Справа № 226/1717/16-ц
Провадження № 2/226/741/2016
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17 жовтня 2016 року суддя Димитровського міського суду Донецької області Коваленко Т.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про стягнення вихідної допомоги та інших належних звільненому працівникові сум та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

12 жовтня 2016 року до Димитровського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про стягнення вихідної допомоги та інших належних звільненому працівникові сум та моральної шкоди.

При вивченні заяви встановлено, що вона не відповідає процесуальним вимогам, визначеним статтею 119 Цивільного процесуального кодексу України і підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Згідно частини пятої статті 119 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

У пункті 44 розділу Додаток позовної заяви позивачем суду зазначено, що він звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, але це не відповідає дійсності, оскільки на підставі пункту 1 частини першої статті 5 зазначеного Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі лише у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як визначено Інструкцією зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, допомога по тимчасовій непрацездатності (пункт 3.2.) та суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні (пункт 3.9.), про стягнення яких йдеться у позовній заяві, не відносяться до фонду оплати праці, а віднесені до інших виплат, що не належать до фонду оплати праці, тому у даному випадку щодо цих вимог позивача не може бути застосований пункт 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Від сплати судового збору, із заявлених позивачем, можуть бути звільнені лише вимоги про стягнення винагороди за вислугу років (пункт 2.3.2 Інструкції), яка віднесена до фонду оплати праці як додаткова заробітна плата. Оскільки будь-яких даних, що свідчили б про право позивача про застосування до нього пільг при сплаті судового збору, суду не надано, інші три вимоги позивача майнового характеру на загальну суму 300678,27 гривень мають бути оплачені судовим збором відповідно до положень підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 2 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі встановленої законом станом на 1 січня календарного року, в якому заява подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» (станом на 01 січня 2016 року) мінімальна заробітна плата визначена у розмірі 1378,00 грн. Ставка судового збору при подачі фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, тому позивачу необхідно сплатити судовий збір у сумі 3006,78 гривень.

Перелічені обставини з огляду на приписи статті 119 Цивільного процесуального кодексу України вказують на невідповідність заяви встановленим законом вимогам і унеможливлюють відкриття провадження у справі, в звязку з чим позовна заява у відповідності до положень статті 121 Цивільного процесуального кодексу України має бути залишена без руху для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суддя -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про стягнення вихідної допомоги та інших належних звільненому працівникові сум та моральної шкоди залишити без руху, надавши йому строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали.

Розяснити позивачу, що в разі виконання ним вимог у вказаний в ухвалі строк позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О.Коваленко