Номер провадження: 22-ц/785/5120/16
Головуючий у першій інстанції Максимович
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 16 травня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, за участю в якості третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Чорноморської міської ради,

встановила:

23.12.15 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, мамою є ОСОБА_2, а батьком - ОСОБА_4

Донька сторін ОСОБА_6 проживає зі своєю мамою - ОСОБА_2, а відповідач в свою чергу ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно доньки ОСОБА_5, вихованням дитини не займається, матеріально не підтримує, не цікавиться її справами та не приймає участі у її фізичному, духовному і моральному розвитку. Також відповідач не надає згоди на те, щоб дитина мала змогу на деякий термін виїжджати до іншої країни.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_5

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову та пояснив суду, що аліменти він добросовісно сплачує на підставі рішення суду щомісячно, заборгованості по ним не має. Дозволу на виїзд дитини за кордон він не надав, так як мати дитини відмовилась повідомити в яку країну везе дитину, у звязку з чим просив суд у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи органу опіки та піклування в судове засідання не прибув, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належними чином, надав суду свій висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 та заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.56).

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 16 травня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування даного рішення та ухвалення нового, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що матеріали справи не містять достатньо доказів того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно доньки ОСОБА_5.

З таким висновком суду першої інстанції повністю погоджується колегія суддів, з огляду на наступні обставини.

У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 164 СК України передбачено, що підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обовязків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Так, як вбачається з матеріалів справи, з кінця 2014 року сторони припинили будь-які сімейні відносини між собою, відповідач проживає окремо від позивачки та їх доньки ОСОБА_5.

В свою чергу, відповідач ОСОБА_6 з вересня 2014 року по січень 2015 року відвідував дошкільний навчальний заклад - дитячий садок «Казка», який відвідувала донька сторін, що підтверджується відповідною інформацією вказаного навчального закладу (а.с.15).

У лютому 2015 року відповідач ОСОБА_4 відмовився платити за дитячий садок, посилаючись на те, що він сплачує дружині аліменти.

Матеріали справи свідчать про те, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції від 16.12.213р. було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №501/4345/13ц, виданого 15.11.2013р. Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1000,0 грн. щомісячно на утримання дитини (а.с.18).

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 має ще одну дитину - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.40).

Із довідки ДП «Іллічівський морський торговельний порт» вбачається, що із заробітної плати ОСОБА_4 утримуються аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку на утримання сина ОСОБА_7 та з 01.12.2013року - по 1000,0 грн. на утримання дочки ОСОБА_5, заборгованості по сплаті аліментів відповідач не має (а.с.36).

За період праці в ДП «Іллічівський морський торговельний порт» з березня 2006 року ОСОБА_4, працюючи майстром виробничого навчання, працює добре не тільки в звичайній, але і в стресовій ситуаціях, завжди зберігає оптимізм, витримку та позитивне ставлення до роботи та колег, є людиною з високими моральними устоями. Характеризується як особа, яка здатна на прийняття обміркованих самостійних рішень, відповідальний за прийняті рішення та свої дії, що підтверджується відповідною характеристикою (а.с.39).

Відповідач ОСОБА_4 на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, згідно довідки МСЕК він має другу групу інвалідності (а.с.41,42, 59).

У відповідності до висновку виконавчого комітету Іллічівської міської ради як органу опіки та піклування від 04.03.2016р., останній вважає не доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно доньки ОСОБА_5 (а.с.33).

З огляду на викладене, колегія суддів повністю погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що матеріали справи не містять достатньо доказів того, що відповідач ОСОБА_4Є підлягає позбавленню батьківських прав, оскільки позбавлення батьківських прав є крайньою мірою заходу до батьків, якої в даному випадку не існує.

Доводи апелянта з приводу того, що відповідач більше року не спілкується з донькою, не відвідує навчальний заклад та не сплачує витрати на утримання доньки в цьому закладі, не можуть бути підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки зазначені обставини викликані неприязними стосунками між сторонами, а на утримання доньки з відповідача сплачуються аліменти.

Що стосується того, що відповідач не надає дозволу на виїзд дитини за кордон, то відповідач заперечує проти цього, та зазначив суду, що він не проти надавати такі дозволи, однак за умови, якщо мати дитини вкаже державу, в яку має виїхати дитина та строк виїзду.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у звязку з чим апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 16 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

ОСОБА_8

ОСОБА_1