з першого питання відповідного словосполучення.

В свою чергу, представник позивача просить призначити по справі судово медичну експертизу, а не судово психіатричну, і Закарпатське обласне бюро судово-медичної експертизи такого роду експертних досліджень не проводить, відносно чого не було висловлено заперечень і учасниками судового розгляду справи.

Також, у контексті з обставинам справи, а також із доводами та запереченнями учасників судового процесу, слід перефразувати й інше питання, зазначене у клопотанні щодо можливості ОСОБА_6 читати та підписати оспрюваний за предметом позову заповіт.

Наведені представником відповідача аргументи та доводи відносно неможливості призначення такого виду експертного дослідження, з посиланням на те, що наведенні у клопотанні обставини не узгоджуються з тими підставами позову, які були зазначені позивачем у позовній заяві судом відхиляються з огляду на наступне.

Згідно з приписами абзацу третього п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», з урахуванням вимог і заперечень сторін, обставин, на які посилаються інші особи, які беруть участь у справі, а також норм права, які підлягають застосуванню, суд визначає факти, які необхідно встановити для вирішення спору, і які з них визнаються кожною стороною, а які підлягають доказуванню (предмет доказування; стаття 179 ЦПК).

В свою чергу, в абзаці третьому п. 13 вищевказаної постанови серед іншого зазначено, що докази, які збираються або подаються сторонами (показання свідків, письмові чи речові докази), повинні стосуватися суті спору (предмета та підстави позову). докази, які не стосуються справи й предмета доказування (стаття 58 ЦПК), або одержані з порушенням порядку, встановленого законом, або якими не можуть бути підтверджені певні обставини справи (стаття 59 ЦПК), судом не повинні прийматися.

З урахуванням наведеного слід констатувати, що доводи представника відповідача щодо необхідність наявності конкретного взаємозвязку між доказовою базою по справі та окремими елементами позову є слушними.

Поряд з цим, зазначені у клопотанні обставини, узгоджуються з предметом та підставами позову, а також характером спірних правовідносин по справі.

По відношенню до цього слід зазначити, що предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

У переданому на розгляд суду позові, ОСОБА_1 посилається, серед іншого, на обставини відносного того, що у його матері не було вільного волевиявлення (ставить під сумнів) на складання оспорюваного за предметом позову заповіту (а.с. 3-4).

Отже вказані обставини, серед іншого, і складають одну із підстав заявленого позову.

В свою чергу, одним із способів виявлення волі людини є усне зазначення нею про ті чи інші обставини, так як волевиявлення може виражається мовчанням або втілюється в інших відповідних діях.

Оскільки правочин є вольовою дією, заради його оцінки з точки зору правових норм, необхідне об'єктивоване вираження волі, що доступне для зовнішнього сприйняття. Це стає можливим за допомогою відповідних способів виявлення волі, одним із яких і є мовне вираження особою свого внутрішнього переконання (позиції тощо).

Позивач та його представник вказують на обставини щодо відсутності вільного волевиявлення волі ОСОБА_6 на підписання оспорюваного заповіту, тому зазначені у клопотанні обставини щодо неможливості померлої висловити свою волю на складання заповіту мовним шляхом, з посиланням на ряд медичних документів, і входять у предмет судового дослідження по даній справі. Оскільки, для зясування цих обставин потрібні спеціальні знання у галузі медицини, тому суд і прийшов до висновку про необхідність призначення даного експертного дослідження.

Згідно з п. 5 частини першої ст. 202 Цивільного процесуального кодексу України суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у разі призначення судом експертизи.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 3, 10, 11, 143-144, 202, 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Клопотання представника позивача - задоволити частково.

2. Призначити по справі судово-медичну експертизу.

3. Проведення експертизи доручити експертам Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи (м. Ужгород, вул. Перемоги, 83).

4. У висновку експерта відобразити відповіді на питання наступного змісту:

1. «Чи мала ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у якої був встановлений діагноз мовна афазія у відповідності з даними медичної картки стаціонарного хворого №160/19/12 у період з 02 жовтня по 18 жовтня 2012 року здатність говорити, вільно висловлювати свої думки та вести розмову»?

2. «Надати висновок на основі запису вузького спеціаліста офтальмолога, зробленого 03.10.2012 року в медичній картці стаціонарного хворого №160/19/12 про можливість ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 читати зміст документальних джерел інформації та здатність підписувати вказані, в тому числі і заповіт від 18 жовтня 2012 року, складений за її участі?».

5. Для забезпечення належного проведення судово-медичної експертизи надати судовому експерту (судовим експертам) матеріали цивільної справи №303/7619/14-ц в 2-х томах.

6. Обов'язок з оплати вартості експертизи (за наявності такої вимоги) покласти на ОСОБА_1 (с. Домбоки Мукачівського району, вул. Старосільська, 13).

7. У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

8. Цією ухвалою суд попереджує експерта(ів) про кримінальну відповідальність, передбачену ст. ст. 384, 385 Кримінального кодексу України за ухилення від проведення експертизи та подання завідомо неправдивого висновку.

9 Провадження у справі, на час проведення експертизи та отримання судом результатів експертного дослідження, - зупинити.

10. Ухвала суду, в частині зупинення провадження у справі, може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Кость