У Х В А Л А

12 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М., Гуменюка В.І., Лященко Н.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 26 серпня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, третя особа - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про усунення від права на спадкування за законом,

встановила:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28 березня 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 серпня 2016 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення судів попередніх інстанцій.

У листопаді 2016 року до Верховного Суду України звернулась із заявою представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 серпня 2016 року з підстави передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 355 ЦПК України, - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме частини 5 статті 1224 Цивілького кодексу України (далі - ЦК України).

На підтвердження зазначеної підстави представником заявника надано ухвалу Верховного Суду України від 3 грудня 2008 року, в якій, на її думку, зазначені норми матеріального права застосовані по-іншому.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У судовому рішенні, про перегляд якого подано заяву, суд касаційної інстанції, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав, передбачених частиною 5 статті 1224 ЦК України для задоволення позовних вимог про усунення від права на спадкування за законом, оскільки позивачем не надано доказів перебування спадкодавця у безпорадному стані та що відповідач умисно ухилялася від надання спадкодавцю допомоги.

Разом з тим, у наданій для порівняння ухвалі Верховного Суду України від 3 грудня 2008 року, суд касаційної інстанції залишив в силі рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про усунення від прав на спадкування за законом, з огляду на те, що суд встановивши на підставі наданих сторонами доказів, що спадкодавець, як інвалід 1 групи, перебував у безпорадному стані, потребував постійної допомоги, яку не могла надавати його дочка, через тяжкий матеріальний та психологічний стан, а відповідачка, яка є його внучкою, ухилялася від надання допомоги спадкоємцеві, дійшов обґрунтованого висновку, що є підстави передбачені частиною 5 статті 1224 ЦК України для усунення відповідача від права на спадкування.

Отже, в судовому рішенні, наданому заявником для порівняння, та в судовому рішенні про перегляд якого подано заяву, встановлені різні фактичні обставини справи, що не є неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, третя особа - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про усунення від права на спадкування за законом відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Сімоненко

В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко