У Х В А Л А

іменем україни

21 грудня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

КафідовоїО.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чайка-Сколе», Соколівська міська рада Львівської області, про усунення перешкод у користуванні горищем за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником − ОСОБА_6, на рішення Сколівського районного суду м. Львова від 19 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 12 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1. Рішенням виконавчого комітету Сколівської міської ради Львівської області від 31 липня 2007 року ОСОБА_7, якому належала квартира № 11 у цьому ж будинку, надано дозвіл на реконструкцію квартири з переобладнанням за рахунок частини горища, що розміщене у тому числі й над квартирою позивача. В подальшому, у грудні 2007 року, квартиру № 11 у ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу придбав ОСОБА_4, який і провів реконструкцію квартири та горища. Постановою Сколівського районного суду Львівської області від 02 листопада 2011 року, що набрало законної сили, зазначене вище рішення виконавчого комітету визнано незаконним та скасовано.

Посилаючись на те, що відповідач провів реконструкцію та переобладнання горища за відсутності дозвільних документів, позивач, з урахуванням уточнень позовних вимог, просив зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні горищем шляхом демонтажу добудови до належної відповідачеві квартири.

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 19 червня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено. Зобов'язано ОСОБА_8 усунути ОСОБА_3 перешкоди у користуванні горищем багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 шляхом приведення зазначеного горища у попередній стан з відновленням до нього доступу. В іншій частині позову відмовлено. Розподілено судові витрати.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_8 − ОСОБА_6 − просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що ОСОБА_4 без згоди інших співвласників квартир багатоквартирного будинку переобладнав горище, яке є допоміжним приміщенням, та приєднав його до своєї квартири, що є порушенням чинного законодавства України.

Такий висновок судів є правильним, відповідає фактичним обставинам справи, до яких вірно застосовано норми матеріального права.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1, ОСОБА_4 є власником квартири № 11 у цьому ж будинку.

Рішенням виконавчого комітету Сколівської міської ради Львівської області від 31 липня 2007 року ОСОБА_7, який до грудня 2007 року був власником квартири № 11, надано дозвіл на реконструкцію квартири з переобладнанням за рахунок частини горища, що розміщене у тому числі й над квартирою ОСОБА_3

ОСОБА_4 після придбання на підставі договору купівлі-продажу у грудні 2007 року зазначеної вище квартири провів реконструкцію квартири та горища, у результаті чого приєднав частину горища будинку до своєї квартири.

Постановою Сколівського районного суду Львівської області від 02 листопада 2011 року, що набрало законної сили, зазначене вище рішення виконавчого комітету визнано незаконним та скасовано.

Отже, правових підстав для реконструкції квартири та горища не було.

Пред'являючи позов, ОСОБА_3 посилався на те, що відповідач провів реконструкцію та переобладнання горища за відсутності дозвільних документів та згоди усіх співвласників багатоквартирного будинку.

Згідно з ч. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Частиною 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення).

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Пунктом 3.2.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 (далі - Правила) встановлено, що на горищах та технічних поверхах повинен забезпечуватися: температурно-вологісний режим горищних приміщень, що перешкоджає випаданню конденсату на поверхні захисних конструкцій; доступ до всіх елементів і чистота горищного приміщення.

У п. п. 3.2.5, 3.2.7 Правил зазначено, що горищні приміщення не повинні бути захаращені будівельним сміттям, домашніми й іншими речами та обладнанням; використання горищних приміщень під майстерні, для сушіння білизни і під складські приміщення не допускається.

Не дозволяється використовувати горища, технічні поверхи й приміщення (у т. ч. венткамери, електрощитові) для зберігання устаткування, меблів, вибухопожежонебезпечних матеріалів та інших небезпечних предметів (п. 3.7.12 Правил).

Системний аналіз наведених норм права свідчить про те, що допоміжні приміщення, якими, зокрема, є горища та які призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку, не підлягають приватизації та не можуть бути поділені і виділені власнику квартири у багатоквартирному житловому будинку без втрати їх функціонального призначення.

Суди, на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_4 провів реконструкцію допоміжного приміщення, горища, за відсутності дозвільних документів та згоди усіх співвласників багатоквартирного будинку на таку реконструкцію та у порушення вимог чинного законодавства України приєднання його до своєї квартири. При цьому такі дії відповідача порушують права позивача як власника квартири у цьому будинку.

Ураховуючи викладене та положення ст. 337 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу, так як її доводи висновків суду не спростовують та на законність судового рішення не впливають, і залишити оскаржувані судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником − ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Сколівського районного суду м. Львова від 19 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 12 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич

О.В.Кафідова

І.М.Фаловська