АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №619/80/15-ц Головуючий суддя І інстанції Остропілець Є. Р.
Провадження № 22-ц/790/8187/16 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із земельних правовідносин
УХВАЛА

про самовідвід

27 грудня 2016 р. м. Харків.

Суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області Яцина В.Б., перевіряючи справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 06 грудня 2016 року по цивільній справі за позовом керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в собі Державного агентства лісових ресурсів України, Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, треті особи Відділ Держземагенства у Дергачівському районі харківської області, Сектор містобудування та архітектури Дергачівської районної державної адміністрації, про визнання недійсним рішень, державних актів на право власності на земельні ділянки, записів про реєстрацію та витребування земельних ділянок у добросовісних набувачів, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 06 грудня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, заступник прокурора Харківської області 22 грудня 2016 року подав апеляційну скаргу, в якій поставив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та скасування вказаного рішення районного суду і ухвалення нового рішення про задоволення позову прокурора Дергачівського району Харківської області.

Під час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження встановлено, що згідно журналу судового засідання від 09.12.2015 року в якості представника позивача (прокуратури) брав участь син головуючого по справі судді Яцини В.Б., Яцина С.В., який на той час працював у вищевказаній прокуратурі (а.с. 18, т. 2).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за субєктивним та обєктивним критеріями.

У п.п. 104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 9 січня 2013 року по справі «ОСОБА_7 проти України» (заява № 21722/11) зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необєктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) субєктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він обєктивним у цій справі, та (іі) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Проте між субєктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати обєктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (обєктивний критерій), а й може бути повязана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції субєктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога обєктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполучного Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), п. 32, Reports 1996-III).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «ОСОБА_8 проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Відповідно до п.п.4, 3 ч. 1 ст. 20 ЦПК України, якщо суддя є членом сімї сторони, або інших осіб, які беруть участь у справі, або якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, - він не може брати участь в розгляді справи.

Стаття 23 ЦПК України передбачає наступні правила стосовно заяв про самовідводи та відводи

1. За наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

2. На підставах, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у справі.

3. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Син головуючого по справі судді Яцини В.Б., Яцина С.В., після 09.12.2015 року вже не брав участі у розгляді справи на боці держави і не здійснює представництво її інтересів, він згодом взагалі звільнився з прокуратури, що виключає застосування п. 3 ч. 1 ст. 20 ЦПК України. Однак його участі в якості представника державних інтересів в одному судовому засіданні по справі вже достатньо для виникнення в учасників судового засідання обґрунтованих сумнівів у безсторонності головуючого по справі судді Яцини В.Б., що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20, ч.ч. 1, 3 ст. 23 ЦПК України є підставою для самовідводу судді, про що я заявляю, і тому виключає подальшу легітимну його участь у розгляді справи вже зі стадії відкриття апеляційного провадження, внаслідок чого це питання виріуюється суддею однособово.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід комусь із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, справа розглядається в тому самому суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу, за допомогою автоматизованої системи документообігу суду.

Керуючись ст.ст. 20, 23, 25, 297, 324 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву про самовідвід головуючого по справі судді Яцини Віктора Борисовича.

Справу направити для визначення іншого складу суддів в порядку, встановленому частиною третьою ст. 11- 1 ЦПК України.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

ОСОБА_9.