ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7336/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Кириченко Н.О.

за участі секретаря Палій Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 третя особа Комунальне підприємство" Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва " про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, в обгрунтування якого зазначила наступне.

Згідно зі свідоцтвом про право власності від 28.02.2007 року позивачеві та її сину ОСОБА_4 у рівних частинах на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. 03ь12.2013 року за згодою позивача у вказаній квартирі був тимчасово зареєстрований колишній чоловік ОСОБА_5, який зобов"язався нести витрати на утримання квартири. Однак відразу після реєстрації він з квартири із усіма своїми речами вибув і його місце перебування та проживання до теперішнього часу невідоме. Протягом понад 2-х років відповідач ОСОБА_5 квартирою не користувався і не користується. Він повністю припинив виконувати обов"язки члена сім"ї, пов"язаня з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснила, що вона являється одноособовим власником квартири, оскільки син подарував свою частину квартири їй, колишнього чоловіка вона прописала у квартирі на його прохання, однак він там не проживає тривалий час, не оплачує комунальні послуги.

Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суду не повідомляв, з будь-якими заявами до суду не звертався, тому суд з урахуванням думки позивача ухвалив розглядати справу у його відсутність.

Представник третьої особи також у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з поданих документів, квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в рівних частинах, що підтверджується копією свідоцтва про право власності (а. с. 14).

Згідно довідки Форми № 3 від 17.10.2016 року, виданої Комунальним концерном "Центр комунального сервісу" Дарницького району, у вказаній квартирі зареєстровані: ОСОБА_6 - власник з 12.06.2007 року, ОСОБА_7 - син, з 12.06.2007 року, та ОСОБА_8 - колишній чоловік з 03.1.2013 року.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд. Відповідно до вимог Цивільного кодексу України право на проживання відповідача в спірній квартирі залежить від права самого власника і є похідним від нього.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно зі ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки позивач є власником квартири, вона має право, відповідно до положень ст.391 ЦК України, вимагати захисту порушеного права від особи, яка перешкоджає їй користуватися та розпоряджатися її майном - квартирою.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні не підлягають задоволення, оскільки позиваче не надано належних доказів того, що відповідач ОСОБА_5 не проживає у вказаній квартирі без поважних причин понад один рік. У акті про встановлення фактичного місця проживання від 05.09.2016 року, на який посилається позивач, лише зазначено, що відповідач ОСОБА_5 фактично за вказаною адресою не проживає, однак не зазначено який період.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 74, 76, 88, 169 ч. 4, 209, 212-218 ЦПК України, ст. 319, 383, 391, 405 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 третя особа Комунальне підприємство "Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва" про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з моменту його проголошення через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя