НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/4771/16
№ 2/183/2557/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 27 травня 1994 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, про що вчинено актовий запис № 345. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинили з серпня 2008 року через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові, різні погляди на сімейні відносини. Позивач станом на момент розгляду справи проживає з іншою жінкою однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Спорів щодо майна, що є їхньою сумісною власністю на дату звернення з позовом немає.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити. Зазначив, що заходи з примирення подружжя результатів не дадуть через тривалість окремого проживання сторін. Він кожну неділю відвідує дітей за місцем проживання відповідача, придбає їжу, одяг, продукти харчування. Забезпечив житлом відповідача та дітей. Зазначив, що фактично шлюбні відносини припинилися з 26 березня 2008 року.

Відповідач в судове засідання не з`явилася. У відповідності до отриманої судом заяви, відповідач повідомила про неможливість прибуття в судове засідання позов не визнала. Визнала факт окремого проживання з позивачем. В обґрунтування заперечень посилається на те, що її релігійні переконання не дозволяють їй розлучатися, позивач матеріально не забезпечив утримання дітей та її, моральні страждання, які завдадуться фактом розлучення дітям. Просила відкласти розгляд питання про розлучення до вирішення позивачем питання щодо матеріального забезпечення її та дітей.

Зважаючи на повторну неявку відповідача в судове засідання, надання відповідачем заперечень на позов, відсутність доказів на підтвердження поважних причин неявки відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом по справі встановлено, що 27 травня 1994 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, про що здійснено актовий запис № 345, від якого мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Позивач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7. Відповідач зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8.

Сторони визнали факт окремого проживання у строк, що перевищує 7 років, те, що спільне господарство вони не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, не проживають разом. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду родини сторін є втрата почуття любові та різні погляди на подальше сімейне життя.

Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя.

Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу.

Посилання відповідача на підстави для відмови в позові про розірвання шлюбу не забезпечення її та спільних дітей житлом та належним матеріальним достатком суд не приймає до уваги, в якості підстав для відмови в позові, оскільки сам факт наявності чи відсутності шлюбу не позбавляє відповідача права звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів у випадку не виконання обов`язків позивачем щодо участі в забезпеченні неповнолітніх дітей. Посилання відповідача на наявність релігійної заборони вчинення дій щодо розлучення суд не приймає до уваги, як не обґрунтовані.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача судовий збір у розмірі 551 гривня 20 коп.

Керуючись ст. ст. 10,11,60,88,174, 212-215 ЦПК України суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 Любов`ю Василівною, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська 27 травня 1994 року за актовим записом № 345.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 (п`ятсот п`ятдесят одну) гривню 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлено 08 листопада 2016 року

Суддя Д.О. Парфьонов