№ 207/2721/16-ц
№ 2/207/1625/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року м. Кам'янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Юрченко І.М.

при секретарі Сівачук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам'янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Звертаючись до суду, позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що з 14 лютого 2014 року до 29 грудня 2015 року вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з відповідачем ОСОБА_2

У період спільного проживання з відповідачем, ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила сина - ОСОБА_3. Відповідач є його батьком, однак він відмовився визнати його своєю дитиною і подати до РАЦС заяву про визнання його батьком дитини. Прізвище, ім'я, та по-батькові дитини було записано за її вказівкою. На момент зачаття, період вагітності, та перші місяці життя дитини вони з відповідачем проживали спільно, тому просить визнати відповідача батьком дитини ОСОБА_3.

Окрім цього позивачка зазначила, що дитина знаходиться на її матеріальному забезпеченні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина, участі у вихованні дитини не приймає.

Також, відповідач не надає матеріальну допомогу на її утримання, оскільки вона не працює, знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, тому у позовній заяві просила визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, внести зміни до актового запису про народження сина ОСОБА_3, стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в твердій сумі у розмірі з урахуванням індексації 2000 грн. щомісячно, з дня народження до досягнення сина - ОСОБА_3 повноліття, та на її утримання 1000 грн. до триріччя дитини; зобов'язати ОСОБА_2, приймати активну участь у додаткових витратах на лікування, виховання та розвиток сина, до 3 річчя сина, до 6 років приймати участь в його вихованні і розвитку не менше ніж 2 днів на тиждень: один день в вихідний, а другий в будній, сплачувати 50% від всіх витрат на відпочинок, розвиток, при необхідності на лікування, зимовий одяг, дитячі меблі, керуючись ст. 150 СК України, зобов'язати виховувати дитину в дусі поваги до прав і свободи інших людей, любові до своєї сім'ї та рідних, до свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

12 жовтня 2016 року позивачка надала суду заяву про уточнення позовних вимог в частині розміру аліментів та просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини з усіх видів його доходів щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку, а також просила визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, внести зміни до актового запису про народження сина ОСОБА_3. Інші позовні вимоги просила залишити без розгляду, що і було зроблено відповідно до ухвали Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 12.10.2016р.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, уточнені позовні вимоги позивачки від 12.10.2016 року та обставини, якими вони обґрунтовані визнав у повному обсязі.

Враховуючи вищенаведене у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 31 ЦПК України відповідач вправі визнати позов протягом усього часу розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, у графі мати зазначена «ОСОБА_1», у графі батько «ОСОБА_6» (ар.с.5).

Відповідно до довідки № 395 від 03.03.2016 року виданої Новомиколаївською селищною радою Верхньодніпровського району Дніпропетровською області, ОСОБА_1, 1975 року народження фактично з 15.02.2014 року по 29.12.2015 року проживала без реєстрації в АДРЕСА_1 (ар.с.3).

Згідно з Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 2 від 07.04.2016 року, відомості про батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 записані відповідно до ч.1 статті 135 Сімейного кодексу України (ар.с.4).

Відповідно до довідки про склад сім'ї № 207 від 15.09.2016 року виданої ТОВ «Абонент XXI», дитина ОСОБА_3 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 разом з матір'ю ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні (ар.с.7).

Відповідно до ст. 7 Конвенції «Про права дитини» - дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків і мати право на їх піклування.

Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Відповідно до статті 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 128 Сімейного кодексу України, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття; позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою собою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

У судовому засіданні було встановлено, що відповідач не проживає з дитиною та не надає матеріальної допомоги на її утримання та на утримання позивачки, оскільки вона не працює, знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, проти стягнення аліментів на утримання дитини та матері дитини, відповідач не перечує.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходів її матері, батька. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів не може бути менший ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Враховуючи викладене, а також визнання ОСОБА_2 свого батьківства, приймаючи до уваги, що батьківство це факт походження дитини від певного чоловіка (батька) і в спірних правовідносинах є природнім, а не юридичним (на відміну від усиновлення), а тому виникає відносно дитини з моменту її народження, а судове рішення лише підтверджує даний факт для його юридичного оформлення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про встановлення батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнення аліментів на утримання дитини та матері дитини підлягають задоволенню.

Оскільки відповідач у справі позов визнав, а також те, що підстав вважати, що визнанням позову будуть порушені чиїсь інтереси, або він суперечить закону, не встановлено, його можна прийняти, та позов задовольнити.

Позовні вимоги задоволено, судові витрати необхідно стягнути з відповідача.

Керуючись ст.10,11,60, 61, ч.4 ст. 174,213,214,215, 218, 292-294ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів, задовольнити у повному обсязі.

Визнати батьківство ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Внести наступні зміни до актового запису № 353 від 23 липня 2015 року про народження дитини - ОСОБА_3:

-у відомостях про батька, батьком дитини вказати - ОСОБА_2;

-у графі прізвище дитини, замість «ОСОБА_3» вказати «ОСОБА_3».

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до його повноліття в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу, щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 вересня 2016 року, на користь матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, аліменти на її утримання, в розмірі 1/8 частини з усіх видів доходу відповідача, щомісячно, починаючи з 20 вересня 2016 року, до досягнення сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, віку трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6, включно.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 551 гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.М. Юрченко