Справа № 755/9440/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Батьки розлучилися, коли йому було не більше одного року, через те, що батько їх з матір'ю покинув, і проживав з іншою жінкою, тому батьки між собою не спілкувалися та перебували в недружніх стосунках. Після досягнення повноліття він (позивач) почав спілкуватися зі своїм батьком з метою налагодження з ним нормальних дружніх стосунків, проте його намагання не виправдали очікування досягнення бажаного результату. В основному вони спілкувалися по телефону один в три-чотири місяці. Навіть більш частіше він спілкувався з дружиною батька - ОСОБА_4. Коли батько зловживав спиртними напоями, вони могли не спілкуватися і понад рік. До нього в гості батько з дружиною приїздив дуже рідко, в свою чергу він також рідко їх відвідував. Через те, що у нього була образа на батька, він 23.07.1981 року, після одруження, змінив своє прізвище на прізвище дружини - «ОСОБА_1». За життя батько та його дружина, які не мали спільних дітей, повідомляли його (позивача), що після їх смерті своїх майно перейде йому у спадок. Наміру заповідати майно третім особам у них не було. Батько міг періодично випивати, про що йому часто скаржилася дружина батька. Остання розмова по телефону з батьком була на початку травня 2015 року, коли він зателефонував привітати батька зі святами. В той момент батько був в стані алкогольного сп'яніння, він попросив передати слухавку дружині батька, проте розмова закінчилася сваркою, та з ОСОБА_4 він так і не поспілкувався. Після останньої розмови з батьком він (позивач) телефонував батькові влітку 2015 року, проте слухавки він не брав, це не викликало ніякої підозри, оскільки це бувало і раніше, коли батько навмисно міг не брати слухавку, особливо після сварки. Потім він телефонував на початку січня 2016 року, однак, телефон вже не обслуговувався, після цього він 08.01.2016 року вирішив відвідати батька. Коли приїхав, то побачив, що в квартиру батька заносилися будівельні матеріали. На його питання, де власник квартири, робітники повідомили, що попередній власник квартири її продав, де його батько та новий власник не знали. В процесі спілкування з сусідами батька, він (позивач) дізнався, що батько ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, проте його тіло знайшли значно пізніше, хто відчужив квартиру їм не було відомо. 14.01.2016 року він отримав свідоцтво про смерть батька, і саме тоді він дізнався про смерть батька. Після цього він звернувся до дільничного інспектора та начальника ЖРЕО № 409 з метою з'ясування обставин смерті батька. Йому повідомили, що в середині травня 2015 року до поліції звернулася сусідка із повідомленням, що біля квартири батька відчувається трупний запах, після проникнення до житла було виявлено тіло батька, поховання відбулося за державні кошти. Приблизно через місяць його викликав старший уповноважений поліції ОСОБА_5 для допиту в якості свідка в рамках кримінального провадження № 00058 від 27.01.2016 року, порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Тоді він дізнався, що після смерті батька, невстановлені особи відчужили квартиру, а також те, що дружина батька померла в серпні 2014 року. 04.04.2016 року він звернувся до поліції із заявою про визнання його потерпілим по кримінальному провадженню № 00058. В ході досудового розслідування встановлено, що 28.12.2015 року ОСОБА_6 використовуючи підробний договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_7, уклав з ОСОБА_8 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, який посвідчено приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_9 15.04.2016 року його (позивача) визнано потерпілим. В процесі з'ясування всіх обставини він дізнався, що тіло батька без ознак насильницької смерті, було виявлено 18.05.2015 року, після звернення сусідки з повідомленням про наявність трупного запаху біля квартири батька. Причина смерті ОСОБА_2 не встановлена у зв'язку з гнильними змінами трупа. Розтин був проведений 19.05.2015 року. Протягом тривалого часу за документами та тілом покійного ніхто не звертався, у зв'язку з чим ОСОБА_2 поховали 17.06.2015 року на Північному кладовищі м. Києва за державні кошти. Як повідомили в поліції, його (позивача) для повідомлення про смерть батька не розшуковували, і будь-яких родичів не повідомляли. 18.05.2016 року він звернувся до приватного нотаріуса КМНО Семенової Г.В. із заявою про прийняття спадщини за законом, проте отримав відмову у зв'язку з пропущенням строку для прийняття спадщини. Кім нього, інших спадкоємців першої черги після смерті батька немає. Враховуючи викладені обставини, просив суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки пропустив його з поважних причин.

В судовому засіданні позивач та представник позивача обставини викладені в позові та вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Позивач додатково зазначив, що до досягнення повноліття з батьком не спілкувався, він їм з матір'ю не допомагав. Сам вирішив налагодити відноси з батьком. Однак, батько часто зловживав спиртним, тому відносини були натягнуті. Часто він спілкувався з дружиною батька, ОСОБА_4. Останній раз розмовляв з батьком на початку травня 2015 року, зателефонував привітати зі святами, але батько був п'яний, і на прохання дати слухавку ОСОБА_4, батько кинув телефон. Потім він знову телефонував, але батько не брав слухавку. Коли повідомили, що телефон не обслуговується, вирішив поїхати до батька. Там він побачив сторонніх осіб, які робили ремонт в квартирі батька, і про нього нічого не знали. Тоді поїхав до нотаріуса ОСОБА_12 на консультацію чи батько відчужив квартиру, чи шулер, там порадили звернутися до відділу реєстрації смерті. У відділі він отримав свідоцтво про смерть батька, і лише тоді він дізнався про його смерть. Ходив до ЖЕКу, поліції. Йому розповіли, що до батька приходила якась жінка. Представник позивача додатково зазначив, що поліція не знала про сина померлого, а тому його не шукала.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав письмові пояснення, в яких просив слухати справу за його відсутності та прийняти рішення по наданим доказам згідно чинного законодавства.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

В суді встановлено, що ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_2.

Відповідно до свідоцтва про смерть від 14.01.2016 року ОСОБА_2 помер приблизно ІНФОРМАЦІЯ_1.

З матеріалів справи встановлено, що в 18.05.2015 року до поліції звернулася мешканка будинку АДРЕСА_1, із повідомленням, що біля квартири № 57 відчувається трупний запах. Після проникнення до житла було виявлено тіло ОСОБА_2 в стані гнильних змін. Причина смерті ОСОБА_2 не встановлена у зв'язку з гнильними змінами трупа. Розтин був проведений 19.05.2015 року. Смерть зареєстрована 26.05.2015 року. Оскільки протягом тривалого часу за документами та тілом покійного ніхто не звернуся, ОСОБА_2 поховали 17.06.2015 року на Північному кладовищі м. Києва за державні кошти.

Встановлено, що позивач та його батько спілкувалися досить рідко, і в основному по телефону. Про смерть ОСОБА_2 поліція позивача не повідомляла. Про смерть батька позивач дізнався лише отримавши свідоцтво про смерть - 14.01.2016 року. Крім позивача свідоцтво про смерть ОСОБА_2 ніхто не отримував.

Після смерті ОСОБА_2 крім ОСОБА_1 зі заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався.

З листа Дніпровського управління поліції НП ГУ в м. Києві від 15.04.2016 року слідує, що у них перебувають матеріали кримінального провадження № 00058 від 27.01.2016 року, порушеного за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, щодо відчуження квартири АДРЕСА_1. В даному провадженні позивач визнаний потерпілим.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Відповідно до ст. 1258 Ц України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст.ст. 1261, 1266 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або відмовитися від її прийняття.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В суді було встановлено, що позивач дізнався про смерть батька лише 14.01.2016 року, після самостійних розшуків останнього, так як батько не відповідав на дзвінки позивача. На думку суду, позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для звернення задля прийняття спадщини з поважних причин, а тому йому має бути наданий додатковий строк - два місяці, який є достатнім, для подачі заяви про прийняття спадщини. Жодних доказів на спростування доводів позивача, матеріали справи не містять.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 1258, 1261, 1266, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 60, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_1 додатковий строк - два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлого приблизно ІНФОРМАЦІЯ_1. Додатковий строк рахувати з дня вступу рішення в законну силу.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: