Справа № 755/3296/15-ц
У х в а л а

Іменем України

"16" грудня 2016 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом, в якому просить: усунути від права на спадкування за законом відповідача ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати позивача ОСОБА_1 правовласником померлого ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Києва від 13 лютого 2015 року позовну заяву було залишено без руху, а ухвалою від 02 березня 2015 року - визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду м.Києва від 02 лютого 2016 року ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 02 березня 2015 року було скасовано та направлено питання про відкриття провадження на новий розгляд до суду першої інстанції.

Після повернення справи із суду апеляційної інстанції ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Києва від 23 лютого 2016 року позовну заяву було залишено без руху, а ухвалою від 30 березня 2016 року - повернуто позивачу.

Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду м.Києва від 25 травня 2016 року ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 30 березня 2016 року було скасовано та передано питання про відкриття провадження на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 22 вересня 2016 року позовну заяву було залишено без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача або його представника в судове засідання.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києві від 01.12.2016 р. ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 22.09.2016р. скасовано та направлено питання про відкриття провадження на новий розгляд до суду першої інстанції.

Судді Дніпровського районного суду м. Києва Гавриловій О.В. справу передано для розгляду 16.12.2016 року, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Розглянувши позовну заяву, вважаю, що вона не відповідає вимогам п.3, 5, 6 ч.2 ст. 119 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог пунктів ч. 2 та ч.4 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити серед іншого: зміст позовних вимог; ціну позову; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

В роз'ясненнях, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Як убачається зі змісту позовної заяви, позивач просить (крім усунення відповідача від права на спадкування) визнати його правовласником померлого ОСОБА_3, отже дана вимоги позову є не некоректною та не конкретизованою, у зв'язку з чим підлягає уточненню. Якщо позивач просить визнати за ним право власності на певне майно в порядку спадкування за заповітом, слід зазначити про це, вказавши також конкретне майно.

Крім того, позовна заява не містить викладення обставин, якими обґрунтовується вказана вище вимога позовної заяви, також в позові не зазначені докази на її підтвердження.

Крім того, як убачається з матеріалів справи, позивачу направлено копію ухвали від 02.03.2015р., дві квитанції про сплату судового збору та повернуті матеріали справи (а.с.22).

Таким чином позовна заява, не відповідає вимогам ч. 1 ст. 120 ЦПК України, оскільки до заяви не долучено її копії та копії всіх доданих до неї документів, для суду та для направлення відповідачеві, та вимогам ч. 5 ст. 119 ЦПК України, оскільки до заяви не долучено документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви, оскільки зазначені документи повернуті позивачу.

Як убачається зі змісту позовної заяви, вона містить дві самостійні вимоги немайнового та майнового характеру: усунення від права на спадкування та визнання права власності.

Відповідно до ст. 4 Закону України „Про судовий збір" від 08.07.2011 року №3674-VI (в редакції чинній на час звернення з даним позовом до суду - 10.02.2015р.) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, за подання позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, за подання позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 12, 13 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і Кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 16 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і Кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача.

Відповідно до ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України, ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю мана; у позовах про визнання права власності на нерухоме майно - дійсною вартістю нерухомого майна.

У відповідності до статті 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху.

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху, позивачу необхідно в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки. Для усунення недоліків позовної заяви надати в письмовому вигляді позовну заяву з викладенням обставин та зазначенням доказів щодо другої вимоги позову та викладенням цієї вимоги у спосіб, що забезпечить поновлення прав позивача та у спосіб, передбачений законом, долучити до позовної заяви додатки згідно переліку додатків, вказаного в позові, копію позовної заяви з додатками для направлення відповідачу, а також оригінал документу (документів), що підтверджує сплату судового за вимогами як немайнового, так і майнового характеру, в розмірі визначеному Законом України «Про судовий збір» (в редакції чинній на час звернення з даним позовом до суду - 10.02.2015р.), виходячи з дійсної вартості майна на час подання позову.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування та визнання права власності - залишити без руху та запропонувати позивачу в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки.

У випадку неусунення недоліків, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: