У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Полтава від 27 липня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 30 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Євробус Полтава», приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із указаним позовом, мотивуючи його тим, що 08 липня 2015 року сталось ДТП за участю належного йому автомобіля «Renault Megan» та автобусом «Богдан», належного ТОВ «Євробус Полтава», під керуванням водія ОСОБА_3 ДТП сталася з вини ОСОБА_3, який на час ДТП перебував в трудових відносинах з ТОВ «Євробус Полтава». Загальний розмір завданої йому пошкодженням автомобіля шкоди становить 60616 грн 87 коп. На час ДТП цивільно-правова відповідальність ТОВ «Євробус Полтава» була застрахована в ПрАТ «СК «Брокбізнес», який частково відшкодував завдану йому шкоду, сплативши 25907 грн 22 коп.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з ПрАТ «СК «Брокбізнес» на його користь в межах ліміту відповідальності 3427 грн 09 коп. недоплаченого страхового відшкодування. З відповідача ТОВ «Євробус Полтава» просив стягнути на його користь 31282 грн 56 коп. в якості відшкодування шкоди, завданої його працівником, 1000 грн. на відшкодування вартості автотоварознавчого дослідження, що оплачено позивачем.

Рішенням Київського районного суду м. Полтава від 27 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 30 серпня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, скаржник просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ознайомившись із змістом касаційної скарги, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, посилаючись на положення ст.ст. 1166, 1172, 1192, 1194 ЦК Українивиходив з того, що звіт про оцінку транспортного засобу, наданий позивачем, а також акти виконаних ремонтних робіт, не можуть свідчити про заподіяння йому шкоди більшої, ніж та що була відшкодована страховиком.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову ОСОБА_2.

Докази та обставини, на які є посилання у касаційній скарзі були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Полтава від 27 липня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 30 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Євробус Полтава», приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортної пригоди, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович