Справа № 635/4050/16-ц
Провадження № 2/635/2029/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

27 жовтня 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Березовської І.В.

за участю секретаря судового засідання Хімічук Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Русько-Тишківька сільська рада Харківського району Харківської області, про визнання права власності на частину майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування позову зазначили, що з 27 листопада 1971 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу з 1973 року по 1974 рік подружжя побудувало 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: с. Черкаські Тишки Харківського району Харківської області, пров. Сосновий, 15, на яку вони набули право спільної сумісної власності.

Інша частина житлового будинку належала ОСОБА_6

Зазначений житловий будинок із надвірними спорудами та будівлями був зареєстрований в погосподарській книзі Русько-Тишківської сільської ради по селу ОСОБА_7 за № 1140, рік забудови житлового будинку 1974 року. Головою господарства, зокрема, 1/2 частини житлового будинку значився ОСОБА_5

В 1982 році інший співвласник будинку ОСОБА_6 подарував належну йому частку ОСОБА_3

08 листопада 1995 року ОСОБА_5 помер.

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: с. Черкаські Тишки Харківського району Харківської області, пров. Сосновий, 15.

Спадщину після смерті ОСОБА_5 шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини прийняли дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 Донька померлого ОСОБА_4 та його батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_8 відмовилися від своєї частки на користь ОСОБА_1

Державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області ОСОБА_9 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке в цілому складалося з 40 акцій АТ «Автрам». Свідоцтво видано на 4/5 частки вищезазначеного спадкового майна дружині ОСОБА_1 та на 1/5 частину майна ОСОБА_2

Натомість, оформити право власності на спірну частину житлового будинку в порядку спадкування за законом позивачі не мають можливості, оскільки право власності не зареєстровано в КП «Харківське районне БТІ».

Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області відмовила позивачам у видачі свідоцтві про право на спадщину на житловий будинок та запропонувала звернутися до суду через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок.

Посилаючись на вказані обставини, позивачі в остаточних вимогах просили визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку за адресою: с. Черкаські Тишки Харківського району Харківської області, пров. Сосновий, 15, як на частку в спільному майні подружжя; визнати за ОСОБА_1 право власності на 4/20 частин житлового будинку за адресою: с. Черкаські Тишки Харківського району Харківської області, пров. Сосновий, 15, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/20 частину житлового будинку за адресою: с. Черкаські Тишки Харківського району Харківської області, пров. Сосновий, 15, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5

Позивачі ОСОБА_1 ОСОБА_2, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, надали заяви, в яких позовні вимоги визнали, просили розглядати справу за їх відсутності.

Представник третьої особи Русько-Тишківської ради Харківського району Харківської області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, від сільського голови ОСОБА_10 надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника ради.

На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27 листопада 1971 року ОСОБА_5 зареєстрував шлюб з ОСОБА_1

В період шлюбу подружжя побудувало 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: с. Черкаські Тишки Харківського району Харківської області, пров. Сосновий, 15.

Згідно інформації виконавчого комітету Русько-Тишківської ради Харківського району Харківської області за № 223 від 24 лютого 2016 року, будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: с. Черкаські Тишки Харківського району Харківської області, пров. Сосновий, 15, зареєстрований в погосподарській книзі Русько-Тишківської ради по селу ОСОБА_7 за № 1140, рік забудови будинку 1974. Головою господарства значиться ОСОБА_5 1/2 частини житлового будинку.

Відповідно до інформації КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» за № ч-152 від 04 квітня 2016 року, станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок за адресою: с. Черкаські Тишки Харківського району Харківської області, пров. Сосновий, 15, в бюро не зареєстровано. Згідно матеріалів первинної інвентаризаційної справи станом на 27 січня 2016 року за вище вказаною адресою розташовано: житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 145,10 кв.м., житловою площею 89,60 кв.м., літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», літня кухня літ. «Г», сарай літ. «Д», вбиральня літ. «Е, З», гараж літ. «Ж», вигрібна яма літ. «И», огорожа № 1,2,3,4, свердловина літ. «к», колодязь літ. «к1». Самовільно зведено прибудова літ. «А1-1», літня кухня літ. «Г», гараж літ. «Ж».

Оскільки в період будівництва спірного житлового будинку ОСОБА_5 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, вони набули право спільної сумісної власності на 1/2 частину вказаного житлового будинкк згідно ст. 22 КпШС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

З огляду на наведене, ОСОБА_1 набула право власності на 1/4 частини спірного житлового будинку як на частку в спільному майні подружжя.

08 листопада 1995 року ОСОБА_5 помер.

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частини вказаного будинку.

За ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина і батьки померлого.

Таким чином, спадкоємцями ОСОБА_5 були дружина ОСОБА_1, діти ОСОБА_2, ОСОБА_11 (прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_4) та батьки ОСОБА_8, ОСОБА_6

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно інформації Харківського обласного державного нотаріального архіву у Харківській області за № 2298/01-21 від 19 серпня 2016 року після померлого 08 листопада ОСОБА_5 08 грудня 1995року до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулася дружина померлого ОСОБА_1; 24 квітня 1996 року до нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини звернулася донька померлого ОСОБА_11, яка зазначила, що від належної їй частки спадщини відмовляється на користь дружини померлого ОСОБА_1; 29 квітня 1996 року до нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини звернувся батько померлого ОСОБА_6, який зазначив, що від належної йому частки спадщини відмовляється на користь дружини померлого ОСОБА_1; 29 квітня 1996 року до нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини звернулася мати померлого ОСОБА_8, яка зазначила, що від належної їй частки спадщини відмовляється на користь дружини померлого ОСОБА_1

31 травня 1996 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області ОСОБА_9 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що в цілому складається з 40 акцій АТ «Автрамат» м. Харкова. Свідоцтво видано на 4/5 частки вище зазначеного майна дружині померлого ОСОБА_12 та на 1/5 частки неповнолітньому сину ОСОБА_2

В лютому 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області з питання оформлення спадщини після смерті чоловіка, проте їй було рекомендовано звернутися до суду, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності померлого на житловий будинок за адресою: с. Черкаські Тишки Харківського району Харківської області, пров. Сосновий, 15.

Згідно положень чинного законодавства, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 549 ЦК України в редакції 1964 року, ст. 1268- 1270 ЦК України.

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженого Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24 травня 2014 року, житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські будівлі та споруди, збудовані до 05 серпня 1992 року, не відносяться до категорії самочинних.

Згідно п. 49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17 жовтня 2013 року, № 868, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 5 серпня 1992 р., є технічний паспорт на обєкт нерухомого майна.

Судом встановлено, що спірний житловий будинок збудований подружжям до 1992 року, але право власності на них в КП «Харківське районне БТІ» зареєстровано не було.

27 січня 2016 року на спірний будинок КП «Харківське районне БТІ» виготовлено технічний паспорт.

З огляду на наведене, а також враховуючи, що відповідно до вимог чинного законодавства, спірний житловий будинок, що збудований до 05 серпня 1992 року, не підлягає прийому до експлуатації та відповідно до вимог Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженого Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24 травня 2014 року, не відноситься до категорії самочинних, позивачами спадщина після смерті ОСОБА_5 була прийнята, з огляду на частки у спадковому майні (у звязку з відмовою на користь ОСОБА_1 від належної частки батьками та донькою померлого) суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку за адресою: с. Черкаські Тишки Харківського району Харківської області, пров. Сосновий, 15, як на частку в спільному майні подружжя; визнати за ОСОБА_1 право власності на 4/20 частин житлового будинку за адресою: с. Черкаські Тишки Харківського району Харківської області, пров. Сосновий, 15, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/20 частину житлового будинку за адресою: с. Черкаські Тишки Харківського району Харківської області, пров. Сосновий, 15, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, без врахування самовільно зведених прибудови літ. «А1-1», літньої кухня літ. «Г», гаражу літ. «Ж».

Що стосується позовних вимог до ОСОБА_3 щодо визнання права власності, то в цій частині суд відмовляє, оскільки останній є співвласником іншої ? частини житлового будинку, спадщину після смерті ОСОБА_5 не приймав, а тому не є належним відповідачем

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 197, 208,209,212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Русько-Тишківька сільська рада Харківського району Харківської області, про визнання права власності на частину майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку літ. «А-1» з тамбуром літ. «а» та надвірними будівлями: літньою кухнею літ. «Б», сараєм літ. «В», погребом літ. «вп», літньою кухнею літ. «Г», погребом літ. «гп», сараєм літ. «Д», вбиральнею літ. «Е, З», гаражем літ. «Ж» за адресою: с. Черкаські Тишки Харківського району Харківської області, пров. Сосновий, 15, як на частку в спільному майні подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 4/20 частин житлового будинку літ. «А-1» з тамбуром літ. «а» та надвірними будівлями: літньою кухнею літ. «Б», сараєм літ. «В», погребом літ. «вп», літньою кухнею літ. «Г», погребом літ. «гп», сараєм літ. «Д», вбиральнею літ. «Е, З», гаражем літ. «Ж» за адресою: с. Черкаські Тишки Харківського району Харківської області, пров. Сосновий, 15, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер 08 листопада 1995 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/20 частину житлового будинку літ. «А-1» з тамбуром літ. «а» та надвірними будівлями: літньою кухнею літ. «Б», сараєм літ. «В», погребом літ. «вп», літньою кухнею літ. «Г», погребом літ. «гп», сараєм літ. «Д», вбиральнею літ. «Е, З», гаражем літ. «Ж» за адресою: с. Черкаські Тишки Харківського району Харківської області, пров. Сосновий, 15, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 08 листопада 1995 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - І.В. Березовська