Пров. №2/766/4814/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2016

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючий суддя Гаврилов Д.В.,

секретар Підгрушко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогами про поділ спільного сумісного майна подружжя, в якому просив:

поділити між сторонами майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме: автомобіль «CHEVROLET CRUZ», 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузову Y6DJA6859EK571050, зареєстрований за ОСОБА_2, та квартиру АДРЕСА_1, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2;

визнати за ним право власності на вказаний автомобіль та стягнути з нього на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості ? частини автомобілю в розмірі 174009,65 грн.;

визнати за ним право власності на ? частину квартири.

У судовому засіданні ОСОБА_2 заявлено зустрічний позов до ОСОБА_1 з вимогами про визнання спірної квартири особистою приватною власністю. Відповідно до вимог ст. 123 ЦПК України зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

Позовні вимоги первісного позову мотивовано тим, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу вони придбали автомобіль, який було зареєстровано за відповідачем. Після припинення шлюбних відносин автомобіль перебуває в користуванні позивача. Вказане майно позивач вважає спільною сумісною власністю подружжя. Крім того, за час спільного життя подружжям за спільні кошти було придбано квартиру. Позивач вважає за необхідне поділити спірну квартиру, як спільне сумісне майно, шляхом визнання за ним права власності на ? цієї квартири.

Позовні вимоги зустрічного позову мотивовано тим, що спірна квартира є особистою приватною власністю ОСОБА_2, оскільки була придбана за кошти її батьків.

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом заявлені позовні вимоги первісного позову повністю підтримала, просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позові, вимоги зустрічного позову не визнала, проти їх задоволення заперечувала.

Відповідач за первісним позовом та її представник вимоги первісного позову не визнали, проти їх задоволення заперечували, вимоги зустрічного позову повністю підтримали, просили їх задовольнити з підстав, зазначених у зустрічному позові.

Заслухавши учасників процесу, зясувавши обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з урахуванням наступного.

Згідно вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

За змістом наведених нормативних положень набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності в разі не доведення існування обставин, передбачених ч.1 ст. 57 СК України, які відносять набуте під час шлюбу майно до особистої власності чоловіка або дружини (договір дарування, спадкування, придбання майна за особисті кошті).

Відповідно до положень ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1). Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. 2).

Положеннями ч. 1 ст. 60 та ч. 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна зі сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 30.08.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, від якого у них народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 12.10.2016 року шлюб між сторонами розірвано.

Судові рішення щодо встановлення режиму окремого проживання подружжя судом не приймались.

В період шлюбу сторонами придбано автомобіль «CHEVROLET CRUZ», 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який 22.08.2014 року зареєстровано за ОСОБА_2.

Також в період шлюбу на підставі договору купівлі-продажу від 28.10.2015 року ОСОБА_2 придбала квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 4.4 цього договору згода другого з подружжя покупця ОСОБА_1 на укладення цього договору отримана згідно заяви, справжність підпису на якій посвідчено нотаріусом.

Враховуючи те, що спірне майно було придбано сторонами під час перебування у зареєстрованому шлюбі, в той час, коли вони проживали однією сімєю, маючи спільний побут, суд вважає, що вказані транспортний засіб та квартира є спільною сумісною власністю подружжя.

Суд критично оцінює доводи відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 та її представника та показання свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо того, що квартиру придбано за особисті кошти ОСОБА_2, які передали їй її батьки. Суд вважає ці доводи надуманими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

За поясненнями ОСОБА_2 квартиру вона придбала за кошти батьків в той час, коли з чоловіком вони припинили шлюбні відносини та проживали окремо. Разом з тим, презумпція спільної сумісної власності майна, придбаного в шлюбі, є загальновідомою. Отже, в діях батьків, які придбали дочці квартиру під час перебування її у стані початку розірвання шлюбу, відсутня будь-яка логіка. До того, при укладенні договору купівлі-продажу ОСОБА_1 надавав свою письмову нотаріально посвідчену згоду як чоловік покупця.

За наведених обставин вимоги первісного позову є обґрунтованими.

Отже, суд вважає за необхідне поділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спірні автомобіль та квартиру, які є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

З урахуванням того, що автомобіль є неподільним майном, то за ОСОБА_1 слід визнати право власності на вказаний автомобіль, а на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню грошова компенсація вартості ? частини автомобілю в розмірі 174009,65 грн.

Квартиру необхідно поділити шляхом визнання за ОСОБА_1 право власності на ? її частину.

Задоволення позовних вимог, у запропонованому позивачем за первісним позовом варіанті, на думку суду, відповідатиме інтересам сторін та їх спільної дитини. Зокрема, автомобіль перебуває в користуванні позивача, він утримує його в належному стані. Відповідач за первісним позовом разом з донькою проживає в квартирі.

У звязку з обґрунтованістю позовних вимог первісного позову, вимоги зустрічного позову задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1653,6 грн.

Керуючись ст.ст. 57, 60, 63, 68, 70,71 СК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 123, 209, 212-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити.

Поділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме:

автомобіль «CHEVROLET CRUZ», 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузову Y6DJA6859EK571050, зареєстрований за ОСОБА_2;

квартиру АДРЕСА_1, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль «CHEVROLET CRUZ», 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузову Y6DJA6859EK571050.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості ? частини автомобілю CHEVROLET CRUZ», 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузову Y6DJA6859EK571050 в розмірі 174009,65 грн.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1653,6 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_8