Справа № 350/1969/14-ц
Номер провадження 2/350/368/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

у складі :

головуючого судді Бейка А.М.

секретаря Маєвської С.П.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору : Сваричівська сільська рада, відділ Держгеокадастру у Рожнятівському районі, відділ містобудування і архітектури Рожнятівської РДА про усунення перешкод в користуванні дорогами загального призначення, суд

в с т а н о в и в :

У своїй позовній заяві ОСОБА_2 просить суд задоволити її позов до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Сваричівська сільська рада, відділ Держгеокадастру у Рожнятівському районі, відділ містобудування і архітектури Рожнятівської РДА про усунення перешкод в користуванні дорогами загального призначення. ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 повинні за власні кошти усунути перешкоди в користуванні вул.Грушевського, шляхом демонтажу самовільно встановлених огорож з вул.Грушевського в с.Сваричів Рожнятівського району Івано-Франківської області та відшкодувати позивачці судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 та її адвокат ОСОБА_1 суду пояснили, що позивачка тривалий час проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 у власному будинку. Від центральної дороги села до її будинку відповідачами самовільно забудовано частину проїзної дороги по вул.Грушевського. Дозволів та відповідних документів у відповідачів немає. На її неодноразові звернення до відповідачів усунути перешкоди в користуванні проїзною частиною дороги по вул.Грушевського в с.Сваричів Рожнятівського району, останні категорично відмовляються. Сільська рада зобовязала відповідачів привести свої огорожі у відповідність до правил ДБН до 1 грудня 2013 року. Однак, жодних дій по виконанню рішення сільської ради ними не здійснено. Крім того вул.Грушевського є об'єктом загального користування, а вона, як і інші громадяни має право користуватись даною вулицею безперешкодно, а тому вважає, що її права є порушеними та підлягають відновленню шляхом знесення самовільно встановлених відповідачами огорож за їх особисті кошти. Встановлені відповідачами огорожі не дають можливості їй користуватись проїзною частиною (вулицею), завезти будівельні матеріали до подвіря, прочистити зимою від снігу дорогу транспортом до будинку, неможливо доїхати автомобілем по вулиці до будинку, а також при необхідності проїхати пожежному автомобілю чи швидкій. А тому просить суд позовні вимоги задоволити у повному обємі.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що нову огорожу він встановив попередньо демонтувавши стару огорожу. Претензій позивачки він не розуміє, так як ширина дороги не змінювалась і ніяких перешкод у користуванні дорогою він їй не чинить. У задоволенні позову просить відмовити.

У судовому засіданні відповідачка ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала, вважає їх безпідставними та просить суд у їх задоволенні відмовити.

Представник відповідачки ОСОБА_5 ОСОБА_6 суду пояснив, що відповідачка жодного паркана не встановлювала, а прийняла будинковолодіння в спадщину після смерті матері. Тож яку самовільно встановлену огорожу по вул.Грушевського в с.Сваричів вона повинна демонтувати для нього є незрозумілим. У матеріалах справи відсутні будь-які доказ на підтвердження існування перешкод у користуванні позивачкою дороги. Тобто, позивач фактично ставить питання про демонтаж огорожі з метою приведення ширини частини вул.Грушевського в с.Сваричів до норм ДБН, опираючись на рішення Сваричівської сільської ради від 29.09.2013р., яке на сьогоднішній день відмінено рішенням Сваричівської сільської ради від 03.07.2016р. Однак, питання щодо ширини вул.Грушевського, це компетенція Сваричівської сільської ради, а не позивача, і предметом судового розгляду є не ширина вулиці, а існування перешкод у позивача та спосіб усунення перешкод, в разі їх наявності. Що права позивачки не порушені, підтверджує вона сама позовними вимогами, згідно яких з метою розширення вул.Грушевського просить демонтувати огорожі тільки відповідачів, у той час, коли ширина іншої частини вул.Грушевського є такою ж як тієї, на якій у позивачки виникають «перешкоди». Тому просить суд постановити рішення про відмову у задоволені позову за недоведеністю позовних вимог.

У судовому засіданні представники Сваричівської ради Рожнятівського району ОСОБА_7 та представник відділу Держгеокадастру у Рожнятівському районі ОСОБА_8 позовні вимоги не підтримали та просять суд у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні представник відділу містобудування і архітектури Рожнятівської РДА ОСОБА_9 вказав, що при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідачів, представників третіх осіб, адвоката та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази вважає, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

На підставі ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав.

У відповідності до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень . Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свою права власності іншою особою, може звернулися до суду - з вимогою про заборону вчинення певних дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

У ст.39 ЗК України встановлено, що землі житлової та громадської забудови використовуються відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно - господарського устрою, з дотриманням державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови.

Відповідно до ст.158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, вирішує земельні спори щодо меж земельних ділянок за межами населених пунктів, розташування обмежень у використанні земель та земельних сервітутів. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Згідно п.9 ч.4 ст.19 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план території визначає порядок організації транспортного і пішохідного руху. А ст.ст.27 та 30 цього ж закону зазначено, що таке будівельний паспорт та технічні умови і в них чітко вказано, що план забудови та технічна документація на будинок стосується суто земельної ділянки де ведеться будівництво. У відповідності до загальних положень ДБН 360-92* ДБН «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», поширюються на проектування нових і реконструкцію існуючих міських і сільських поселень України. Ці норми є обов'язковими для органів державного управління, місцевого і регіонального самоврядування підприємств і установ незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування, громадських об'єднань і громадян, які здійснюють проектування, будівництво і благоустрій на території сільських поселень. Мережу вулиць і проїздів сільського населеного пункту слід формувати відповідно до його планувальної структури і рельєфу місцевості. Однак такого плану в с.Сваричів немає.

Відповідно до вимог ч.7 ст.376 ЦК України з позовом про знесення самочинного будівництва до суду може звернутися відповідний орган державної влади або орган місцевого самовряду вання. В той же час власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, як це передбачено ст.391 ЦК України.

Згідно відповіді відділу містобудування та архітектури Рожнятівської районної державної адміністрації від 13.09.2013р. № 16/01-15(т.1 а.с.6) підтверджено, що спірна ділянка дороги, згідно проведених обмірів становить в різних місцях від 3,30 м. до 4,40 м. В даному листі зазначено, що комісія вважає за можливе передбачити розширення частини існуючої вул. Грушевського до мінімальної нормативної ширини - 7,0 м. при односторонній забудові (6 м. - проїзна частина, 1,0 м - тротуар), або 8,0 м. при двосторонній забудові (6.0 м. - проїзна частина, 1.0 м. - тротуар по обидві сторони) відповідно до табл.7.3 п.7.36 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (а.с.6).

Витягом з рішення №69-6/2016 від 03.07.2016 року Сваричівської сільської ради(т.2 а.с.62) підтверджено що рішення сесії Сваричівської сільської ради від 29.09.2013 року відмінене в цілому.

Копіями документів (т.1 а.с.25, 64-83 та т.2. а.с.42-49) підтверджено, що відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є законними власниками будинковолодінь по вул.Грушевського в с.Сваричів. А ОСОБА_5 є ще й власником земельної ділянки площею 0,1446 га.

Фототаблицями (т.1 а.с.37-43 та 180-184) підтверджено, що ширина вул.Грушевського в с.Сваричів дозволяє вільно пересуватись нею без перешкод. Крім того на самій дорозі встановлені електричні опори.

Сторони в судовому засіданні підтвердили, що інших доказів на підтвердження чи заперечення позову, крім тих що є в матеріалах справи не існує.

Суд, проаналізувавши досліджені в судовому засіданні пояснення сторін, письмові докази встановив, що позовні вимоги позивачки ОСОБА_2 є безпідставними і не знайшли свого підтвердження, як у матеріалах справи, так і в судовому засіданні. Позивачка не навела підстав, і не надала достатніх доказів того, що порушено її право на здійснення володіння, розпорядження та користування її земельною ділянкою, внаслідок встановлених відповідачами огорож, а також що у неї існують перешкоди щодо користування дорогою по вул.Грушевського в с.Сваричів через встановлені огорожі.

Зокрема позивачка у своїй позовній заяві вказала, що встановлені відповідачами огорожі не дають їй можливості користуватись проїзною частиною вул.Грушевського, завезти будівельні матеріали до подвіря, прочистити зимою від снігу дорогу транспортом до будинку, неможливо доїхати автомобілем по вулиці до будинку, а також при необхідності проїхати пожежному автомобілю чи швидкій. Проте, в матеріалах справи відсутній будь-який доказ на підтвердження існування вказаних обставин. Крім того питання щодо ширини вул.Грушевського відноситься до компетенції Сваричівської сільської ради, а не позивачки.

Згідно п.5 ПП Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30.03.2012 відповідно до вимог статті 376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (ст.391 ЦК України). Пунктом 25 цієї ж постанови встановлено, що відхилення від проекту забудови об'єкта нерухомості або від вимог будівельних норм і правил, які не є істотними, не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства, не можуть бути підставою для задоволення вимог про перебудову чи про знесення об'єкта нерухомості.

Позивачка ОСОБА_2 не довела, що порушено її право на здійснення володіння, розпорядження та користування її земельною ділянкою, внаслідок встановлених відповідачами огорож, а також що у неї існують перешкоди щодо користування дорогою по вул.Грушевського в с.Сваричів через встановлені огорожі, вона не є субєктом права вимоги про знесення самочинного будівництва, а саме огорожі відповідачів.

А тому, суд приходить до висновку, що у задоволенні позов слід відмовити.

На підставі ст.ст.39, 158 ЗК України, ст.ст.376, 391 ЦК України та керуючись ст.ст.10, 11, 88, 209, 214, 215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд -

р і ш и в :

у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору : Сваричівська сільська рада, відділ Держгеокадастру у Рожнятівському районі, відділ містобудування і архітектури Рожнятівської РДА про усунення перешкод в користуванні дорогами загального призначення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано - Франківської області через Рожнятівський районний суд протягом десяти днів з часу його проголошення, а особами, які не були присутніми у судовому засіданні, у той же строк з часу отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.М.Бейко