Провадження № 2/761/648/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 серпня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Макаренко І.О.

при секретарі Мазниченко А. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом, суд

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1, що належала згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2008 року, ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Пізніше позовні вимоги були уточнені, а саме просив суд встановити факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, по день смерті ОСОБА_2, а також визнати за позивачем право власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1, що належала згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2008 року, ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2, вітчим позивача, після смерті якого відкрилась спадщина на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1. Позивач стверджує, що останні 30 років вів спільне господарство із померлим, поховав його за власний рахунок, відтак, звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини, проте нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, оскільки ОСОБА_1 не надано документів для підтвердження факту родинних або інших відносин із померлим. На підставі викладеного позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позовну заяву у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ній. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Третя особа у судове засідання свого представника не направила, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.02.1980 року, виданого Першою київською державною нотаріальною конторою, ? частина житлового будинку АДРЕСА_1 належала ОСОБА_3.

16.05.1980 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено Договір про порядок користування будинком АДРЕСА_1, на зворотній стороні якого є відмітка КМ БТІ про реєстрацію права власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3

У зв'язку з укладенням шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 20.08.1983 року, ОСОБА_3 змінила прізвище на «ОСОБА_3», що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, після смерті якої відкрилась спадщина на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 (син померлої), є спадкоємцем ? частини майна померлої, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Третьою київської державною нотаріальною конторою, відтак ? частина житлового будинку АДРЕСА_1 належить позивачеві на праві приватної власності.

Іншим спадкоємцем померлої є її чоловік - ОСОБА_2, який також отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 за життя до КМ БТІ та Державної реєстраційної служби України з заявою про реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно не звертався.

Згідно Свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 04.06.2014 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії П'ятою київською державною нотаріальною конторою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частину будинку після померлого ОСОБА_2, оскільки, заявником не надано доказів на підтвердження факту родинних відносин із померлим.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають права та обов`язки.

Так, згідно письмових показів свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 останні 20 років мешкали разом, при цьому ОСОБА_1 доглядав за вітчимом, купував останньому ліки, вони вели спільне господарство.

Крім того, згідно наказів про надання відпусток, ОСОБА_1 неодноразово брав відпустки за свій рахунок для догляду за хворим батьком, поніс витрати за поховання померлого, що підтверджується відповідними чеками та довідкою на одержання праху № 2.44886К.

Факт проживання однією сім`єю підтверджується також фотокартками, на яких ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зображені разом в різні періоди часу, а також листами, адресованими ОСОБА_9 ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відтак, суд вважає за необхідне задовольнити позовну вимогу щодо встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, починаючи з 1983 року по день смерті останнього.

Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За умовами ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Оскільки ОСОБА_1 проживав з померлим ОСОБА_2 більше, як п'ять років до часу відкриття спадщини, тобто, є спадкоємцем після померлого четвертої черги, інших спадкоємців у померлого немає, суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 1216, 1223, 1235 ЦК України, ст. ст.10, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю з 1983 року по ІНФОРМАЦІЯ_1

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: