Справа № 297/2496/16-ц
18 жовтня 2016 року м. Берегово
Берегівський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого Ільтьо І. І.,
при секретарі Куні О. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 боргу за договором позики в сумі 400 000 грн., вказавши, що 12 листопада 2012 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 50 000 доларів США, що станом на час укладення договору становило 400 000 гривень, які відповідач зобовязався повернути позивачу до 20.06.2013 року, що підтверджується договором позики, який засвідчений особистим підписом відповідача та підписами свідків: ОСОБА_3 А та ОСОБА_4. Однак в обумовлений строк відповідач позику не повернув.
На неодноразові попередження позивача про повернення грошових коштів, відповідач ігнорує та ухиляється від виконання.
Так як, вище зазначенні умови договору позики відповідачем ОСОБА_2 не виконані, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 400 000 гривень та судові витрати в розмірі 4000 грн..
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, однак подав до суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Не заперечує проти заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 до суду не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ст. 76 ЦПК України, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України, через неявку відповідача в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором позики підлягають задоволенню у повному обсязі.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором позики підлягають задоволенню у повному обсязі.
Судом встановлено, що 12 листопада 2012 року позивачем надано в борг відповідачу 50 000 доларів США, що станом на час укладення договору становило 400 000 гривень, які відповідач зобовязався повернути позивачу до 10.07.2013 року, що підтверджується договором позики, який засвідчений особистим підписом відповідача та підписами свідків: ОСОБА_3 А та ОСОБА_4. Однак в обумовлений строк відповідач позику не повернув.
Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається в письмовій формі.
Зазначена форма закону дотримана, що підтверджується договором позики, згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі 50 000 доларів США, що станом на час укладення договору становило 400 000 гривень (а.с. 5).
Відповідно до ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно вищезгаданого договору позики відповідач ОСОБА_2 зобовязався повернути борг до 20.06.2013 року.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.
Ст. 530 ч. 2 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 50 000 Євро, що станом на час укладення договору становило 400 000 гривень, підлягає задоволенню, оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобовязання за договором позики, грошові кошти позивачу не повернув.
Відповідно до вимог ст. ст. 81, 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 4000 гривень 00 коп. забезпечення розгляду справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 197 ч.2, 208, 212-215, 218, 224-226, 232 ЦПК Українист.ст. 526, 530, 610, 625, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд, -
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 заборгованість по договору позики на загальну суму в розмірі 400 000 (чотириста тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 судовий збір в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте Берегівським районним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя ОСОБА_5.