Справа № 150/327/16-ц
Провадження № 2/150/137/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

05 липня 2016 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді Кушнір Б.Б., при секретарі Гендзьорі О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Саїнської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького районного суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи позовні вимоги тим, що 13 червня 2015 року в с. Саїнка Чернівецького району Вінницької області померла його мама ОСОБА_2. Після її смерті залишилося спадкове майно у виді житлового будинку по вул.Вишневій, 15 (колишня назва Комсомольська) в с. Саїнка, розміщеного на території територіальної громади Саїнської сільської ради Чернівецького району Вінницької області. Спадкоємцем за заповітом являється ОСОБА_1, однак, постановою нотаріуса йому відмовлено у вчинені нотаріальної дії, мотивуючи таку відмову відсутністю відомостей про державну реєстрацію права власності на житловий будинок, що стало підставою для звернення з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з*явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити (а.с.43).

Саїнська сільська рада участь представника в судове засідання не забезпечила, про що до суду подала відповідну заяву, просила провести розгляд даної справи за його відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

В судовому засіданні 30.06.2016 року оголошено перерву до 05.07.2016 року для витребування у державного нотаріуса спадкової справи для огляду.

З матеріалів справи вбачається наступне: батьки ОСОБА_1 - ОСОБА_3 і ОСОБА_2 проживали разом однією сім*єю в с.Саїнка Чернівецького району Вінницької області по вул. Вишневій, 15.

10 березня 1997 року помер батько ОСОБА_1 - ОСОБА_3. Після його смерті залишилося спадкове майно в виді житлового будинку по вул. (Комсомольській) Вишневій, 15. Мама ОСОБА_1 - ОСОБА_2, як спадкоємець першої черги за законом вступила в спадщину після смерті ОСОБА_3 і прийняла її оформивши документи в державного нотаріуса Чернівецького району Вінницької області. Зокрема, 16 липня 2002 року ОСОБА_2 отримала свідоцтво серії ВАА № 097712 про право на спадщину за законом (а.с.7), проте, вподальшому не оформила права власності на вказаний житловий будинок у встановленому законом порядку.

13 червня 2015 року в с. Саїнка померла мама ОСОБА_1 - ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про її смерть серії І-АМ № 324514 (а.с.6).

Згідно заповіту від 11.03.2010 року ОСОБА_2 заповіла, зокрема, житловий будинок з надвірними будівлями під №15 по вул.Комсомольська, с.Саїнка, Чернівецького району Вінницької області та дві земельні ділянки (паї) ОСОБА_4 (а.с.36).

Після її смерті ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, звернувся в державну нотаріальну контору Чернівецького району для прийняття спадщини після смерті мами. Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 зареєстрована, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 58027230 від 06.10.2015 року.

Постановою від 15 грудня 2015 року за №1267/02-31 державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи таку відмову відсутністю відомостей про державну реєстрацію права власності на житловий будинок з надвірними спорудами під №15 по вул.Комсомольська, с.Саїнка, Чернівецького району Вінницької області (а.с.9).

На момент звернення з позовом колишня назва вулиці Комсомольська перейменована на Вишневу, що підтверджується довідкою № 142 від 13.06.2016 року виконкому Саїнської сільської ради та рішенням № 19 від 28.03.2016 року про перейменування вулиць та провулків на території Саїнської сільської ради.

Суд, оглянувши матеріали справи, копію спадкової справи та оцінивши подані учасниками розгляду докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, вважає, що позов слід задоволити, з огляду на наступне:

Відповідно до вимог ч.4 ст.130 ЦПК України, у разі визнання позову ухвалення судового рішення проводиться в порядку, встановленому, зокрема, ст.174ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивач у відповідності до ч.1 ст. 1223 ЦК України, є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 16.06.2015р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копією заповіту, посвідченого 11 березня 2010 року секретарем Саїнської сільської ради Чернівецького району Вінницької області.

У відповідності до ч. 1ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 06.10.2015року вбачається, що 06.10.2015року в Чернівецькій державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа за №58027230 стосовно спадкодавця ОСОБА_2 (а.с.10).

Зі спадкової справи №230/2015року до майна померлої ОСОБА_2 вбачається, що спадкоємець ОСОБА_1 прийняв спадщину по заповітом та йому видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки кадастровими №:03:002:0042 та №:03:002:0043, площею по 1,8624га на території Саїнської сільської ради.

Однак, постановою нотаріуса Чернівецької нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно ОСОБА_2 щодо житлового будинку з надвірними будівлями що в с.Саїнка вул.Комсомольська, 15, Чернівецького району, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю ОСОБА_2 з дня смерті її чоловіка ОСОБА_3, належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця.

За даними технічного паспорта на житловий будинок, у господарстві спадкодавця ОСОБА_3 є житловий будинок 1960 року забудови, загальною площею 60,1 кв.м. та господарські будівлі та споруди: сараї, літня кухня, гараж, льох, туалет. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 липня 2002 року серії ВАА № 097712 ОСОБА_2 отримала спадкове майно у виді, зокрема, житлового будинку з надвірними будівлями в с.Саїка Чернівецького району Вінницької області, вул.Комсомольська, 15, однак, не оформила права власності на вказаний житловий будинок у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК Українив редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року.

Оскільки судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 набула права власності на спірний житловий будинок в порядку спадкування, однак, юридично не оформила документи на спадкове майно, тому до позивача ОСОБА_1 перейшло таке право в порядку спадкування по заповіту.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред*явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

Таким чином, будь-яких перешкод для визнання за позивачем права власності на спадковий будинок, що залишився після смерті його мами ОСОБА_2 по заповіту останньої, під час судового розгляду не встановлено.

Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.5, 8, 15, 57, 61, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Саїнської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на спадкове майно по заповіту ОСОБА_2: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований по вул. Вишневій, 15, в с. Саїнка Чернівецького району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії, апеляційному суду Вінницької області через Чернівецький районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Чернівецького районного суду

Вінницької області ОСОБА_5