Справа № 211/7153/15-ц
Провадження № 2/211/606/16
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бардін О. С.

при секретарі Зоріній С.М.

за відсутності: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника Криворізької міської ради

представника виконкому

представника ЖБК

розглянувши в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, третя особа виконавчий комітет Довгинцівської районної у місті ради м. Кривого Рогу до житлово-будівельного кооперативу "Домобудівельник-IV" про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

позивач 18 листопада 2015 року звернулася до суду з позовом, який 18 жотвня 2016 року уточнила, зазначивши, що неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно мешкав з матірю ОСОБА_5, яка 07 вересня 2012 року померла, за адресою: АДРЕСА_1.

Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, неповнолітній син є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері.

Однак при зверненні до нотаріуса ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю діючого правовстановлюючого документа на квартиру по вулиці Сахарова, 11/31 м. Кривого Рогу, оформленого належним чином на імя матері ОСОБА_5

За рішенням виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради в 1992 році ОСОБА_5 як працівнику АТВТ «Криворізький домобудівельник» була надана в користування 1-кімнатна квартира АДРЕСА_2, що підтверджується ордером на жиле приміщення № 31. Кооперативні внески повинні були перераховуватися на рахунок кооперативу АТВТ «Криворізький домобудівельник», який як зясовано в ході справи перебуває у стадії ліквідації та жодних доказів щодо здійснення внесків ОСОБА_5 ними не надано. Однак кооператив не оспорює того факту, що за життя ОСОБА_5 отримала квартиру та була заселена після прийняття в експлуатацію будинку як працівник підприємства-забудовника та була членом ЖБК до своєї смерті.

Тому позивач вважає, що ОСОБА_5 за життя набула права власності на квартиру по вулиці Сахарова, 11/31, але не встигла документально оформити, тому її неповнолітній син ОСОБА_3 також набуває право власності на вказану квартиру в порядку спадкування за законом, оскільки народився в ній та проживав в ній з моменту свого народження до смерті матері та за ним досі закріплено право користування вказаним житлом як за особою, яка вибула під опіку.

Позивач просить суд визнати за ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_3 та визнати за ОСОБА_3 право власності на вказану квартиру в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 (а.с. 2-3, 57-58).

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 звернулися до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності, наполягають на задоволенні вимог з підстав, викладених в позові.

Представник третьої особи ОСОБА_6 в судове засідання не зявилася, звернувшись з заявою про слухання справи за її відсутністю, заперечень щодо вимог не має, при винесенні рішення покладається на розсуд суду (а.с.61).

Представник відповідача - житлово-будівельного кооперативу «Домобудівельник- IV» в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява голови ЖБК ОСОБА_7 про слухання справи за її відсутності, з позовом згодна, претензій до ОСОБА_3 не має.

Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_5 (а.с. 9 копія свідоцтв про народження).

Згідно ордеру на житлове приміщення № 31 виданого на підставі рішення райвиконкому № 67/1 від 13.03.1992 р. ОСОБА_5 надано в користування квартиру № 31 будинку № 11 по вулиці академіка Сахарова м. Кривого Рогу Дніпропетровської області житловою площею 17,27 кв.м. (а.с.10 копія ордеру).

07 вересня 2012 року ОСОБА_5 померла (а.с. 5 копія свідоцтва про смерть).

Відповідно до пункту 4.15 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого наказом Мін'юсту від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Постановою державного нотаріуса Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори від 25 червня 2015 року ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, оформленого належним чином на імя ОСОБА_5, померлої 07 вересня 2012 року (а.с.7 постанова).

Згідно розпорядження голови Голопристанської районної державної адміністрації від 21 листопада 2012 року № 974 ОСОБА_1 призначена опікуном над неповнолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15 копія розпорядження).

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно пункту першого частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме … право власності на нерухоме майно.

Відомості про право власності на квартиру АДРЕСА_4 згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 16.12.2015 р. відсутні (а.с. 24 довідка).

Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 № 697-XII, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, член житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому у користування, набуває права власності на це майно.

Пунктами 5-1 постанови Пленуму Верховного суду України N 9 від 18.09.87 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» роз'яснено, що член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом.

Положенням постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснено, що якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Згідно довідки голови житлово-будівельного кооперативу «Домобудівельник-IV» від 22.07.2016 р. адміністрація ЖБК не має будь-яких вимог щодо сплати пайових внесків до члена ЖБК ОСОБА_5, яка мешкала у квартирі АДРЕСА_5 та померла 07 вересня 2012 року. Пайовий внесок за вказану квартиру сплачено на рахунок АТВТ «Криворізький домобудівельник» (а.с. 77 довідка).

Згідно повідомлення ліквідатора акціонерного товариства відкритого типу «Криворізький домобудівельник» від 24.06.2015 р. за вих. № 6, згідно відомостей складених на підставі даних бухгалтерського обліку АТВТ «Криворізький домобудівельник» у підприємства відсутні будь-які вимоги до звільненої у 1996 р. працівниці підприємства ОСОБА_5 у тому числі й по квартирі, розташованій АДРЕСА_6, яка у 1992 році була виділена їй як працівниці підприємства (а.с. 8 копія повідомлення).

Оскільки пайовий внесок за квартиру повністю виплачений, право власності на квартиру за життя ОСОБА_5 набула, а отже суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача щодо встановлення факту належності за життя ОСОБА_5 померлої 07 вересня 2012 р. на праві власності квартири АДРЕСА_7, так як вказані обставини підтверджені матеріалами справи.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Відповідно до частини пятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Пунктом 9 частини 1статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV, передбачено, що однією із підстав державної реєстрація права власності та інших речових прав є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи наявні в справі письмові докази, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо визнання за ОСОБА_3 права власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_4 після смерті матері ОСОБА_5, оскільки вказані обставини підтверджуються письмовими матеріалами справи.

Керуючись статтями 355, 357, 358, 392, 1261, 1267, 1268, 1270, 1273, 1296, 1297 ЦК України 2003 року, статтями 10, 60, 197, 212 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування задовольнити повністю.

Встановити факт належності за життя ОСОБА_5, яка померла 07 вересня 2012 року, на праві приватної власності квартири АДРЕСА_8.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої 07 вересня 2012 року, на квартиру АДРЕСА_8 загальною площею 38,27 кв.м. житловою площею 17,27 кв.м.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_8