УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ житлового будинку та виділ земельної ділянки в натурі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2016 року позовну заяву було залишено без руху. Так, як вбачалось з матеріалів позовної заяви відповідачу - ОСОБА_3 на праві власності належить 184/300 частки домоволодіння АДРЕСА_1), а відповідно позивачу та відповідачу ОСОБА_4 належить кожному по 58/300 частки.

А тому, суду було незрозумілим на якій правовій підставі, навіть з урахуванням добровільного порядку користування який склався у сторін, повинні бути порушені законні права та інтереси відповідача ОСОБА_3, та відповідно зменшена її законна частка в домоволодінні.

Як вбачалось з матеріалів позовної заяви попередньому власнику спірного домоволодіння ОСОБА_5 була виділена земельна ділянка розміром 0,15 га (0,10 га та 0,05 га). Позивач просила виділити в натурі: ОСОБА_2 - 0,0789 га; ОСОБА_3 - 0,0461 га та ОСОБА_4 - 0,0422 га. Загальний розмір земельної ділянки з урахуванням визначених позивачем меж та розмірів, а також наданого самим позивачем технічним паспортом житлового будинку становить 0,1672 га, що саме по собі значно більше ніж було виділено попередньому власнику.

На цій підставі, враховуючи, що матеріали позовної заяви не містять будь-яких інших документів, щодо виділу позивачу, відповідачам або попередньому власнику в користування додаткових 0,0172 га земельної ділянки, позивачу необхідно було надати правове обґрунтування виділення земельної ділянки в натурі з перевищенням меж, підтвердження факту отримання додаткових 0,0172 га і відсутності порушення законних прав та інтересів третіх осіб.

Крім того, як вбачалось з технічного паспорта житлового будинку АДРЕСА_1 на території земельної ділянки, яка належить сторонам є самочинне будівництво, зокрема: гараж під літерою «Н» площею 39,2 кв.м., навіс під літерою «П» площею 27,6 кв.м. та торгівельний кіоск під літерою «К» площею 12,0 кв.м.

Матеріали позовної заяви не містили будь-яких доказів на підтвердження факту узаконення цього самочинного будівництва, а також правового обґрунтування визнання судом права власності на торгівельний кіоск, враховуючи специфіку дозвільної системи для здійснення підприємницької діяльності з продажу та реалізації певних товарів та послуг.

До відкриття провадження у справі 09.11.2016 року представником позивача було подано до суду заяву про відкликання позову.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадку коли позивач до відкриття провадження у справі подав заяву про повернення йому позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ житлового будинку та виділ земельної ділянки в натурі - повернути позивачу.

Роз'яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення .

Ухвала можу бути оскаржена через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.С. Кицюк