Справа № 471/1616/14-ц
Провадження №6/471/184/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2016 р.

Братський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Скарницької І.Б., за участю секретаря Данілової Л.В., розглянувши подання головного державного виконавця Братського районного ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області про обмеження виїзду за кордон особи, яка має не виконанні зобовязання, покладені на неї,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Братського районного ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області звернувся до суду з поданням про обмеження виїзду боржника без вилучення паспортного документу - до виконання зобов'язань.

Своє подання державний виконавець мотивує тим, що у нього на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на суму 17134,74 грн. на користь ПАТ КБ "Приват Банк".

14.08.2015 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження. Було проведено всі заходи примусового виконання. Боржник знає, що виконавчий документ знаходиться на виконанні у Братському районному ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області та не виконує рішення суду в добровільному порядку, ухиляється від сплати боргу.

У судове засідання державний виконавець не зявився, до суду надав заяву про розгляд подання за його відсутності, подання підтримав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали подання та додані до нього матеріали, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України Про порядок виїзду в в'їзду в Україну громадян України (надалі Закон).

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках- якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань (п.5).

Отже, Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з чим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних права та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням слід розуміти, як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадження, коли виконати цей обов'язок є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборна сила, події тощо).

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Отже, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Разом з тим, відомостей про те яким саме чином боржник ухиляється від виконання рішення суду матеріали справи не містять.

Згідно положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказів, які б свідчили про те, що божник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, тобто, ухиляється від виконання вказаного рішення суду відділом ДВС суду не надано.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про те, що в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 209, 210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця Братського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - відмовити.

На ухвалу протягом пяти днів може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Братський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_2