Справа № 461/5079/16 Головуючий у 1 інстанції: Лялюк Є.Д.
Провадження № 22-ц/783/6068/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Цапові П.М.,

за участю: представника апелянта ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ТОВ «Михась» на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 16 серпня 2016 року про забезпечення позову,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 16 серпня 2016 року заяву позивача ОСОБА_3 задоволено.

Накладено арешт на нежитлове приміщення загальною площею 349,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Генерала Тарнавського, 104Б.;

Заборонено вчинення будь-яких дій ОСОБА_5 (Львівська область, міста Сокаль, вул. Климіва легенди, З, кв.77, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1), ОСОБА_6, ОСОБА_7 та іншим особам щодо відчуження та розпорядження нежитловим приміщенням, загальною площею 349,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Генерала Тарнавського, 104 «Б» (в тому числі, але не виключно: укладення договорів купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, лізингу та інших);

Заборонено ОСОБА_5 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1), та іншим представникам Товариства, уповноваженим особам та будь-яким іншим особам вчинення будь-яких дій, спрямованих на внесення змін до відомостей про юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Михась» (, адреса місцезнаходження: м. Львів, вул. Генерала Тарнавського, 104 «Б»), та реєстрації таких змін в тому числі, але не виключно: щодо зміни керівника юридичної особи, зміни складу підписантів, зміни статутного капіталу, зміни складу або інформації про засновників, зміни часток у статутному капіталі, припинення та ліквідації юридичної особи та інших);

Заборонено Управлінню державної реєстрації Львівської міської ради (79019, Львів, вул. Весняна, 4 ), Державним реєстраторам юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (79000, м. Львів, вул. Словацького, 1), адміністраторам центрів надання адміністративних послуг, нотаріусам (державним та приватним), та будь-яким іншим державним реєстраторам юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, які вправі вчиняти відповідно до чинного законодавства України, будь-які реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Михась», в тому числі, вносити до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації припинення ТзОВ «Михась» (, адреса місцезнаходження: м. Львів, вул. Генерала Тарнавського, 104 «Б») до прийняття рішення у справі.

Ухвалу суду оскаржив відповідач - ТзОВ «Михась».

В апеляційній скарзі, зазначає, що ухвала суду першої інстанції винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що незалежно від суб'єктного складу, якщо учасник (акціонер) господарського товариства обґрунтовує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав, то такий спір підвідомчий господарським судам. Відтак єдина підстава, яка дає можливість учаснику товариства оскаржити рішення товариства, в тому числі господарські договори, поза відносинами представництва є доведення таким учасником факту порушення його корпоративних прав і такий спір є виключною підвідомчістю господарських судів. Таким чином в суд вживає заходів забезпечення позову, грубо порушуючи чинне законодавства, оскільки такі заходи не лише не співмірні і не відповідні позовних вимогам. Крім того, апелянт посилається на те, що при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушенні у зв'язку із застосуванням відповідних заходів, а відтак просить суд скасувати ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову, та ухвалити нову, якою відмовити позивачу ОСОБА_3 в задоволенні заяви про накладення арешту на нежитлове приміщення загальною площею 349,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Генерала Тарнавського, 104Б.; про заборону вчинення будь-яких дій ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та іншим особам щодо відчуження та розпорядження нежитловим приміщенням, загальною площею 349,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Генерала Тарнавського, 104 «Б» (в тому числі, але не виключно: укладення договорів купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, лізингу та інших); заборону ОСОБА_5 та іншим представникам Товариства, уповноваженим особам та будь-яким іншим особам вчинення будь-яких дій, спрямованих на внесення змін до відомостей про юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Михась» (, адреса місцезнаходження: м. Львів, вул. Генерала Тарнавського, 104 «Б»), та реєстрації таких змін в тому числі, але не виключно: щодо зміни керівника юридичної особи, зміни складу підписантів, зміни статутного капіталу, зміни складу або інформації про засновників, зміни часток у статутному капіталі, припинення та ліквідації юридичної особи та інших); заборону Управлінню державної реєстрації Львівської міської ради (79019, Львів, вул. Весняна, 4 ), Державним реєстраторам юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (79000, м. Львів, вул. Словацького, 1), адміністраторам центрів надання адміністративних послуг, нотаріусам (державним та приватним), та будь-яким іншим державним реєстраторам юридичних осіб та фізичних осіб/ підприємців, які вправі вчиняти відповідно до чинного законодавства України, будь-які реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Михась», в тому числі, вносити до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації припинення ТзОВ «Михась» (, адреса місцезнаходження: м. Львів, вул. Генерала Тарнавського, 104 «Б»).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно із ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, що беруть участь у справі, може вжити заходів до забезпечення позову.

Забезпечення позову це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Скориставшись таким правом, представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_8 подала заяву про забезпечення позову.

Згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно змісту п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Відповідно до розяснень, викладених у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" (із змінами від 12.06.2009 року), згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6, ТзОВ «Михась», третя особа: ОСОБА_9 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та договору іпотеки, тобто з позовом немайнового характеру.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову та накладаючи арешт на нерухоме майно та заборону вчинення реєстраційних дій, суд першої інстанції вважав, що незастосування заходів забезпечення позову в подальшому може призвести до грубого порушення норм законодавства.

На думку колегії суддів такий висновок суду ґрунтується на неповному зясуванні судом першої інстанції обставин, які мають значення для вирішення питання про забезпечення позову, судом не зясовано обґрунтованість зазначених заявником підстав для забезпечення позову, якими доказами це підтверджується, не зазначено, які обставини вказують на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не забезпечив повного та всебічного розгляду питання про забезпечення позову та не зясував, чи насправді обґрунтованими є підстави для забезпечення позову нерухомим майном, належним на праві власності відповідачу, якими доказами це підтверджується, не зясував питання про те, чи не завдасть вжиття таких заходів забезпечення позову збитків та шкоди відповідачу чи іншим особам.

Судова колегія вважає, що оскаржувана ухвала суду не відповідає вимогам ст.ст. 151 153 ЦПК України та розясненням Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.303, ст.307, ст.314, ст.315, ст.317, ст.319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ТОВ «Михась» - задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 16 серпня 2016 року про забезпечення позову скасувати та постановити нову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : О.М. Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

ОСОБА_10