У Х В А Л А

5 жовтня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М., Лященко Н.П., Охрімчук Л.І.

розглянувши заяву ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_7 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановила:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 вересня 2014 року позов ПАТ КБ «Надра» задоволено частково, стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 4640063,73 грн.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 вересня 2015 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково, стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 4905459,27 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилено, рішення Апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року залишено без змін.

У вересні 2016 року до Верховного Суду України надійшла уточнена заява ОСОБА_5 про перегляд судових рішень, в якій заявник порушує питання про скасування рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанції та прийняття нового рішення про направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підстави, - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме частини 4 статті 559 ЦК України.

На підтвердження зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 березня 2015 року, від 10 лютого 2016 року та постанови Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року і від 21 січня 2015 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі, про перегляд якої подано заяву, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився суд касаційної інстанцій, виходив з того, що кредитор відповідно до статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому строк, передбачений частиною 4 статті 559 ЦК України підлягає обрахуванню саме від цієї дати.

У наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 березня 2015 року, від 10 лютого 2016 року та у постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року у справі №6-53цс14, суд касаційної інстанції по-іншому застосував положення частини 4 статті 559 ЦК України.

Верховний Суд України вже вирішував питання про усунення розбіжностей у застосуванні зазначених заявником норм права у подібних правовідносинах та висловлював свою правову позицію.

Зокрема, у наданих заявником постановах від 21 січня 2015 року у справі №6-190цс14 та від 27 січня 2016 року у справі №6-990цс15 міститься правова позиція, відповідно до якої у разі зміни кредитором на підставі статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання, шестимісячний строк, передбачений частиною 4 статті 559 ЦК України підлягає обрахуванню саме з цієї дати.

Судові рішення, про перегляд яких подано заяву, повністю відповідають даному правовому висновку.

За таких обставин колегія суддів не вбачає необхідності у відкритті провадження у вищезазначеній справі.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_7 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Сімоненко

Н.П. Лященко

Л.І. Охрімчук