АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6273/16 Справа № 185/846/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Боженко Л. В. Доповідач - Калиновський А.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Єлізаренко І.А., Прозорової М.Л.

При секретарі - Гулієву М.І.о

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Павлоградського медичного училища, заснованого на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Павлоградського медичного училища, заснованого на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області про зобов'язання проведення перерахунку стипендії та її виплати, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 червня 2016 року позов ОСОБА_2 до Павлоградського медичного училища, заснованого на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області про зобов'язання проведення перерахунку стипендії та її виплати задоволено частково.

Стягнуто з Павлоградського медичного училища, заснованого на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 11 040 гривень невиплаченої стипендії за період з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2015 року. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл витрат по сплаті судового збору.

В апеляційній скарзі Павлоградське медичне училище, засноване на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині позовних вимог про стягнення з них невиплаченої стипендії скасувати та ухвалити нове в цій частині про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення невиплаченої стипендії.

Предметом перегляду в апеляційному порядку є рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення невиплаченої стипендії.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін в оскаржуваній частині з наступних підстав.

Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 51 ЗУ "Про освіту", студенти мають гарантоване державою право на забезпечення стипендіями у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є студенткою ІІ курсу медсестринського відділення спеціальності "Сестринська справа" Павлоградського медичного училища, заснованого на спільній власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Дніпропетровської області. Форма навчання - денна, бюджетна. Термін навчання - з 01 вересня 2014 р. по 30 червня 2017 р. Зарахована наказом № 91-с від 11.08.2014 р. (а.с. 6, 9).

Позивачка користується пільгами, передбаченими ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» для дітей шахтарів, оскільки є донькою ОСОБА_3, який має стаж підземної роботи більше 15 років (а.с. 15- 22).

Згідно довідок відповідача № 73,81 від 20.01.2016 р.: з вересня 2014 року по грудень 2014 року позивачу було нараховано та виплачено 2 200, 00 грн. стипендії; за 2015 рік виплачено 9001,65 грн. - стипендії ( а.с. 7, 8).

За весь час навчання ОСОБА_2 нараховувалась стипендія на загальних підставах.

Загальний розмір заборгованості по виплаті стипендії в рамках заявлених позовних вимог за період з вересня 2014 року по грудень 2015 року, становить 11 040,00 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд правильно виходив з того, що вона має право отримувати стипендію у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також з того, що відсутність бюджетного фінансування не може бути причиною невиконання покладених на відповідача зобов'язань.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що відсутність бюджетних коштів на рахунку відповідача на виплату студентам стипендій у розмірі прожиткового мінімуму згідно зі ст. 5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» є необґрунтованими.

Твердження апелянта на те, що основним джерелом формування фінансових ресурсів училища є обласні бюджетні кошти, самостійних рахунків із власними коштами училище не має, а норма ст. 5 «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачає здійснення виплати стипендій саме із Державного бюджету є безпідставними.

Посилання апелянта на те, що відповідно до ст. 51 Закону України «Про освіту» особи, які навчаються у навчальних закладах, мають право на забезпечення стипендією в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Діючим Порядком призначення і виплати стипендії, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2004 р. № 882 «Питання стипендіального забезпечення» окремо не передбачена виплата стипендій соціальних чи академічних особам, батьки яких є шахтарями та мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, у тому числі і у підвищеному, не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення стипендії.

Крім того, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»).

Посилання відповідача на Постанову КМУ від 12.07.2004 № 882 «Порядок призначення і виплати стипендії» не можуть бути прийняті до уваги, оскільки до правовідносин сторін підлягає застосуванню ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці», який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень.

Таким чином, рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права. Підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Павлоградського медичного училища, заснованого на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 червня 2016 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: