АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2777/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 59 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2016 року ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_9 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном.

В обґрунтування своїх вимог посилалися на те, що вони є співвласниками будинку № 4 по пров. Плеханова у м.Черкаси. Кожен з них має частку у розмірі 4/25, отриману внаслідок приватизації цього житла, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, видане Соснівським райвиконкомом від 15.01.1998 року. Крім цього, ОСОБА_6 має на праві приватної власності частку у розмірі 4/25 отриману внаслідок спадкування після смерті матері ОСОБА_10, що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину від 05.01.2000 року, всього позивачі мають 16/25 частин будинку (будинковолодіння) № 4 по пров. Плеханова у м.Черкаси.

Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності задоволено частково. Виділено в натурі ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 16/25 частин домоволодіння по пров.Плеханова,4 в м.Черкаси. Інша частка домоволодіння у розмірі 9/25 виділена ОСОБА_9.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 05.05.2014 року рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від. 24.03.2014 року змінено. Виділено в натурі ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 1/2 частину сараю «Б». Виділено в в натурі ОСОБА_9 1/2 частину сараю «Б», прибудови а 5 та а 6. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Вказують, що до цього часу рішення апеляційного суду Черкаської області від 05.05.2014 року не виконано, оскільки фактично виділу в натурі 1/2 сараю Б родині ОСОБА_8 не відбулося. Позивачі користуються набагато меншою частиною сараю "Б", ніж та, яка передбачена у рішенні суду. Позивачі вважають, що у кожної сторони має бути у користуванні однакова площа сараю "Б".

Уточнивши свої позовні вимогами просили усунути перешкоди у здійсненні ними права користування та розпорядження 1/2 частини сараю "Б" в межах точок, 6,5,4,3 по пров.Плеханова,4 в м.Черкаси шляхом зобов'язання ОСОБА_9 надати вільний доступ позивачам в межах сараю "Б" до приміщень у сараї "Б" по пров.Плеханова,4 в м. Черкаси для влаштування дверного прорізу в існуючій старій перегородці та для встановлення перегородки згідно з варіантом №2 висновку експерта №20/СЕ-16 від 22.08.2016 року судової будівельно-технічної експертизи, яку встановити перпендикулярно до стіни довжиною 8,36 м, при цьому вісь по центру перегородки буде проходити між точками 5 та 6 на відстані 4,18 м від зовнішніх поверхонь стін сараю "Б" по пров.Плеханова,4 в м.Черкаси та стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 листопада 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просили його скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані /пропущення строку позовної давності тощо/, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до положень ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 є співласниками будинку (№ 4 по пров. Плеханова у м.Черкаси. Їм належить 16/25 частин будинковолодіння, а саме по 4/25 частин кожному на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Соснівським райвиконкомом від 15.01.1998 року. Також, ОСОБА_6 має на праві приватної власності частку у розмірі 4/25, отриману внаслідок спадкування після смерті матері ОСОБА_10, що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину від 05.01.2000 року.

ОСОБА_9 в будинку № 4 по пров. Плеханова у м.Черкаси належить на праві приватної власності 9/25 частин, з них частка 3/25 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою держаною нотаріальною конторою 03.07.2009 року та частка 6/25 на підставі договору міни від 20.10.2011 року, зареєстрованого приватним нотаріусом ОСОБА_11 в реєстрі за №7243.

З висновків № 3/СЕ судової будівельно-технічної експертизи по справі № 2-1612/12, 2/712/202/13 від 10.07.2013 року та № 24/СЕ додаткової будівельно- технічної експертизи за цивільною справою № 2-1612/12, 2/712/202/13 від 07.11.2013 року вбачається, що виділити належну ОСОБА_9 частину майна в об'єкті спільної часткової власності - будинку та господарських спорудах будинковолодіння за адресою: м. Черкаси, пров.Плеханова,4 відповідно до ідеальних часток співвласників даного будинковолодіння згідно ідеальних часток 9/25 та 16/25 чітко без відхилення від них не видається можливим, оскільки будівлі та споруди, які знаходились у користуванні співвласників ввійшли в перелік майна при підрахунку часток при приватизації (тобто були приватизовані співвласниками в частках 9/25 та 16/25); від часу приватизації 1992-1993 р.р. кількісний та якісний склад будівель за 21 рік частково змінився. Оскільки виділити по ідеальним часткам не надається можливим, експертом запропоновано виділ нерухомого майна провести за фактичним користуванням співвласниками будівлями та спорудами, що внесені до реєстру нерухомого майна, при якому пройде розподіл часток.

Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 24 березня 2014 року виділено в натурі ОСОБА_9 9/25 частин домоволодіння по пров.Плеханова,4 в м.Черкаси, а саме: в житловому будинку А-1 кімната №1-3, кімната 1-4, коридор №1-5, частину сараю Б, гараж Г, №1 ворота, №2 та №5 огорожа. Виділено в натурі ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 16/25 частин домоволодіння по пров.Плеханова,4 в м.Черкаси, а саме: літ.А-1 в житловому будинку кімната №2-5, кімната №2-6, кімната №2-7, в житловій прибудові кімната №2-3, ванна №2-4, літ. а - в прибудові кухня №2-1, коридор №2-2, літ.а1 в тамбурі коридор №2-7, частина сараю Б, сарай літ.б, 1 - вимощення, №3 - огорожа, №4 - колонка, щодо виділу приміщень а.5 та а.6 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 05.05.2014 року рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від. 24.03.2014 року змінено. Виділено в натурі ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 1/2 частину сараю «Б», виділено в в натурі ОСОБА_9 1/2 частину сараю «Б» та прибудови а5, а6. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Встановлено, що виділ сторонам сараю по 1/2 частині проведений в зв'язку з тим, що при приватизації житла в 1998 році до розрахунку площі позивачів увйшло по 50% сараю «Б» кожному.

З Висновку судової будівельно-технічної експертизи по справі №712/5345/16-ц, №20/СЕ-16 від 22.08.2016 року вбачається, що за даними Технічного паспорту від10.04.2009 року сарай літ. Б має площу забудови 24,5 кв.м., шириною 2,93 м, довжина не зазначена у зв'язку з наявністю прибудов до нього. Матеріал стін за технічним паспортом цегла, покрівля азбестоцементні листи. При обстеженні було встановлено, що стіни частини сараю в користуванні ОСОБА_9 частково складаються з цегли та шлакоблоку. На відстані 5,65 м від воріт сараю зі сторони ОСОБА_9 є перегородка, яка ділить даний сарай на два приміщення. Розрахунково встановлено, що в користуванні у ОСОБА_9 знаходиться 16,6 кв.м. площі забудови сараю, що становить 68%, а в користуванні ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 - 7,9 кв.м., що становить 32%.

Також, висновком встановлено, що для забезпечення облаштування ізольованого користування приміщеннями сараю літ.Б по пров. Плеханова,4 м.Черкаси відповідно до частки по 1/2 потрібно буде виконати перепланування, а саме влаштувати перегородку, яку встановити перпендикулярно до стіни довжиною 8,36 м. Вісь по центру перегородки буде проходити на відстані 4,18 м від зовнішніх поверхонь стін. Що стосується матеріальних витрат на облаштування перегородки, то експерту не надалося можливим їх визначити. Лінія розподілу сараю літ. Б, на відстані 4.18 м від зовнішніх стін відповідно по 1/2 частини буде проходити за межами державного акту серія ЧР 24-1-2823 на земельну ділянку, виданого листопадом 2000 р., на право приватної власності на землю ОСОБА_6. ОСОБА_7, ОСОБА_8 Для встановлення точних розмірів потрібно проводити винос в натурі меж відповідно до державного акту, що проводять фахівці-землевпорядники з використанням відповідного обладнання та баз даних, лише після цього та встановлення перегородки за даними матеріалами можливо буде провести дослідження щодо доступу до частин сараю по належних власникам земельних ділянках.

19.10.2016 року судовим експертом ОСОБА_12 надано роз'яснення до Висновку судової будівельно-технічної експертизи №20/СЕ-16 від 22.08.2016 року, відповідно до якого сарай літ.Б можливо поділити по 1/2, встановивши перпендикулярно до стіни довжиною 8,36 м перегородку між точками 5 та 6. Вісь по центру перегородки між точкою 5 та точкою 6 на схемі буде проходити на відстані 4,18 м від кутів сараю, що є точками 1 зі сторони ОСОБА_9 та 4 зі сторони ОСОБА_8.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Межа фактичного розподілу сараю співпадає з межею належної позивачам земельної ділянки згідно з Державним актом серія ЧР 24-1-2823. від 15.11.2000р. Отже, фактичний порядок користування сараєм існував ще на момент набуття позивачами права на земельну ділянку та проти такого порядку позивачі на той час не заперечували, приватизації ними ділянки передувало підписання акту встановлення та погодження меж з суміжними землекорситувачами, на підставі якого позивачі приватизували свою ділянку, а відповідачка в подальшому приватизувала ділянку в 2014 році вже з урахуванням затверджених меж ділянки позивачів згідно з Державним актом про право власності на землю серія ЧР 24-1-2823.

Після поділу домоволодіння в натурі в 2014 році в судовому порядку позивачі ставлять питання про усунення перешкод в користуванні 1/2 частиною сараю Б. У фактичному користуванні позивачів на даний час перебуває 7,9 кв.м сараю Б., тоді як на 1/2 частина вказаної надвірної споруди складає 24,5/2=12,25 кв.м, при цьому згідно з висновком експерта встановлення перегородки в сараї для його поділу та збільшення площі позивачів на 12,25 - 7,9 = 4,35 кв.м потягне за собою вихід за межі належної позивачам ділянки за рахунок відповідного зменшення суміжної ділянки, що зареєстрована на праві власності відповідачки.

Суд першої інстанції вірно вказав, що існування між сторонами спору щодо користування сараєм не може бути підставою для припинення права власності або права користування частиною земельної ділянки.

В даний час сторони є власниками земельних ділянок у межах на підставі отриманих ними правовстановлюючих документів, які є чинними, а тому посилання на перерозподіл земельних ділянок сторін без зміни вказаних правовстановлюючих документів, не грунтуються на законі.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного переконання, що позивачами не обгрунтована наявність передбачених законодавством підстав для обтяження на користь позивачів належної відповідачці земельної ділянки чи обмеження останньої у праві власності на земельну ділянки, відсутні підстави для задоволення позову, так як відповідно до ст. 319 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, були предметом розгляду суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія судової палати,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :