Справа № 342/1098/16-ц
Провадження № 2/342/794/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про втрату права користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування житловим будинком по вул. Нова, 17 в с. Лука Городенківського району Івано-Франківської області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Нова (колишня вул. Піонерська), 17 в с.Лука Городенківського району Івано-Франківської області, належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 08.04.1990 року. Відповідач у справі - ОСОБА_2 був чоловіком доньки позивача - ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Лесюк) ОСОБА_3. Вони зареєстрували шлюб 07 лютого 1995 року, після чого ОСОБА_1 погодився зареєструвати і відповідача у своєму житловому будинку. У лютому 2014 року ОСОБА_2 поїхав на заробітки в Росію, додому більше не повертався та невдовзі повідомив свою дружину, що знайшов собі іншу жінку. У січні 2015 року відповідач приїхав, щоб забрати свої речі, і з того часу донька позивача втратила з ним контакт. Він перестав утримувати їхніх дітей. Відповідач перестав бути членом сім»ї позивача у лютому 2014 року, коли добровільно поїхав з дому, покинув дітей та дружину, самоусунувся від їх утримання. Рішенням Городенківського районного суду від 11 квітня 2016 року шлюб між відповідачем та донькою позивача розірваний, рішення набрало законної сили. Оскільки відповідач не проживає в будинку позивача близько двох років, то й участі у витратах по його утриманню не приймає взагалі, всі витрати по сплаті комунальних платежів ОСОБА_1 несе самостійно, що підтверджується відповідними платіжними квитанціями. Відповідач перестав бути членом сім»ї позивача, добровільно вибув на постійне місце проживання в інший будинок, а тому його реєстрація в будинку ОСОБА_1 має суто формальний характер - лише згідно документів, а тому право на користування жилим приміщення він втратив, проте добровільно вчинити необхідні дії для зняття з реєстраційного обліку відмовляється. Це порушує права та законні інтереси позивача, так як він позбавлений можливості оформити субсидію. Позивач пенсіонер, одержує мінімальну пенсію, допомогає доньці утримувати трьох дітей, яких відповідач покинув. Після підняття цін на оплату газу та електричної енергії у ОСОБА_1 виникла потреба в оформленні субсидії. Однак, через те, що в будинку зареєстрований відповідач, позивачу при визначенні субсидії будуть враховуватися і його доходи, яких ОСОБА_1 не отримує. До того ж, ОСОБА_2 вже давно перестав бути членом родини позивача, створив нову сім»ю, не сплачує аліменти на утримання своїх дітей, а тому позивачу неприємно, що в його будинку зареєстрована стороння для них людина. Така поведінка відповідача обурює та принижує позивача, що негативно впливає на його самопочуття, порушує гарантоване йому Конституцією України право власності.

Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо заочного рішення справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений згідно вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України.

Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Із копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 08.04.1990 року, виданого на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 45 від 20.03.1990 року слідує, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. Лука по вулиці Піонерська, 17 дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_1.

Згідно актів обстеження домогосподарства ОСОБА_1 від 14.03.2016 року, 20.10.2016 року встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в даному господарстві по вул. Нова, 17 с. Лука не проживає; зі слів ОСОБА_1, дружини ОСОБА_4 та сусідів ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які стверджують, що ОСОБА_2 в даному господарстві не проживає з початку січня 2015 року.

Шлюб між гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та гр. ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Лесюк) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 07.02.1995 року у Луківській сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2 - розірвано, що стверджено копією рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 11.04.2016 року по справі № 342/196/16-ц (провадження № 2/342/231/2016).

Як слідує з довідки № 447 від 19.10.2016 року, виданої виконкомом Луківської сільської ради, в склад сім'ї ОСОБА_1 входять: ОСОБА_1, 1950 р., ОСОБА_7, 1981 р. - син, ОСОБА_4, 1975 р. - дочка, ОСОБА_2, 1974 - зять, ОСОБА_8, 1996 р. - внук, ОСОБА_9, 1999 р. - внучка, ОСОБА_10, 2014 р. - внучка.

Згідно довідки про неотримання аліментів № 4213/03-1911, виданої Городенківським районним відділом ДВС 24.10.2016 р., встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 не отримує аліменти від ОСОБА_2.

Оплату комунальних послуг здійснює ОСОБА_1, про що свідчать копії наданих квитанцій.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Ст. 310 згаданого кодексу визначено, що фізична особа має право на місце проживання.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач тривалий час, більше року (з січня 2015 року) не проживає в будинку по вул. Нова, 17 в с. Лука Городенківського району Івано-Франківської області, хоча зареєстрований в ньому.

Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази в їх сукупності, перевіривши відповідність позову ОСОБА_1 діючому законодавству України, суд дійшов висновку про задоволення вимог, оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що позивач, як власник будинку, є позбавлений можливості у повній мірі використовувати своє право власності у звязку з тим, що за адресою зазначеного нерухомого майна зареєстровано відповідача ОСОБА_2, який більше року не проживає за вказаною адресою. Причини відсутності відповідача не є поважними, домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності між власником та відповідачем не було.

Таким чином, суд вважає за доцільне ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком, що знаходиться по вул. Нова, 17 в с. Лука Городенківського району Івано-Франківської області.

На підставі ст. ст. 15, 29, 310, 316, ч. 1 ст. 319, ст. 391, ч.2 ст. 405 ЦК України, ст. ст. 72, 150 Житлового кодексу України, Керуючись ст. ст. 11, 60, 209, 214-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування житловим будинком по вул. Нова, 17 в с. Лука Городенківського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Федів Л.М.