Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6958/16-ц
Провадження 2/711/2096/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2016 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Семиволос І.М.,

за участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_3, нотаріуса Другої Черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним, визнання недійсними дій нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_3, нотаріуса Другої Черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, який посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_3; визнання недійсним видачу державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_5 за заповітом від 29.10.2003р. При цьому, в позовній заяві також зазначено про те, що позивач оскаржує нотаріальні дії приватного нотаріуса та державного нотаріуса.

По справі відкрито провадження. Під час розгляду справи в якості третьої особи залучено ОСОБА_5

В судовому засіданні 05.09.2016р. позивач та його представник під час підготовчої частини, усно уточнили позовні вимоги щодо визнання недійсним видачу свідоцтва і зазначили, що слід вважати вимоги про протиправність дій державного нотаріуса при видачі свідоцтва, тощо.

Між тим, 16.09.2016р. до суду від позивача та його представника надійшла заява про збільшення позовних вимог до відповідачів приватного нотаріуса ОСОБА_3 та державного нотаріуса ОСОБА_4 про визнання заповіту від 29.10.2003р. недійсним; визнання недійсним видачу свідоцтва про право на спадщину та про усунення від права спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 її сина ОСОБА_5

Ухвалою суду від 21.09.2016р. позовну заяву, в т.ч. заяву про збільшення позовних вимог від 16.09.2016р. залишено без руху і надано термін для усунення викладених недоліків.

На виконання даної ухвали суду, 06.10.2016р. позивач та його представник надали до суду матеріали виконання, в т.ч. заяву про збільшення позовних вимог, в якій викладені вимоги про усунення від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 її сина ОСОБА_5 При цьому окрім екземпляру для суду такої заяви, надано ще дві таких заяви. Хоча в ухвалі суду від 21.09.2016р. зазначалось про необхідність дотримання вимог ст.. 120 ЦПК.

В судовому засіданні представник позивача та позивач зазначили, що, як на їхню думку, вони належним чином виконали вимоги ухвали суду від 21.09.2016р.

Заслухавши думку осіб, що беруть участь у розгляді справи щодо можливості прийняття матеріалів та заяви про збільшення позовних вимог від 06.10.16р. на виконання ухвали суду від 21.09.2016р., дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позивачем не усунуті недоліки позовної заяви у визначений строк, а тому вони не можуть бути прийняті судом.

Як зазначалось, відповідно до вимог ст. 3 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ст. 11 ч.1 ЦПК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Способи захисту визначені у статті 16 ЦК України.

Відповідно до вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України, позовна заява подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема, - зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Крім того, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119 - 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк на усунення недоліків, тощо.

Отже, позивачем не дотримані вимоги ст.. 120 ЦПК, щодо надання позовної заяви, зокрема заяви про збільшення позовних вимог відповідно до кількості осіб, що беруть участь у розгляді справи; не уточнені позовні вимоги щодо кожного з відповідачів. Крім того, в судовому засіданні позивач та його представник зазначили, що вимоги про усунення від права спадкування ним заявлені до відповідачів та третьої особи ОСОБА_5, хоча ця особа не є відповідачем і не заявлено/не подано клопотань про залучення в якості відповідача саме ОСОБА_5, відповідно до вимог ст.. 33 ЦПК України, незважаючи на те, що на це неодноразово в судовому засіданні зверталася увага суду.

Крім того, незмінними і відповідно, не зрозумілими залишилися вимоги, які викладені в первісному позові від 11.08.2016р., про визнання недійсним видачу свідоцтва про право на спадщину. Також, заява про збільшення позовних вимог в ред.. від 06.10.2016р. не містить викладення обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 35, 15, 33, 79, 80, 119, 120, 121, 208 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Вважати неподаними матеріали від 06.10.2016р. надані позивачем ОСОБА_2 на виконання ухвали суду від 21.09.2016р. та повернути їх позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_6