Провадження №2-зз/760/35/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ЗАТ «Київська міжобласна спеціальна наукова-реставраційна проектно-виробнича майстерня» Сільченка Олексія Анатолійовича про скасування заходів забезпечення позову встановлених ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 14.09.2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача звернувся до суду із зазначеною заявою обґрунтовуючи її тим, що в якості забезпечення позову ОСОБА_2 до ЗАТ «Київська міжобласна спеціальна науково-реставраційна проектно-виробнича майстерня» про розірвання договору підряду б/н від 30.12.2013 року, №28.08-2014 від 28.08.2014 року, стягнення майнових збитків та моральної шкоди, 14.09.2016 року ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва було накладено арешт на грошові кошти Товариства у межах суми заявленої матеріальної шкоди - 863750, 74 грн., які буде виявлено на рахунках відповідача державним виконавцем у ході виконавчого провадження з примусового виконання даної ухвали.

Зазначив, що позивач є стороною інших проваджень у тотожних спорах та їй відомо про набрання чинності 30.09.2016 року рішення суду за її позовом щодо виконання договору б/н від 30.09.2013 року та наявного провадження щодо неналежного виконання договору підряду №28.08-2014 від 28.04.2014 року, а тому вважає, що позивач вводить суд в оману та намагається зупинити роботу відповідача.

Обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власними коштами може призвести до незворотних наслідків.

На підставі викладеного просив заяву задовольнити.

Від представників позивача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку із зайнятістю в іншому судовому процесі.

Однак, неявка представника відповідача не перешкоджає відповідно до п. 5 ст. 154 ЦПК України розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, врахувавши положення ст. 154 ЦПК України, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 14.09.2016 року було накладено арешт на грошові кошти ЗАТ «Київська міжобласна спеціальна наукова-реставраційна проектно-виробнича майстерня» у межах суми заявленої матеріальної шкоди - 863750, 74 грн., які буде виявлено на рахунках відповідача державним виконавцем у ході виконавчого провадження з примусового виконання даної ухвали.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Як роз'яснено у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 лютого 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову», цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Відповідно до частини третьої ст.154 Цивільного процесуального кодексу України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Виходячи з предмету спору та суб'єктного складу сторін, суд приходить до висновку, що заява представника відповідача про скасування заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки відносини, які виникли між сторонами спору носять договірний характер та стосуються стягнення майнової шкоди, а тому вжитті судом заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В свою чергу позивач не скористався процесуальним правом оскаржити ухвалу суду про забезпечення позову від 14.09.2016 року.

Керуючись ст. 151-152, 154 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ЗАТ «Київська міжобласна спеціальна наукова-реставраційна проектно-виробнича майстерня» Сільченка Олексія Анатолійовича про скасування заходів забезпечення позову встановлених ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 14.09.2016 року.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Суддя