Справа № 729/1010/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2016 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі: судді Бойко В.І.,

при секретарі Шлапак Н.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Осокорівської сільської ради про визнання неправомірними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання не правовими та скасування рішень Осокорівської сільської ради 15 сесії 6 скликання від 18.09.2013 «Про безкоштовну передачу земельних ділянок у власність», 18 сесії 6 скликання від 30.04.2014 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)»

Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно заповіту від 25.09.1990 він прийняв 1/2 частини спадщини 16.01.2006, так як, за вищевказаною адресою мешкає та зареєстрований з лютого 2002 року, про що є відповідний запис у домовій книзі. Одночасно у погосподарській книзі записано, що власником садиби являється ОСОБА_1 із відповідною присадибною земельною ділянкою. 26.05.2010 апеляційний суд Чернігівської області прийняв рішення, яким скасував розподіл садиби, земельної ділянки, котрий був проведений рішенням Бобровицького районного суду від 30.12.2009 і при цьому провів розподіл нерухомого майна (будинку, господарських споруд та іншого) за винятком присадибної земельної ділянки за адресою його помешкання. По виготовленню технічних документів із землеустрою на замовлення гр. ОСОБА_3 сільська рада всупереч його запереченням приймає рішення від 18.09.2013, яким затверджує матеріали інвентаризації та передає останній у власність земельну ділянку за адресою вул. Чапаєва, 18 с. Наумівка, де він мешкає. Вказане рішення прийнято з грубими порушеннями чинного законодавства. Матеріали інвентаризації відсутні. Відсутнє відповідне рішення та протокол сільської ради. Інвентаризація не проводилась. У рішенні вказують, що «земельна ділянка знаходилась у користуванні ОСОБА_3І.», що не відповідає дійсності і суперечить приписам законодавства, бо підставою для набуття права користування (власності) є документ що, посвідчує це право - такого документа не існує. Одночасно присадибна ділянка має статус приватної власності. У мотивувальній частині рішення с/р керується ст. ст. 12, 33, 40, 118, 121 Земельного Кодексу України, які не передбачають набуття права власності чи користування земельною ділянкою. Одночасно на земельній ділянці, яку передає с/р, розташовано його нерухоме майно, а саме: вбиральня; навіс «Д»; двоє воріт з хвіртками; сарай «В»; хвіртка зі сторони вулиці Чапаєва, а це майно залишено за ним рішенням другої інстанції від 26.05.2010; огорожа (металева сітка) по правій стороні довжиною 12 м; огорожа між хатою та вулицею довжиною 8 м 50 см із хвірткою; свердловина для забору води (вартістю 30 тис. грн.); телевізійна вишка на чотири сторони (антени); альтанка та інше.

Також сільська рада позбавила його можливості зайти до двору, де розташоване його нерухоме майно; користуватися нерухомим майном, позбавила його права користуватися, займатися підсобним господарством (птиця, кролі та інше); можливості завести у двір паливо (дрова) і їх складування; можливості заїхати трактором для виконання оранки земельної ділянки. При цьому с/р надала ОСОБА_3 на 70 м. кв земельної ділянки більше ніж йому. Як наслідок, прийнятого рішення, с/р забрала у його нерухомого майна на суму більше 50 тис. грн. у цінах станом на 2007 рік. Рішення сільради є неправовим і підлягає скасуванню.

Через 7 місяців сільська рада 30.04.2014 приймає ще одне рішення із цього самого предмету «Про затвердження технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» також без його участі і порушує відповідне чинне законодавство. У даному випадку комісія по земельним спорам не працювала, оскільки не була створена. Сільська рада знехтувала приписами, правилами чинного законодавства стосовно розгляду земельного спору відповідно до глави 25 Земельного кодексу, а точніше ці дії службових осіб підпадають під кваліфікацію упереджених, корупційних дій.

Технічна документація із землеустрою щодо поділу земельної ділянки набуває юридичної сили тільки після затвердження рішенням сільської ради із попереднім присвоєнням кадастрового номера. Тому при постановленні рішення є безспірна необхідність дослідження матеріалів, саме, щодо правовстановлюючого документа акту погодження меж, плану земельної ділянки із розташуванням об'єктів нерухомого майна. Сільська рада такий розгляд, дослідження не провела.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві, а також просить суд звернути увагу на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2015 року у справі за його заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Чернігівського окружного адімінстартивного суду від 19.03.2014 у справі за позовом ОСОБА_3 до відділу Держземагенства Бобровицького району про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії та рішення Чернігівського окружного адімністративного суду від 08.12.2015 у справі за його позовом до відділу Держгеокадастру України у Бобровицькому районі, Реєстраційної служби Бобровицького районного управління юстиції Чернігівської області про визнаня свідоцтва недійсним, зобов'язання вчинити певні дії, яким зобов'язано відділ Держгеокадастру України в Бобровицькому районі скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, здійсненої 09.04.2014, визанано недісним свідоцтво про право власності на нерухоме майно за адресою с. Наумівка вулиця Чапаєва, земельна ділянка,18 .

Представник відповідача в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає , що позовні вимоги позивача є необгрунтовані та не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні гомади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Пунктом 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень пленарних засідань органів місцевого самоврядування віднесено вирішення питань у сфері земельних правовідносин.

При цьому рішення приймаються на підставі поданих фізичними чи юридичними особами документів.

Повноважень щодо перевірки правомірності дій тих чи інших осіб відносно осіб, інтереси яких також зачіпаються при вирішенні питань у сфері земельних відносин, до повноважень органів місцевого самоврядування законодавством не віднесено.

Дійсно між позивачем по справі ОСОБА_1 та його сестрою існує спір щодо успадкування майна, розташованого за адресою: вул. Центральна,18 (Чапаєва) с. Наумівка Бобровицького району, який неодноразово розглядався у судовому порядку.

Оскільки відповідно до чинного законодавства судові рішення є

обовязковими для виконання всіма юридичними і фізичними особами на

всій території України, сільська рада, приймаючи оскаржувальні рішення, не

мала права, приймати рішення, які ставлять під сумнів рішення суду.

Таким чином, на момент прийняття оскаржувальних рішень Осокорівська

сільська рада діяла в межах повноважень та з урахуванням всіх обставин, що

мали значення для їх прийняття, що існували на той час.

Третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала посилаючись на слідуюче.

Вона є власником 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по вул. Чапаєва, 18 в селі Наумівка Бобровицького району Чернігівської області після отримання спадщини від померлої матері, спадкодавця - ОСОБА_4.

Такий розподіл садиби здійснений відповідно до рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 26 травня 2010 року по справі № 2-4/09р. 22ц-816/2010р. про визнання права власності на спадкове майно, зобовязання не чинити перешкоди у користуванні обєктом власності.

Відповідно з виділенням їй у судовому порядку конкретної частини садиби та згідно вимог ст. ст. 120, 121 ЗК України вона набула право власності на 14 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Право власності на свою частину нерухомого майна вона зареєструвала 29.09.2010 в КП «Ніжинське МБТІ» Чернігівської області в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно з подальшою перереєстрацією 05.06.2013 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

ОСОБА_1 право власності на свою 1/2 частину майна відповідно до чинного законодавства не реєстрував.

Просить суд звернути увагу на те, що в рішенні апеляційного суду від 26 травня 2010 року вирішувалось питання про поділ спадкової садиби, яка включає і земельну (присадибну) ділянку також.

Рішенням сесії Осокорівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області від 12.01.2011 їй було надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі у її власність, яка посвідчує право власності на 1/2 частину спадкової земельної ділянки, що знаходиться на вул. Чапаева, 18, в с. Наумівка Бобровицького району Чернігівської області для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,11 га.

Землекористувач суміжної ділянки ОСОБА_1 відмовився обговорювати питання про поділ присадибної (спадкової) ділянки, проігнорував запропоновані нею варіанти вирішення спору без пояснення причин. Лист - звернення від 18.07.2011 року надавався письмово.

Спеціалістами ПП «Земгеопроекту» відповідно до укладеної Угоди від 22.09.2011 було проведено комплекс топографо-геодезичних робіт та уточнення площі земельної ділянки, привязка вершин кутів повороту зовнішніх меж земельної ділянки та зйомка контурів за допомогою теодоліта і рулетки, координування кутів повороту меж, місцезнаходження кутів повороту зовнішніх меж землекористування встановлено в натурі на місцевості та інші дії.

На виконання вказаного рішення сільської ради була виготовлена технічна документація на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,1149 га.

Зазначене рішення сільської ради від 12.01.2011 згідно до Постанови Бобровицького районного суду від 01 березня 2012 року справа № 2-а-2502- 679/2012р., яка залищена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2012 року,- є обґрунтованим, законним та прийнятим згідно з Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». Додаток 6, 7.

Після погодження ОСОБА_5 погодження меж земельної ділянки із землевласниками (саме з ОСОБА_5 та ОСОБА_6М.) сусідніх суміжних ділянок вона надала технічну документацію із землеустрою до Осокорівської сільської ради Бобровицького району для затвердження, так як питання приватизації земельної ділянки вирішується виключно сільською радою, в територіальних межах якої земельна ділянка розташована.

У свою чергу Осокорівська сільська рада разом з депутатами запрошували ОСОБА_1 до сільської ради для вирішення спірних питань та приїздили в село Наумівка на місце розташування спірної садиби для обговорення і прийняття рішення, але він відмовлявся, а на подвіря - взагалі не пустив.

Згідно з актом від 18 вересня 2012 року за її зверненням була створена комісія з виїздом за адресою вул. Чапаева, 18 в селі Наумівка Бобровицького району Чернігівської області в присутності представника Осокорівської сільської ради ОСОБА_7, депутатів сільської ради ОСОБА_8, ОСОБА_9.

Проте відповідач ОСОБА_1 категорично відмовився обговорювати зі нею вирішення спірних питань, одночасно ображаючи її, вчинив сварку та не пустив на територію садиби, чим вкотре виказав своє небажання сприяти добросусідським відносинам.

Члени комісії пропонували ОСОБА_1 погодити проект акту погодження меж, але останній від підпису відмовився.

Відсутність згоди користувача суміжної земельної ділянки не є підставою для не затвердження технічної документації із землеустрою.

У звязку з нездійсненням затвердження сільською радою вказаної технічної документації з підстав не погодження меж земельної ділянки суміжним землекористувачем - ОСОБА_1, вона звернулась до суду з позовом до Осокорівської сільської ради, в якому просила зобовязати Осокорівську сільську раду затвердити технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Наумівка по вул. Чапаева, 18 Бобровицького району Чернігівської області.

Під час розгляду справи в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 знайомився з матеріалами справи, та отримав копії технічної документації. Також розглядались та обговорювались запропоновані нею пропозиції щодо розмежування земельної ділянки, обмін спорудами, не є виключенням дозвіл на прохід чи то проїзд.

Проте ОСОБА_1 в суді категорично відмовився від проведення поділу присадибної (спадкової) ділянки та від підписання ОСОБА_5 погодження меж земельної ділянки, а отже цим самим він скористався своїм правом.

Постановою Бобровицького районного суду Чернігівської області 10 січня 2013 року по справі № 25 02/1799/2012р в присутності землекористувача суміжної ділянки ОСОБА_1 та представника Осокорівської сільської ради ОСОБА_7 позов задоволено частково. Зобовязано Осокорівську сільську раду Бобровицького району на черговій сесії розглянути технічну документацію із землеустрою і прийняти відповідне рішення».

На виконання вказаного рішення суду 18 вересня 2013 року на сесії Осокорівської сільської ради, прийнято рішення «Про безкоштовну передачу земельних ділянок у власність», відповідно до п. 1 якого вирішено затвердити матеріали інвентаризації земельних ділянок загальною площею 0,1149 га, з них 0,0596 га - рілля.

Згідно з п. 2 вказаного рішення вирішено передати безкоштовно у її власність земельну ділянку загальною площею 0,1149 га за адресою с. Наумівка, вул.Чапаєва, 18, - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,1149 га, з них 0,0596 га - рілля.

Зазначене рішення прийнято згідно до Постанови Бобровицького районного суду від 10 січня 2013 року щодо затвердження технічної документації із землеустрою, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2014 року. Справа № 2502/1799/2012р.

30 квітня 2014 року відповідачем було прийняте рішення «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)», згідно з яким Осокорівська сільська рада вирішила затвердити їй технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,1149 га за рахунок земель сільської ради, не переданих у власність і користування для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: село Наумівка, вул. Чапаева, 18 Бобровицького району Чернігівської області Осокорівської сільської ради в Державному земельному кадастрі та присвоєння кадастрового номера земельної ділянки: :02:000:0427 та передати їй у власність земельну ділянку площею 0,1149 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Звертає увагу суду на те, що у випадку поділу земельної ділянки у звязку з набуттям права власності на 1/2 частину нерухомого спадкового майна, а саме: житловий будинок та господарсько-побутові споруди, розташовані на цій земельній ділянці, та керуючись вимогами Земельного кодексу України і згідно до Постанови Бобровицького районного суду від 10 січня 2013 року щодо затвердження технічної документації із землеустрою прийнятої в присутності землекористувача суміжної ділянки ОСОБА_1, - тому відсутність згоди користувача суміжної земельної ділянки не є підставою для відмови у перенесенні відомостей про відповідну земельну ділянку до Державного земельного кадастру.

Протягом більше як 10,5 років вона не отримала жодної пропозиції від свого брата, співвласника ОСОБА_1 щодо вирішення спадкового спору. Мав би підтримувати добросусідські відносини, а не розпалювати ворожнечу.

Вважає, що недоцільно змінювати рішення сесій Осокорівської сільської ради тому, що вимоги ОСОБА_1 є неправомірними, так як. своїми вимогами він порушує її майнові права.

Вислухавши сторони, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до вимог ст. ст. 58-59 ЦПК України докази мають бути належними і допустимими. Підстави звільнення від доказування визначені у ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються Конституцією України, Земельним Кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Суб'єктивне право на земельну ділянку виникає і здійснюється на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, ЗК та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України право власності на землю набувається та реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно з ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були надані їм раніше у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ст. 126 ЗК України в редакції від 07.07.2011 право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є власниками житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в с. Наумівка Бобровицького району Чернігівської області по вул. Чапаєва, 18 по 1/2 частині кожен після отримання спадщини від померлої матері ОСОБА_4, яка заповіла.

Такий розподіл садиби здійснений відповідно до рішення апеляційного суду Чернігівської області від 26 травня 2010 року по справі № 22ц-816/2010 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1І про усунення від права на спадщину, визнання права власності на спадкове майно, зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні об'єктом власності (а.с. 22-23).

Право власності ОСОБА_3 на 1/2 частину жилого будинку було зареєстровано в державному реєстрі прав власності КП «Ніжинське МБТІ» Чернігівської обласної ради 29.09.2010.

Право власності ОСОБА_1І на належну йому 1/2 частину будинку зареєстроване не було.

Рішенням сесії Осокорівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області від 12.01.2011 ОСОБА_3 було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, яка посвідчує право власності на 1/2 частину спадкової земельної ділянки, що знаходиться на с. Наумівка Бобровицького району Чернігівської області по вул. Чапаєва, 18 для будівництва та обслуговування житлового будинку, будівель і споруд орієнтовною площею 0,11 га.

На виконання вказаного рішення ОСОБА_3 виготовлена технічна документація на земельну ділянку № 1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,1149 га, з них 0,059 га -рілля.

У зв'язку з нездійсненням затвердження сільською радою вказаної технічної документації з підстав не погодження меж земельної ділянки суміжним землекористувачем - ОСОБА_3, ОСОБА_1І звернулася до суду з позовом до Осокорівської сільської ради, в якому просила зобов'язати Осокорівську сільську раду затвердити технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Наумівка Бобровицького району Чернігівської області по вул. Чапаєва, 18.

Постановою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 10 січня 2013 року по справі № 2502/1799/2012 позов задоволено частково. Зобов'язано Осокорівську сільську раду Бобровицького району Чернігівської області на черговій сесії сільської ради розглянути технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Наумівка Бобровицького району Чернігівської області по вул. Чапаєва, 18 і прийняти відповідне рішення.

На виконання вказаного рішення суду 18 вересня 2013 року на сесії Осокорівської сільської ради прийнято рішення «Про безкоштовну передачу земельних ділянок у власність», відповідно до п. 1 якого вирішено затвердити матеріали інвентаризації земельних ділянок гр. ОСОБА_3 загальною площею 0,1149 га, з них 0,0596 га - рілля.

Згідно з п. 2 вказаного рішення вирішено передати безкоштовно у власність гр. ОСОБА_3 земельну ділянку загальною площею 0,1149 га за адресою с. Наумівка Бобровицького району Чернігівської області по вул. Чапаєва, 18, в тому числі: ділянка № 1 - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,1149 га, з них 0,059 га - рілля.

30.04.2014 відповідачем було прийнято рішення «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)», згідно з яким Осокорівська сільська рада вирішила затвердити гр. ОСОБА_3 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,1149 га за рахунок земель сільської ради, не переданих у власність і користування для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: с. Наумівка Бобровицького району Чернігівської області по вул. Чапаєва, 18 Осокорівської сільської ради в Державному земельному кадастрі та присвоєння кадастрового номера земельної ділянки: :02:000:0427 та передати у власність земельну ділянку площею 0,1149 га громадянці ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Відповідно до ст. 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України при переході до особи на праві власності житлового будинку, будівлі, споруди, переходить до неї і право на земельну ділянку ( на праві власності або користування).

До позивача та третьої особи перейшла земельна ділянка на праві користування.

Відповідно до ст. 81 ЗК України вони можуть отримати її у власність.

Згідно з чинним законодавством України кожен громадянин, який користується земельною ділянкою, має право на безкоштовну її приватизацію в межах норм, визначених законом.

Безкоштовна приватизація земельної ділянки здійснюється за наступним порядком:

1. Подання громадянином України в місцеву раду (якщо земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту) або районної адміністрації (якщо земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту) заяви про безоплатну передачу земельної ділянки у власність. У заяві вказується площа та цільове призначення земельної ділянки. Площа не може перевищувати норм, встановлених ст. 121 Земельного кодексу України.

2. Прийняття рішення місцевою радою або районною державною адміністрацією про надання дозволу на розробку документації із землеустрою. Місцева рада або районна державна адміністрація зобов'язана прийняти рішення в місячний термін.

3. Звернення особи, яка бажає приватизувати земельну ділянку, до землевпорядної організації і укладення договору з метою розробки документації із землеустрою.

4. Розробка документації із землеустрою землевпорядною організацією.

5. Подання до місцевих рад або районної державної адміністрації розробленої документації із землеустрою.

6. Прийняття рішення про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність або прийняття рішення про відмову в затвердженні документації. Відмова в затвердженні технічної документації не перешкоджає повторному зверненню до місцевої ради або районної адміністрації з даного питання.

Спірні правовідносини регулюються Земельним кодексом України від 25.10.2001 № 2768-III (далі - ЗК України).

Відповідно до абз. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частини четвертої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Порядок формування земельної ділянки як об'єкта цивільних прав визначено статтею 79-1 цього Кодексу, згідно якої земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Формування земельних ділянок здійснюється у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності.

Пунктом 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051, передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49 - 54 цього Порядку.

Відповідно до статті 198 ЗК України при відведенні земельної ділянки та розробленні документації із землеустрою з метою посвідчення прав на земельну ділянку у порядку, встановленому статтею 118 цього Кодексу, в обов'язковому порядку проводиться кадастрова зйомка.

Зокрема, кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає, зокрема геодезичне встановлення меж земельної ділянки, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами (ст. 198 ЗК України).

Механізм встановлення меж земельних ділянок визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Держкомзему від 18.05.2010 року №376 (далі - Інструкція), зокрема, пунктом 2.1. якої передбачено, що встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

З системного аналізу вищевказаних норм, суд приходить до висновку, що погодження меж земельної ділянки з суміжними землекористувачами є обов'язковою умовою для виготовлення кадастрового плану земельної ділянки, який є невід'ємною частиною проекту землеустрою

Відповідно до ч. 3 ст. 20 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Статтею 186-1 ЗК України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин (ч. 1 ст. 186-1 ЗК України).

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері (ч. 5 ст. 186-1 ЗК України).

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації (ч. 6 ст. 186-1 ЗК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 119 Земельного кодексу України, яка визначає порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Частиною 9 цієї статті передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексуу двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Статтею 106 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Частиною 2 ст. 152 ЗК України, передбачено що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з частиною третьою статті 158 ЗК України земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, які перебувають у власності і користуванні громадян, вирішують органи місцевого самоврядування. Порядок розгляду земельного спору врегульовано статтею 159 цього Кодексу. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування спір вирішується судом згідно з частиною п'ятою статті 158 Кодексу.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що рішення Осокорівської сільської ради 15 сесії 6 скликання від 18.09.2013 «Про безкоштовну передачу земельних ділянок у власність», 18 сесії 6 скликання від 30.04.2014 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки не відповідають критеріям законності та обґрунтованості, порушують право позивача на користування своїм майном, яке розташоване на земельній ділянці, що згідно оскаржуваних рішень передані у безкоштовну власність ОСОБА_3

Крім того, з урахуванням положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, що складаються з судового збору.

Керуючись Конституцією України, ст. ст. 12, 116, 118, 123, 152, 155, 186, 186-1 Земельного Кодексу України, ст. 16 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 15, 60, 88, 212-215, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Осокорівської сільської ради про визнання неправомірними та скасування рішень задовольнити.

Визнати нечинним та скасувати рішення Осокорівської сільської ради 15 сесії 6 скликання від 18.09.2013 «Про безкоштовну передачу земельних ділянок у власність», 18 сесії 6 скликання від 30.04.2014 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)».

Стягнути з Осокорівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються з судового збору у сумі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Бобровицький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.І. Бойко