РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді - Продана Б. Г., при секретарі - Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, пояснивши, що вона 14.01.2008 року разом із чоловіком, відповідно до рішення суду усиновила ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, прізвище та по-батькові якої було змінено на ІНФОРМАЦІЯ_2. Однак відносини між ними не склались і відповідач сама повернулась до дитячого будинку. 15.01.2016 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду було задоволено позов ОСОБА_2 про скасування усиновлення. ОСОБА_2 01.09.2016 року поступила на бюджетну форму навчання в Хмельницький національний університет та проживає в 5-му гуртожитку ХНУ. У квартирі АДРЕСА_1, власником якої є позивач, ОСОБА_2 зареєстрована, однак не проживає з листопада 2015 року, комунальні послуги не сплачує, особистих речей в квартирі не має, а тому просить визнати її такою, що втратила право на користування вказаною квартирою.

Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, подали заяву про слухання справи за їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі та просять його задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, подала заяву про слухання справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.

Згідно ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі, зокрема, рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1. У вказаній квартирі зареєстрована ОСОБА_2, як донька позивача, однак в квартирі вона не проживає з листопада 2015 року. Оплату за комунальні послуги відповідач не здійснює, позов визнає, а тому суд вважає, що відповідач втратила право на користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, а відтак позов слід задоволити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 213; 215; 224 ЦПК України, ст.ст. 317, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя