16.06.2016 Єдиний унікальний номер 205/1974/16-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
16 червня 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді - Басової Н.В.,
при секретарі - Волкобоєвій А.О.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні власністю,-
Позивач 04 березня 2016 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що він є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 26 грудня 2014 року. В грудні 2014 року, перед укладанням договору купівлі-продажу вказаної квартири, представник продавця повідомив, що відповідачі лише зареєстровані у квартирі, однак в ній не проживають та зобовязався у тримісячний термін знайти відповідачів для зняття з реєстрації. Станом на день подання позовної заяви відповідачі продовжують бути зареєстровані в квартирі позивача, що порушує його права як власника. Просив усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3такими, що втратили право користування квартирою за адресою АДРЕСА_1, шляхом зняття їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
Від позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовну заяву підтримав та не заперечував про розгляду справи в заочному порядку.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, про день, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, через засоби масової інформації газету «Вісті Придніпровя», про причини неявки не повідомили, письмових заяв не надходило. З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Третя особа у судове засідання не зявилася, про день і час проведення слухання справи сповіщалася належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_1, на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 26 грудня 2014 року Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою (а.с.6-7).
В квартирі АДРЕСА_2зареєстровано місце проживання: ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с.8).
Однак, судом встановлено, що відповідачі в спірній квартирі не проживають, в ній відсутні їх особисті речі.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
В сулу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Також, в силу ст. 6 вищезазначеного Закону, громадянин України зобов`язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
Отже, оскільки відповідачі вже на протязі тривалого часу не проживають у спірній квартирі, то суд вважає, що є всі підстави усунути ОСОБА_1 перешкоди з боку ОСОБА_2, ОСОБА_3 у користуванні та розпорядженні квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3такими, що втратили право користування квартирою за адресою АДРЕСА_1, що є підставою для зняття їх з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою.
Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, і керуючись ст.ст. 405, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10, 27, 57-60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні власністю задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди з боку ОСОБА_2, ОСОБА_3 у користуванні та розпорядженні квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3такими, що втратили право користування квартирою за адресою АДРЕСА_1, що є підставою для зняття їх з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.В. Басова