АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

07 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Рейнарт І.Я., Качана В.Я.,

секретаря: Синявського Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2,

на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 04 травня 2016 року

у цивільній справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Подільський районний відділ Головного Управління Державної міграційної служби України в м. Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2016 року громадянин Держави Ізраїль ОСОБА_1, який народився в м. Москва Російської Федерації, звернувся до Подільського районного суду м. Києва з заявою про встановлення юридичного факту народження його бабусі - громадянки Держави Ізраїль ОСОБА_4 на території України.

Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 04 травня 2016 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, повернуто заявнику з підстав, передбачених ст. 115 ЦПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, заявник через свого представника звернувся до суду з апеляційною скаргою, в обґрунтування якої вказував, що ухвала суду постановлена з порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Особи, які відповідно до ст. 74 ЦПК України належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, своїх представників не направили, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з'явилися в судове засідання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви позивачу для звернення до належного суду, суд першої інстанції виходив з того, що справа не підсудна Подільському районному суду м. Києва.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що заявник є громадянином Держави Ізраїль.

В заяві ОСОБА_1, обґрунтовуючи підстави звернення до Подільського районного суду м. Києва, посилався на те, що він, як іноземний громадянин, на законних підставах перебуває на території України та проживає в орендованій квартирі, що розташована в будинку, який знаходиться на території Подільського районну м. Києва, тому справа підсудна Подільському районному суду м. Києва.

Однак заявником не враховано, що сам факт перебування іноземного громадянина на законних підставах на території України не є єдиною підставою відкриття провадження у справі за участі іноземного елемента.

Так, у міжнародному цивільному процесі під підсудністю цивільних справ за участю іноземних осіб (міжнародною підсудністю) розуміють компетенцію судів певної держави щодо розгляду і вирішення цивільних справ та здійснення окремих процесуальних дій щодо іноземного елемента. Тому, спочатку необхідно вирішити питання про те, чи підлягає розгляду конкретна справа на території держави, до суду якої звернувся заявник, а вже потім має бути визначений конкретний суд, наділений повноваженнями вирішувати подібні цивільні справи.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право».

Підстави визначення підсудності справ судам України викладено у ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках:

1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону;

2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача;

3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України;

4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення

батьківства позивач має місце проживання в Україні;

5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні;

6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання;

7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України;

8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України;

9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України;

10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном;

11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних

інтересів або основної підприємницької діяльності на території України;

12) в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

Як зазначено в Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом», викладеному в Листі 16.05.2013 № 24-754/0/4-13, визначення підсудності справ з іноземним елементом залежить від категорії спору.

В пункті 3 цього Узагальнення судам роз'яснено, що підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається ЦПК, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України (частина перша статті 414 ЦПК).

Звернуто увагу на те, що питання про підсудність судам України справ з іноземним елементом може визначатися і на момент відкриття провадження у справі, і у попередньому судовому засіданні.

Також вказано, що підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» (частина перша статті 75 Закону України «Про міжнародне приватне право»). При цьому суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у суді чи іншому юрисдикційному органі іноземної держави є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що передбачено пунктом 3 частини другої статті 122 ЦПК.

Підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається відповідно до статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», відповідно до якої суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках:9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України.

Звертаючись до суду з заявою про встановлення юридичного факту ОСОБА_1 просив суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що померла громадянка Держави Ізраїль ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є бабусею громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка народилася в місті Києві до серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України».

Оскільки, справа окремого провадження за заявою ОСОБА_1 не стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України вона, відповідно до п. 9 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», не підсудна судам України.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України якщо суд, вирішуючи питання про відкриття провадження в справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

В порядку ст. 307 ч. 2 п. 1, ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право, зокрема, постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, - відхилити.

Ухвалу судді Подільського районного суду м. Києва від 04 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 758/4633/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8643/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Супрун Г.Б.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.