СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/4754/16-ц

пр. № 2/759/3006/16

15 листопада 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Семанівої Ю.В.,

за участю секретаря - Севрюк К.А.,

представника відповідача - ОСОБА_2

третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до фізичної особи підприємця ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_7 про стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_7 про стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав, та просять стягнути з відповідача ФОП ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 компенсацію за порушення виключних майнових авторських прав у розмірі 20 мінімальних розмірів заробітних плат, встановлених законом на час ухвалення рішення у справі, замість відшкодування збитків та стягнення доходу, що становить 27560, 00 грн; стягнути з відповідача ФОП ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 компенсацію за порушення виключних майнових авторських прав у розмірі 20 мінімальних розмірів заробітних плат, встановлених законом на час ухвалення рішення у справі, замість відшкодування збитків та стягнення доходу, що становить 27560, 00 грн. Свої позовні вимоги позивачі обгрунтовують тим, що 27 лютого 2016 року на сайті, де здійснює свою діяльність відповідач ФОП ОСОБА_6 було зафіксовано факт розміщення з метою продажу контрафактної продукції - фартушка на пляшку №29 - на якому неправомірно нанесено (відтворено) зображення персонажа козака "Око" з аудіовізуальних творів серії «Як козаки...». Представником позивачів було замовлено через сайт контрафактну продукцію з метою фіксації порушення прав у спосіб розповсюдження контрафактної продукції та з метою встановлення особи, у розпорядженні якої перебуває зазначений Інтернет-магазин та яка здійснює продаж контрафактної продукції через мережу Інтернет. Після замовлення контрафактної продукції, представнику позивачів - ОСОБА_9була направлена інформація про обробку замовлення. Факт замовлення товару зафіксований замовником товару щляхом проведення відеозапису, який додається. Після оплати такого замовлення, воно направлено поштовим зв'язком через Укрпошту (штрих-код відправлення зазначений на конверті - 875). Факт замовлення товару зафіксований замовником товару шляхом проведення відеозапису. На підтвердження факту розповсюдження зазначеного товару надається відеозапис з фактом замовлення товару через Інтернет-магазин, платіжною квитанцією № від 01.03.2016 року на суму 50 грн., додатково, на прохання замовника, разом з примірником контрафактної продукції отримано товарний чек від 01.03.2016 року. Також, позивчі зазначають, що їм (спільно) належать виключні майнові зображення персонажів - трьох козаків "Грая", "Ока" і "Тура". Жодного дозволу відповідачу на використання зображень персонажа козака "Око" з аудіовізуального анімаційного мультфільму "Як козаки..."позивачі не надавали.

В судових засіданнях представник позивачів підтримував позовні вимоги, просили задовольнити їх в повному обсязі, в подальшому, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності (а.с.194).

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, подала до суду письмові заперечення (а.с.87-92). Заперечення обґрунтовувала тим, що в матеріалах справи відсутні будь-які доказ стосовно власника Інтернет магазину, який на думку позивачів, порушив їх права, вказувала, що позивачами не було визначено на який саме об'єкт авторського права вони просять поновити права, стверджувала, що позивачами не доведено факт протиправної поведінки саме відповідача.

Представник третьої особи в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_7 згідно з договором про передачу виключних прав інтелектуальної власності на об'єкти авторського права від 21.09.2003 року, укладеним між ОСОБА_7 та ОСОБА_10, є набувачем на весь строк дії охорони авторських прав, виключних майнових прав інтелектуальної власності на об'єкти авторського права (виключні авторські права, що належать ОСОБА_10 та зареєстровані в Державному департаменті інтелектуальної власності Міністерства освіти та науки України (свідоцтво №583 від 02.07.2002 року).

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

За нормою статті 4 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, у т.ч. самостійно обирати спосіб захисту свого права.

Право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором, належить виключно позивачеві (ч. 1 ст. 20 ЦК України, ст.ст. 3,4 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд повинен сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, а також сприяти особам, які беруть участь у справі у здійсненні ними їхніх прав. Тобто, процесуальний закон покладає на суд обов'язок сприяти сторонам у здійсненні ними їх прав, а не вчиняти дій, спрямованих на реалізацію ними їх прав, зокрема, в обранні ними способу захисту своїх прав.

Судовим розглядом встановлено, що автором літературного сценарію та режисером аудіовізуального мультиплікаційного фільму "Як козаки..." є ОСОБА_10, що підтверджує: Свідоцтво України № 5833 від 02.07.2002 року про реєстрацію авторського права на твір - Опис і зображення головних персонажів аудіовізуальних анімаційних (мультиплікаційних) творів із серії "Як козаки...» трьох запорізьких козаків Грая, Тура та Ока, автор - ОСОБА_10; Свідоцтво № 22911 від 29.11.2007 року про реєстрацію авторського права на твір - Літературний сценарій анімаційного фільму "Як козаки у тридев'яте царство ходили", автори: ОСОБА_11, ОСОБА_10.

ОСОБА_10 помер 28.07.2006 року, його майнові авторські права успадковано ОСОБА_4. Підтвердження належності прав ОСОБА_4 засвідчується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20.04.2010.

ОСОБА_4 (дочка спадкодавця) є єдиним спадкоємцем майнових авторських прав на створені ним твори.

Співавтором твору - опис та зображення головних персонажів аудіовізуальних анімаційних (мультиплікаційних) творів із серії " Як козаки..." - трьох запорізьких козаків Грая, Тура та Ока є позивач ОСОБА_5 що підтверджують: Свідоцтво НОМЕР_1 від 09.01.2014 про реєстрацію авторського права на твір - Графічне зображення козаків з мультиплікаційного серіалу "Як козаки...", автор ОСОБА_5; рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 11.12.2014 року у справі № 753/19860/14-ц.

Разом з цим, ОСОБА_7 згідно з договором про передачу виключних прав інтелектуальної власності на об'єкти авторського права від 21.09.2003 року, укладеним між ОСОБА_7 та ОСОБА_10, є набувачем на весь строк дії охорони авторських прав, виключних майнових прав інтелектуальної власності на об'єкти авторського права (виключні авторські права, що належать ОСОБА_10 та зареєстровані в Державному департаменті інтелектуальної власності Міністерства освіти та науки України (свідоцтво №583 від 02.07.2002 року).

Наразі, як повідомляли сторони в судових засіданнях тривають судові спори з приводу визначення власників вказаних майнових авторських прав.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належним відповідачем у разі здійснення публічного показу в мережі Інтернет є особа, яка своїми діями порушила особисті немайнові чи майнові права суб'єктів авторського права та (або) суміжних прав, тобто власник веб-сайту (особа, яка встановлює порядок і умови використання веб-сайту та/або порядок розміщення на ньому інформації).

Пунктом 31 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» №5 від 04.06.2010р. встановлено, що при вирішенні відповідних спорів суд повинен установити, чи перебуває веб-сайт та розміщена на ньому інформація в розпорядженні особи, якій пред'явлено позовні вимоги, а також чим підтверджується факт порушення нею авторського права.

Дані про власника веб-сайту могли бути витребувані представником позивачів у адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет та долучені до позовної заяви, однак, цього зроблено не було. Під час судового розгляду позивачами відповідного клопотання також не подавалось.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 18 листопада 2003 року «Про телекомунікації» :

Інтернет - всесвітня інформаційна система загального доступу, яка логічно зв'язана глобальним, ієрархічним, адресним простором та базується на Інтернет-протоколі, визначеному міжнародними стандартами.

Домен - це частина ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, яка має унікальну назву, що її ідентифікує, обслуговується групою серверів доменних імен та централізовано адмініструється, а доменне ім'я - позначення (словесне, цифрове, словесно-цифрове), яке використовується для ідентифікації діяльності юридичних і фізичних осіб в мережі Інтернет, з будь-якою метою.

Відповідно до п.1.3. статті 1 Наказу Державного комітету інформаційної політики, телебачення та радіомовлення та Держкомзв'язку «Про затвердження Порядку інформаційного та технічного забезпечення Єдиного веб-порталу органів виконавчої влади та Порядку функціонування веб-сайтів оргнів виконавчої влади» від 25.11.2005 року № 327/225, Веб-сайт - це сукупність програмних та апаратних засобів з унікальною адресою у мережі Інтернет разом з інформаційними ресурсами, що перебувають у розпорядженні певного суб'єкта і забезпечують доступ юридичних та фізичних осіб до цих інформаційних ресурсів та інші інформаційні послуги через мережу Інтернет.

Доказів того, що відповідач ОСОБА_6, або будь-які треті особи є власниками веб-сайту, за посиланням http://panbiser.kiev.ua/index.php ?гоutе=ргоduct/ргоduct&manufactuгег іd=25&ргоduсt іd=1131&рage=6&limit=100- на якому 27 лютого 2016 року було зафіксовано факт розміщення з метою продажу контрафактної продукції - фартушка на пляшку №29 - на якому неправомірно нанесено (відтворено) зображення персонажа козака "Око" з аудіовізуальних творів серії «Як козаки...» - суду не надано. Таким чином, встановити власника саме веб-сайту не виявилось можливим.

Отже, відсутність вимог до безпосереднього поширювача інформації унеможливлює можливість надання оцінки діям відповідачів у взаємозв'язку із матеріалами позовної заяви, а пояснення сторін та матеріали справи не дають підстав для встановлення даних обставин.

При вирішенні питань стосовно розміщення творів у мережі Інтернет та визначенні належного відповідача, позивач повинен довести факт порушення його прав саме відповідачем, однак, представник позивачів не надав суду доказів, які б підтверджували те, що веб-сайт за адресою http://panbiser.kiev.ua/ перебуває у власності відповідачів або у власності будь-якої третьої особи, та що об'єкт, який захищений авторським правом, розміщено на цьому веб-сайті саме відповідачем або будь-якою третьою особою.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» №5 від 04.06.2010р. встановлено, що майнова відповідальність за порушення авторського права і (або) суміжних прав настає за наявності певних, установлених законом, умов: факту протиправної поведінки особи; шкоди, завданої суб'єкту авторського права і (або) суміжних прав; причинно-наслідкового зв'язку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи, яка завдала шкоди.

При цьому, позивач повинен довести факт порушення його прав відповідачем або загрозу такому порушенню, розмір шкоди (за винятком компенсації), якщо вона завдана та причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою і діями відповідача.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що позивачами та їх представником не доведено факту порушення їх прав саме відповідачем.

Отже, враховуючи відсутність правових підстав для задоволення позову, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів не підлягають задоволенню і у позові необхідно відмовити.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 року №5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав», Законом України «Про телекомунікації», Закону України «Про авторське право і суміжні права» ст.ст. 435, 440, 441, 443, 461, 462, 469 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 77, 79, 88, 143, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5 до фізичної особи підприємця ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_7 про стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Святошинський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.В.Семаніва