АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6088/16 Справа № 202/1575/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Зосименко С. Г. Доповідач - Єлізаренко І.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року м. Дніпро

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Калиновського А.Б., Лаченкової О.В.,

за участі секретаря Гулієва М.І.о

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09 квітня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулися з позовними вимогами до ПАТ "Акцент-Банк", ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" посилався на те, що 13 грудня 2005 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №МКК7SЕ00000183, відповідно до умов якого, останній отримав кредит на суму 8 100 грн., зі сплатою за користування грошима 2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13 грудня 2008 року. У забезпечення належного виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору №МКК7SЕ жовтня 2010 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ПАТ "Акцент-Банк" було укладено договір поруки, відповідно до умов якого розмір відповідальності останнього перед кредитором обмежується 10 000 грн. Оскільки ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань, які випливають із кредитного договору не виконав, приймаючи до уваги, що ПАТ "Акцент-Банк" несе відповідальність перед банком як солідарний боржник, ПАТ КБ "ПриватБанк" просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №МКК7SЕ00000183, яка станом на 18 листопада 2013 року становить 82 989 грн. 03 коп. та складається із: 5 764 грн. 17 коп. - заборгованості за кредитом; 33 856 грн. 29 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 53 368 грн. 57 коп. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, та стягнути солідарно з ПАТ "Акцент-Банк", ОСОБА_2 суму в розмірі 10 000 грн. за договором поруки. Крім того, ПАТ КБ "ПриватБанк" просить сягнути з ОСОБА_2 витрати на юридичну допомогу у розмірі 3 200 грн., та судові витрати.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09 квітня 2015 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" відмовлено (а.с.74-76).

Не погодившись з ухваленим рішенням ПАТ КБ "ПриватБанк" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, про задоволення позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" (а.с.77-80).

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2015 року, апеляційну скаргу ПАТ КБ "ПриватБанк" задоволено частково. Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09 квітня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення заявлених позовних вимог та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №МКК7SЕ00000183, яка складається із: заборгованості за кредитом - 5 764 грн. 29 коп.; по процентам за користування кредитом - 23 856, 29 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 5 000 грн. Також стягнуто солідарно з ПАТ "Акцент-Банк", ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 10 000 грн. Вирішено питання судових витрат (а.с.102-106).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 червня 2016 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2015 року задоволено частково. Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с.130-132).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи 13 грудня 2005року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №МКК7SЕ00000183, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 8 100 грн., зі сплатою за користування грошима 2% на місяць на суму залишку заборгованості, за кредитом з кінцевим терміном повернення 13 грудня 2008 року (а.с.8-9).

Узабезпечення належного виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору №МКК7SЕ00000183, 20 жовтня 2010 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ПАТ "Акцент-Банк" було укладено договір поруки, відповідно до умов якого розмір відповідальності останнього перед кредитором обмежується 10 000 грн. (а.с.6,7).

ОСОБА_2 було допущено невиконання умов кредитного договору.

Згідно розрахунку, наданого ПАТ КБ "ПриватБанк", станом на 18 листопада 2013 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором становить 82 989 грн. 03 коп. та складається з: 5 764 грн. 17 коп. - заборгованості за кредитом; 33 856 грн. 29 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 53 368 грн. 57 коп. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (а.с.5).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" суд першої інстанції посилався на те, що заявлені позивачем вимоги є недоведеними та не підтверджуються матеріалами справи, однак, погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1054 ЦК України, обов'язком позичальника за кредитним договором є, зокрема, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Як вбачається з матеріалів справи 13 грудня 2005 року між ПАТ КБ "ПриватБанк"та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №МКК7SЕ00000183 відповідно до якого, останній отримав кредит на суму 8 100 грн., зі сплатою за користування грошима 2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13 грудня 2008 року (а.с.2-4).

У забезпечення належного виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору №МКК7SЕ00000183, 20 жовтня 2010 року, між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ПАТ "Акцент-Банк" було укладено договір поруки, відповідно до умов якого розмір відповідальності останнього перед кредитором обмежується 10 000 грн.(а.с.6-7).

ОСОБА_2 було допущено невиконання умов кредитного договору.

Згідно розрахунку, наданого ПАТ КБ "ПриватБанк", станом на 18 листопада 2013 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором становить 82 989 грн. 03 коп. та складається з: 5 764 грн. 17 коп. - заборгованості за кредитом; 33 856 грн. 29 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 53 368 грн. 57 коп. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (а.с.5).

З наданого банком розрахунку вбачається, що ОСОБА_2 частково здійснював проплату за кредитним договором (а.с. 5).

Оскільки кредитний договір підписаний сторонами, приймаючи до уваги факт здійснення позичальником часткового погашення заборгованості, що підтверджує наявність кредитних правовідносин між сторонами, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав для стягнення заборгованості з ОСОБА_2

З урахуванням того, що ОСОБА_2 не виконав належним чином зобов'язань за кредитним договором №МКК7SЕ00000183, у зв'язку з чим станом на 18 листопада 2013 року утворилась заборгованість за кредитом у розмірі - 5 764 грн. 17 коп. та за процентами за користування кредитом - 33 856 грн. 29 коп., у банку виникло право на звернення до суду з такими вимогами, які підлягають задоволенню.

Стосовно вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення з відповідача ОСОБА_2 пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, яка становить 53 368 грн. 57 коп. слід зазначити,відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Умовами кредитного договору передбачена відповідальність за порушення зобов'язання, а саме: пеня за прострочення оплати.

Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 616 ЦК України передбачено, якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, суд відповідно зменшує розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника.

Суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

З матеріалів справи вбачається, що строк повернення кредитних коштів за вказаним кредитним договором - 13 грудня 2008 року, останній платіж, згідно наявного розрахунку, ОСОБА_2 було проведено у грудні 2006 року, а із зазначеними позовними вимогами до суду ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся 04 лютого 2014 року, тобто більше ніж через сім років з дати здійснення останнього платежу, що свідчить про те, що своїми діями ПАТ КБ "ПриватБанк" сприяв збільшенню розміру пені, а тому розмір пені за вищевказаним договором має бути зменшений з 53 368 грн. 57 коп. до 500 грн.

Щодо вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на його користь 3 200 грн. за надання юридичних послуг слід зазначити, граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних із правовою допомогою, передбачені ст.84 ЦПК України, та передбачені Законом України від 01 січня 2012 року "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", де у ст.1 зазначено, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Доказів на підтвердження того, що вищевказана сума була перерахована ПАТ КБ "ПриватБанк" за надання юридичної допомоги у даній цивільній справі, а також участі осіб, які б надавали правову допомогу, у судовому засіданні матеріали справи взагалі не містять, а тому вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" 3 200 грн. за надання юридичної допомоги є недоведеними та не відповідають вищезазначеним вимогам закону.

Стосовно вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення заборгованості з ПАТ "Акцент-Банк" за договором поруки слід зазначити, згідно ст.16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 2 ст. 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Такий же висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-745ц15.

Виходячи з того, що суд помилково прийняв до розгляду позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" до ПАТ "Акцент-Банк" про стягнення заборгованості, рішення суду в цій частині на підставі ст. ст. 205, 310 ЦПК України необхідно скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити, повідомивши позивача, що розгляд його позовних вимог до ПАТ "Акцент-Банк" про стягнення заборгованості за кредитним договором віднесено до юрисдикції господарських судів.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З урахуванням того, що рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, приймаючи до уваги, що витрати понесені позивачем ПАТ КБ "ПриватБанк" за подачу позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг підтвердженні платіжними дорученнями, з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 510 грн. 71 коп. (а.с. 16, 85, 110).

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 та закриттям провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" до ПАТ "Акцент-Банк".

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" - задовольнити частково.

Заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09 квітня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - скасувати.

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором №МКК7SЕ00000183, яка утворилася станом на 18 листопада 2013 року та складається із: заборгованості за кредитом - 5 764 грн. 17 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 33 856 грн. 29 коп. та пеня в розмірі 500 грн.

В іншій частині позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" судовий збір в розмірі 2 510 грн. 71 коп.

Провадження у справі в частині позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" про стягнення заборгованості - закрити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді