Провадження 2/522/23/15
Провадження за заявою 6/522/479/16
У Х В А Л А

Іменем України

«19» грудня 2016 року

Приморський районний суд міста ОСОБА_1 у складі

Головуючого судді Погрібного С.О.,

за секретаря судового засідання Грищук В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі клопотання ОСОБА_2 про скасування обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2, встановленою ухвалою суду у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про скасування тимчасово обмеження у праві виїзду за кордон, встановленого ухвалою цього суду від 29 березня 2016 року.

Учасники справи сповіщались належним чином, у судове засідання не зявились, їх неявка не є перешкодою для розгляду вказаного клопотання.

Суд дослідив вказане клопотання, матеріали справи, за наслідками чого дійшов такого.

Правилами Закону України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду з України і виїзду в Україну громадян України" врегульовано порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Згідно з п. 2 ст. 6 вказаного Закону підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Порядок вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України передбачено ст. 377-1 ЦПК України, відповідно до якої питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Разом з тим, вирішуючи заяву особи про скасування встановлених щодо неї обмежень, суд зобовязаний виходити з положень Конституції України та законів України (ст.ст. 6, 19 Конституції України, ст. 2 ч.ч. 1, 3, ст. 3 ч. 1, ст. 4 ЦПК України) й враховувати, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Таким чином, суд не вправі втручатися в компетенцію відповідних державних органів, посадових осіб, які здійснюють власні або делеговані повноваження, а вирішує спір, який виник з таких дій (бездіяльності).

Відповідно до п. 11.3. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюсту України від 02.04.2012 № 512/5 (реєстрація в Мінюсті від 02.04.2012 за № 489/20802), обов'язок направлення засвідченої копії судового рішення про тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України органу Державної прикордонної служби України лежить на державному виконавцеві (п. 11.3.); тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України стосовно особи знімається у разі винесення державним виконавцем постанови про, зокрема, закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч.1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження, тобто, внаслідок фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, у постанові вказуються номер та дата винесення судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, постанова протягом трьох робочих днів надсилається до Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України (п. 11.4.).

Таким чином, застосування тимчасового обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, відповідне питання вирішується за правилами ст. 377-1 ЦПК України, проте припинення застосування такого обмеження виїзду у зв'язку з виконанням обов'язку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на повноваженого державного виконавця.

З огляду на вказане, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав розгляду для задоволення клопотання ОСОБА_2 про скасування обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2, встановленою ухвалою суду у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства та стягнення аліментів.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання відмовити у повному обсязі.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: С.О. Погрібний

19.12.2016