19.12.2016 643/2377/14-ц;
4-с/643/136/16 У Х В А Л А
19 грудня 2016 року м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі
головуючого судді Сугачової О.О.,
за участю секретаря Абсалямової А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу ТОВ «ОТП Факторинг Україна», зацікавлена особа: державний виконавець Орджонікідзевського ВДВС м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про визнання постанови незаконною, скасування постанови, -
Заявник звернувся до суду зі скаргою, якою просить визнати незаконною постанову державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_1 від 11.1-.2016 про повернення виконавчого документа стягувачу за виконавчим провадженням № 49534717, а виконавчий лист повернути до Орджонікідзевського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області для подальшого виконання.
Обґрунтовуючи доводи скарги, зазначає, що Московським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист на ви конання рішення суду від 15.05.2014 за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 1038357,82грн. За виконавчим листом відрито виконавче провадження. Між тим, стягувачу було не відомо стадія виконавчого провадження, хід виконання виконавчого документа, не отримано жодних постанов тощо. 25.10.2016 стягувачем отримано постанову від 11.10.2016 про повернення виконавчого документа за вказаним виконавчим провадження. Із постанови вбачається, що згідно ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуто (відчуження без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно ст. 43 ЗУ «Про заставу», та/або предметом іпотеки згідно ст.. 5 ЗУ «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті. Зі вказаною постановою заявник не погоджується, вважає дії державного виконавця протиправними, т.я. останній не провів жодних виконавчих дій, не застосував заходи примусового виконання рішення, не встановив громадян світо боржника ОСОБА_2 тощо.
Представник скаржника в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд скарги за його відсутністю.
Представник Орджонікідзевського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківської області в судове засідання також не зявився, надавши письмові заперечення. Суд вивчивши доводи скаржника, заперечення державного виконавця, дослідивши копію матеріалів виконавчого провадження № 49534717, матеріали скарги, вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Так, встановлено, що на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.05.2014 з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно стягнуто на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором в розмірі 1038357,82грн.
Виконавчий лист виданий 04.08.2014 та 03.12.2015 старшим державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до ч.1 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Так, із наданих матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем здійснювались певні дії, в тому числі, 03.12.2015 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, що надіслано сторонам виконавчого провадження.
03.12.2015, 27.09.2016 державним виконавцем направлено запити до Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками.
04.12.2015, 27.09.2016 із ДПС України отримано відповідь, із якої вбачається, що інформація про номери рахунків, відкриті у банках та інших фінансових установах України боржниками-юридичними особами та/або фізичними особами підприємцями до ДПС України не надходила.
Також, 03.12.2015, 27.09.2016 направлено запити до ПФУ про осіб-боржників, які отримують пенсію і про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи й отримано відповіді про відсутність такої інформації.
13.01.2016, 27.09.2016 при перевірці електронної бази даних «ДАІ-2000», бази даних «НАІС ДДАІ» МВС України регіонального сервісного центру МВС у Харківської області встановлено, що за боржниками транспортні засоби не зареєстровано.
10.05.2016 направлено запити до адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Харківській області і 18.05.2016 надійшла відповідь про те, що ОСОБА_2, 165 року народження, проживає в м. Харкові, 3-й Інтернаціонал (ОСОБА_5), 14, кв. 12, де зареєстрований 01.04.2010, документ, що посвідчує особу паспорт серії МТ153332, виданий 14.01.2011 Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області.
Далі, 20.09.2016 державним виконавцем здійснено вихід за вказаною вище адресою ОСОБА_2, де останнього вдома не було, дружину ОСОБА_6 попереджено про наслідки невиконання рішення суду, про що саджений акт.
Із акту від 10.10.2016 про вихід державного виконавця за адресою боржника вбачається, що під час перевірки майнового стану встановлено, що майно, яке належить на праві власності останньому та на яке можливо звернення стягнення відсутнє. ОСОБА_2 надав пояснення, із яких вбачається, що вищевказана квартира є його єдиним житлом на придбання якої взято іпотечний кредит, згоду на відчуження квартири не надає, т.я. інше житло для проживання рожини відсутнє.
11.10.2016 державним виконавцем Гришиним В.О. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуто (відчуження без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно ст. 43 ЗУ «Про заставу», та/або предметом іпотеки згідно ст. 5 ЗУ «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті.
Отже, аналізуючи вищевикладене суд не вбачає в діях державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_1 ознак порушення ЗУ «Про виконавче провадження» в частині винесення постанови від 11.10.2016 про повернення виконавчого документу стягувачу, так і в частині щодо порушення прав та інтересів останнього, при наявності правил ч.5 ст. 47 вказаного Закону, тому у суду відсутні правові підстави для скасування постанови.
Далі, із матеріалів виконавчого провадження вбачається, що з боку державного виконавця надсилались адресатам постанови та інші виконавчі документи про що свідчать супровідні листи.
Доводи скарги щодо не встановлення з боку державного виконавця громадянства боржника ОСОБА_2, також не знайшли свого підтвердження, оскільки із отриманих відомостей державним виконавцем вбачається, що ОСОБА_2 є громадянином України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 383, 386, 387-389 ЦПК України, ст. 6, 7, 11, 12, 30, 31, 47 ЗУ «Про виконавче провадження», -
У задоволені вимог скарги відмовити у повному обсязі.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя