Справа 688/2632/16-ц
№ 2/688/787/16
Ухвала

про залишення позову без руху

04 липня 2016 року м.Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Козачук С.В., розглянувши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Шепетівкагаз» до ОСОБА_1 про визнання права власності на газорозподільні мережі за набувальною давністю,

в с т а н о в и в:

позивач ПАТ по газопостачанню та газифікації «Шепетівкагаз» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на газорозподільні мережі за набувальною давністю. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачу ОСОБА_1 на підставі договорів купівлі-продажу та свідоцтва про право власності на нерухоме майно належить на праві власності нежитловий комплекс «Шепетівський хлібзавод» та земельна ділянка, на якій розміщений вказаний нежитловий комплекс по провулку Подільському, 2, в м.Шепетівка. Крім того, на території комплексу розміщені обєкти інженерної інфраструктури постачання газу некапітальні споруди та підземний підвідний газопровід, а саме: шафова установка (ШП-2), станція катодного захисту та 30 метрів підвідного газопроводу. Вказані обєкти раніше входили до єдиного виробничого комплексу. З 1995 року ПАТ «Шепетівкагаз» здійснює обслуговування (перевірку, ремонт) безперервно та відкрито користується вказаним майном. Враховуючи, що товариство за власні кошти протягом 20 років здійснювало ремонт вищевказаних обєктів, просить визнати за ПАТ по газопостачанню та газифікації «Шепетівкагаз» право власності на підземний підвідний газопровід (30 м), шафову установку (ШП-2), станцію катодного захисту.

Вважаю даний позов слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Однак, позивачем всупереч даним нормам Закону у позовній заяві не визначено та не вказано ціни позову згідно вартості майна та до позову не приєднано документа про визначення вартості спірного майна, що унеможливлює визначити розмір судового збору за предявлення позову майнового характеру.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України: позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник.

Відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

Частиною 1 статті 319 ЦК України визначено правомочності власника, а саме: володіння, користування та розпорядження майном.

Однак, в позовній заяві відсутні посилання на докази про власника спірного майна та посилання на докази в підтвердження добросовісного заволодіння спірним майном, відкритого, безперервного володіння ним, не додано таких доказів і до позовної заяви. Натомість, в позовній заяві позивач, посилаючись на ч.1 ст. 344 ЦК України, зазначає, що відповідачу належить нежитловий комплекс, позивач з 1995 року безперервно та відкрито користується спірним майном, які раніше входило до єдиного виробничого комплексу. Отже, встановлення власника майна є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків, а саме: визначити та вказати ціну позову, надати документи, що підтверджують вартість майна, на яке позивач просить визнати право власності, за необхідності доплатити судовий збір та надати суду докази про його сплату, вказати власника спірного майна, докази, які це підтверджують, зазначити в заяві докази на підтвердження добросовісного заволодіння спірним майном, відкритого, безперервного володіння ним з 1995 року та надати суду вказані докази.

Тому, керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Шепетівкагаз» до ОСОБА_1 про визнання права власності на газорозподільні мережі за набувальною давністю залишити без руху, про що повідомити позивача і надати йому строк для усунення вказаних недоліків пять днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити позивачу ПАТ по газопостачанню та газифікації «Шепетівкагаз», що у випадку невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, заява буде вважатися неподаною і буде повернена позивачу.

Суддя: С.В. Козачук