Справа № 214/9066/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Прасолова В.М.

при секретарі Рімашевській В.В.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2

за участю відповідача ОСОБА_3

за участю представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про виключення з актового запису відомостей про батьківство, суд, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява відповідача про відвід головуючому судді Прасолову В.М.

В обґрунтування відводу зазначає наступне. Вважає, що за час розгляду справи суддя Прасолов В.М. вчинив дії, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Зазначає, що на підставі ухвали суду від 21 грудня 2015 року про усунення недоліків позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_5 25 грудня 2015 року подали уточнену позовну заяву у якій назва позову суперечила резолютивній частині позовних вимог. Незважаючи, що назва позову і самі позовні вимоги містять різні предмети судового спору, суддя в порушення вимог ст.ст. 119, 121 ЦПК України не виніс ухвалу про усунення зазначених розбіжностей, що свідчить про необ'єктивність судді при розгляді даної справи. Під час судового засідання 2 червня 2016 року представник відповідача ОСОБА_4 подав до суду заяву про залишення без розгляду позовної заяви, проте суддя відмовив у цьому клопотанні, чим чинив дії, які свідчать про необ'єктивність та упередженість у розгляді справи. Зазначає, що донька ОСОБА_6 народилась 05.07.2012 року під час перебуванні у шлюбі відповідача ОСОБА_3 із ОСОБА_7 За час свого життя батько дитини ОСОБА_7 не ставив під сумнів походження доньки, після розірвання шлюбу постійно турбувався за доньку, систематично надавав матеріальну допомогу. Під час розгляду справи суду було доведено, що ОСОБА_7 за час свого життя знав, що він є батьком ОСОБА_6. Відповідно до заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13 лютого 2014 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, в описові частині рішення було викладено, що від шлюбу ОСОБА_7 з ОСОБА_3 народилась 05.07.2012 року донька ОСОБА_6. В матеріалах справи міститься копія нотаріальної заяви ОСОБА_7 від 24 грудня 2014 року про його дозвіл на виїзд за кордон малолітньої доньки ОСОБА_6. Вказує, що позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_5 відповідно ч.3 ст.137 СК України взагалі не мали правових підстав на подання позову до суду про оспорювання батьківства, оскільки походження дитини ОСОБА_6 не підлягає сумніву, т.я. ця дитина зачата і народжена у шлюбі, походить від подружжя і те, що за життя батько ОСОБА_7 не оспорював свого батьківства та за свого життя знав, що він являється батьком дитини. Вказує, що незважаючи на викладені обставини (докази), суддя Прасолов В.М., в порушення зазначених норм матеріального права, порушуючи об'єктивність та неупередженість, не виніс ухвалу про залишення позову без розгляду, а переслідуючи певні інтереси задовольнив клопотання позивачів і 02.06.2016 року постановив ухвалу суду про витребування препаратів для проведення судово-генетичної експертизи. Гістологічні препарати (зразки) ОСОБА_7 були направлені до суду з відділення Київського обласного бюро судово-медичної експертизи у формі парафінових блоків та у баночці з формаліном. Походження зазначених гістологічних препаратів викликає сумнів, оскільки - 13.06.2016 року під час телефонної розмови представника відповідача ОСОБА_4 із лікарем ОСОБА_8, який безпосередньо 23.04.2015 року виконував розтин тіла ОСОБА_7, було зясовано, що гістологічні препарати (зразки) ОСОБА_7 зберігаються саме в медичному закладі, де проводився розтин тіла ОСОБА_9 у м. Боярка, вул. Молодіжна, 1, а також самі гістологічні препарати (зразки) зберігаються у баночці в рідині формалін, без будь яких парафінових блоків, що підтверджуються записом телефонної розмови, який долучений до справи на диску ЗОН. 08.07.2016 року в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 заявив клопотання щодо постанови ухвали суду про допит свідка лікаря ОСОБА_8 у місцевому суді м. Боярка на предмет з'ясування місця зберігання гістологічних препаратів ОСОБА_7 та в якій формі ці препарати зберігались. Але суддя Прасолов В.М. відмовив у задоволенні клопотання, оскільки представник відповідача не надав інформацію місця проживання лікаря ОСОБА_8 Вважає, що суддя Прасолов В.М., порушуючи принципи об'єктивності, всебічності та повноти розгляду обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання, оскільки лікар ОСОБА_8 не зобов'язаний був представнику відповідача надавати інформацію по його місцю проживання. Крім того, було відоме місце роботи лікаря м. Боярка, вул. Молодіжна, 1. Також представник відповідача заявив клопотання щодо перерви судового засідання для з'ясування місця проживання лікаря, але суддя Прасолов В.М. знову відмовив у цьому клопотанні, а також не дозволив прослухати в судовому засіданні саму розмову представника відповідача ОСОБА_4 із лікарем ОСОБА_8, який безпосередньо виконував розтин тіла ОСОБА_10 та відповідно йому безпосередньо відомі обставини щодо місця та форми зберігання гістологічних препаратів ОСОБА_10 Наполягає, що зазначені упереджені дії судді Прасолова В.М. порушили базові принципи цивільного судочинства - об'єктивності і неупередженості розгляду обставин справи, які мають значення для правильного вирішення судового спору, що в свою чергу свідчить про наявність зацікавленості судді у результатах розгляду справи на користь однієї із сторін по справі.

Відповідач підтримала заяву. При цьому пояснила, що не знає, чи передбачає ЦПК України в позовній заяві вказувати її назву, не може назвати передбачені ЦПК України підстави для залишення позову без розгляду, певні клопотання сторони відповідача головуючий задовольняв.

Представник відповідача у судовому засіданні заяву про відвід підтримав повністю та пояснив, що ЦПК України не передбачає зазначати назву позову, вважає, що суд повинен розглянути справу за суттю.

Представник позивача заперечує проти задоволення клопотання про відвід. При цьому пояснила, що заява про відвід ґрунтується на доводах про недоведеність позовних вимог. Під час розгляду справи сторони користуються рівними правами, заява про допит свідка ОСОБА_8, не містила даних про місцезнаходження цього свідка, ці відомості сторона позивача повинна була зясувати та надати суду, доказів про те що представник позивача за телефоном розмовляв саме з ОСОБА_8, також не було надано.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про відвід не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доводи про те, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.119, 121 ЦПК України, тому що її назва не співпадає зі змістом позовних вимог, не ґрунтуються на вимогах закону, так як стаття 119 ЦПК України не передбачає надавати позовній заяві назву.

Доводи позивача про те, що справа підлягала залишенню без розгляду, не узгоджуються з вимогами ст.207 ЦПК України, так як підстав для залишення позову без розгляду, не мається. Наявність в матеріалах справи певних доказів, які на думку відповідача, свідчать про необґрунтованість позову, не можуть бути підставою для залишення позову без розгляду. Доводи відповідача про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в звязку з тим, що ОСОБА_7 за час свого життя не оспорював батьківства, підлягають перевірці під час розгляду і можуть бути враховані судом під час вирішення справи за суттю.

Раніше, 8 липня 2016 року представник позивача заявив про відвід головуючому після того, як суддя відмовив у задоволенні клопотання при надання доручення про допит свідка ОСОБА_8 Це клопотання було відхилено з тих підстав, що у клопотанні не була зазначена адреса цього свідка, а місце його роботи було зазначено, як «медичний заклад м. Боярка», що суперечить вимогам ст. 136 ч.1 ЦПК України і не надає суду зазначити в дорученні точну адресу свідка. Крім того, суд врахував, що представник відповідача в клопотанні посилався на зміст телефонної розмови з вказаною особою, але належних доказів, що по телефону він розмовляв саме з ОСОБА_8, не надав.

Раніше головуючий задовольняв клопотання як сторони позивача, так і сторони відповідача, сумнівів в неупередженості судді ні у кого не виникало, тому доводи представника відповідача про те, що суддя Прасолов В.М. є неупередженим, заінтересованим, зацікавленим, суд вважає надуманими.

Таким чином, підстав для відводу, які передбачені ч. ч. 1-4 ст. 20 ЦПК України, у судовому засіданні не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 20, 24,209-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про відвід судді Прасолова В.М. від участі у розгляді даної цивільної справи - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.М.Прасолов