Справа №521/5583/16-ц
Провадження №2/521/2920/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Плавича І.В.,

при секретарі Агафоновій Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги та пояснюючи підстави звернення до суду позивач вказував, що власником 7/20 ідеальної частки домоволодіння №14 по провулку Виноградному в місті Одесі є ОСОБА_2

24 червня 2006 року бабка позивача ОСОБА_2 померла, після чого відкрилась спадщина у вигляді вказаного будинку, яку фактично прийняв дід позивача ОСОБА_3

15 березня 2015 року ОСОБА_3 помер. При цьому 11 квітня 2006 року померла матір позивача ОСОБА_4, у звязку з чим ОСОБА_1 залишився єдиним спадкоємцем за правом представлення.

Позивач пояснював, що реалізуючи свої цивільні права, з метою належного оформлення спадкових прав звертався до компетентної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому було вмотивовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. У звязку з викладеним, позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому, доповнивши первісні вимоги, остаточно просив встановити факт прийняття ОСОБА_3 спадщини після смерті ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на 7/20 ідеальну частку вказаного домоволодіння в порядку спадкування за правом представлення.

Позивач ОСОБА_1 у відкрите судове засідання не зявився, але від особи на адресу суду надійшла заява про підтримання позову із клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України.

Представник Одеської міської ради у відкрите судове засідання не зявився, але від особи на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача, дослідивши представлені і забезпечені письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд прийшов до висновку про задоволення заявлених позовних вимог виходячи з наступного.

Під час судового розгляду справи було встановлено, що згідно договору дарування від 13 лютого 1979 року, посвідченого нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори, під реєстровим №2-1331, власником 7/20 ідеальної частки домоволодіння №14 по провулку Виноградному у місті Одесі є ОСОБА_2, що підтверджується листом КП «ОМБТІ та РОН» №4727801.13 від 08 серпня 2007 року та листом КП «БТІ» Одеської міської ради №456961.67.15 від 27 червня 2015 року.

24 червня 1994 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №030685, виданим Відділом РАГС виконкому Жовтневої райради народних депутатів міста Одеси від 27 червня 1994 року, актовий запис №6162 від 27 червня 1994 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина до майна померлої у вигляді зокрема 7/20 ідеальної частки домоволодіння №14 по провулку Виноградному у місті Одесі.

Матеріали справи свідчать, що чоловік померлої ОСОБА_3, який приходиться рідним дідом позивачу ОСОБА_1, фактично прийняв спадщину, але не оформив спадкових прав. При цьому право на спадщину мали донька померлої ОСОБА_4, що приходиться матірю позивачу ОСОБА_1, та друга донька померлої ОСОБА_5, що приходиться рідною тіткою позивачу ОСОБА_1

15 березня 2015 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №407977, виданим Відділом ДРАЦС у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції від 17 березня 2015 року, актовий запис №3080 від 17 березня 2015 року.

На момент смерті ОСОБА_3, доньки померлого ОСОБА_4, що приходиться матірю позивачу ОСОБА_1, не було серед живих з 11 квітня 2006 року, про що свідчить актовий запис про смерть №3549 від 12 квітня 2006 року, складений Першим відділом РАЦС Приморського РУЮ міста Одеси.

Як випливає з заяви ОСОБА_5 від 11 лютого 2016 року, посвідченої адвокатом-нотаріусом ОСОБА_6 (місто Тель-Авів, Держава Ізраїль), під реєстровим №27438, особа свідчить, що спадщину після смерті ОСОБА_2 не прийняла та в майбутньому приймати не буде, а також не заперечує проти спадкування відповідного майна ОСОБА_1

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як наводить ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу ст. 1258 ч.ч.1,2 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. При цьому, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України.

Як закріплене в ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

При цьому згідно ст. 1266 ч.1 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відтак, зясовані судом обставини свідчать, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після померлого ОСОБА_3 за правом представлення в порядку ст. 1266 ч.1 ЦК України.

Відповідно до ст. 1268 ч.ч.1,3,5 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як випливає з матеріалів спадкової справи №18/2015, заведеної приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу від 27 травня 2015 року, позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3, однак питання про оформлення спадкових прав на спірну частку домоволодіння залишилось невирішеним у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на 7/20 ідеальну частку домоволодіння №14 по провулку Виноградному у місті Одесі.

Згідно інформаційного листа Пятої одеської державної нотаріальної контори №1278/01-16 від 21 вересня 2016 року, спадкові справи до майна до майна ОСОБА_2, померлої 24 червня 1994 року, та ОСОБА_4, померлої 11 квітня 2006 року, не заводились.

Згідно ст. 328 ч.ч.1,2 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Увесь обсяг наведених обставин свідчить про обґрунтованість відповідних вимог позивача і зумовлює наявність підстав для визнання за позивачем права власності на 7/20 ідеальну частку домоволодіння №14 по провулку Виноградному у місті Одесі в порядку спадкування за законом за правом представлення.

Згідно ст. 182 ч.ч.1,2 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

За викладених обставин, задовольняючи даний позов, суд вбачає доцільним довести до відома заінтересованих осіб, що рішення суду в частині визнання права власності на нерухоме майно, яке у встановленому процесуальним законом порядку набрало законної сили, підлягає обовязковій державній реєстрації та є підставою для внесення таких відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно згідно положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень».

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 79, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_3 спадщини після ОСОБА_2, померлої 24 червня 1994 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/20 ідеальну частку домоволодіння №14 по провулку Виноградному у місті Одесі в порядку спадкування за законом за правом представлення після ОСОБА_3, померлого 15 березня 2015 року.

Рішення суду в частині визнання права власності підлягає державній реєстрації.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: