Справа № 161/8273/16-ц
Провадження № 2/161/3193/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 жовтня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі :

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі Марчак Е.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, що заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Луцький міський відділ управління державної міграційної служби України у Волинській області, про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення, визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстрації місця проживання,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення, визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстрації місця проживання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до протоколу проведення електронних торгів № 157195 від 11.04.2016 року є переможцем торгів з продажу Першим ВДВС ГТУЮ у Волинській області двокімнатної квартири по АДРЕСА_1, яка належала відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3 Відповідно до свідоцтва про право власності виданого 02.06.2016 року приватним нотаріусом ОСОБА_4 він є новим власником вищезазначеної квартири. Однак, попередні власники, відповідачі по справі чинять перешкоди для реалізації його права і добровільно не бажають виселятися зі спірної квартири. Крім того, реєстрація відповідачів у спірному житлі перешкоджає належним чином користуватися спірним житлом. З врахуванням наведеного, позивач просить суд, виселити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 загальною площею 56,7 кв.м, житловою площею 27,7 кв.м без надання іншого житлового приміщення, визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування квартирою АДРЕСА_1 та зняти їх з реєстраційного обліку в Луцькому міському відділі ДМС України у Волинській області та стягнути з відповідачів судові витрати по справі.

До початку судового розгляду позивач та його представник подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, не заперечували щодо постановлення заочного рішення по справі.

Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

За погодженням позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.09.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» закріплені принципи непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу проведення електронних торгів № 157195 від 11.04.2016 року ОСОБА_1 є переможцем торгів з продажу Першим ВДВС ГТУЮ у Волинській області двокімнатної квартири по АДРЕСА_1, яка належала відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с. 8-9).

02.06.2016 року на підставі свідоцтва на право власності виданого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_4, що в свою чергу видане на підставі акту про проведені електронні торги від 02.06.2016 року, затвердженого начальником Першого ВДВС ГТУЮ у Волинській області Харченком С.В., позивач являється власником квартири АДРЕСА_1 що раніше належала ОСОБА_3, ОСОБА_2 на підставі: Свідоцтва про право власності, виданого відділом з приватизації житлового фонду виконкому Луцької міської ради від 30.01.2004 року № 608-р (а.с.10).

Статтею 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що відповідно до вимог чинного законодавства ОСОБА_1 здійснив державну реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме на двокімнатну квартиру по АДРЕСА_1 (а.с. 11-14).

Судом встановлено, що позивач письмово звернувся до відповідачів з вимогою добровільного виселення їх з спірної квартири та зняття реєстрації місця проживання в ній (а.с. 15-17). Однак, належного реагування на законні вимоги ОСОБА_1 зі сторони ОСОБА_3, ОСОБА_2 не відбулося.

Відповідно до ст. 109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Як встановлено судом, добровільно відповідачі відмовляються звільнити квартиру АДРЕСА_1, чим порушують законні права та інтереси позивача, а отже підлягають виселенню зі спірної квартири.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україна» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації на новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Таким чином, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачами судових витрат підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 84, 85, 88, 213, 214, 215, 360-7 ЦПК України, на підставі ст.ст. 16, 319, 321, 383, 391 Цивільного кодексу України, ст. 150 Житлового кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, що заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Луцький міський відділ управління державної міграційної служби України у Волинській області, про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення, визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстрації місця проживання- задовольнити.

Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 загальною площею 56,7 кв.м, житловою площею 27,7 кв.м без надання іншого житлового приміщення.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування квартирою АДРЕСА_1 та зняти їх з реєстраційного обліку в Луцькому міському відділі державної міграційної служби України у Волинській області.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, а саме: 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривень 20 коп. судового збору по 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 коп. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська