Справа № 199/6895/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

01.11.2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Руденко В.В.,

при секретарі Куземі О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори про визнання частково недійсним свідоцтв про право на спадщину, внесення змін до свідоцтв про право на спадщину, видачу нових свідоцтв про право на спадщину -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання частково недійсним свідоцтв про право на спадщину, внесення змін до свідоцтв про право на спадщину, видачу нових свідоцтв про право на спадщину, зазначивши, що її матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та тітці ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка площею 0,0723, розташована по АДРЕСА_1. За життя спадкодавці частки у спільній сумісній власності не виділяли, земельна ділянка знаходилась у спільному користуванні. Після смерті кожного із спадкодавців Державним нотаріусом Четвертої державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. було заведено спадкові справи.

9 червня 2012 року, державний нотаріус Четвертої дніпропетровської нотаріальної контори видав позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом ВРО № 577696 після ОСОБА_3, де вказано, що позивачка спадкує право на частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку. Згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, вона належала двом співвласникам, грошова оцінка складає 564 055,49 грн. Тобто, нормативна грошова оцінка частини земельної ділянки, що належала померлій ОСОБА_3 оцінюється в 282 027 грн. 74 коп. Такі саме відомості міститься в свідоцтві про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 ВТК 999303 від 29 серпня 2013 року. Де також зазначено, що спадкується право у спільній сумісній власності, однак вказана нормативна грошова оцінка земельної ділянки в цілому, а не в розмірі 282 027 грн. 74 коп., тобто в частині, що належала померлій ОСОБА_4

На теперішній час у заявника виникли зобов'язання щодо сплати податку за отримання спадщини після смерті тітки ОСОБА_4. Однак нормативна грошова оцінка частини майна, що було успадкована після її смерті складає 282 027 грн. 74 коп., а не як вказано в свідоцтві 564 055,49 грн. Тому, відповідно до роз'яснень наданих співробітником податкової служби Амур-Нижньодніпровського району і податок, що підлягатиме сплаті, після визначення часток у майні спадкодавців та внесення відповідних відомостей в свідоцтво про право на спадщину буде у два рази менше. Позивач звернулася до відповідача із заявою про виправлення помилки допущеної у тексті нотаріально оформлюваного документа, однак їй було відмовлено. У зв'язку з цим, просить суд визнати свідоцтво на ім'я ОСОБА_1 про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3, 1922 р.н , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, частково недійсним в частині визнання права на частку у праві спільної сумісної власності та визначення грошової оцінки зазначеної земельної ділянки у розмірі 564055,49 грн., та зобов'язати нотаріуса внести зміни у зазначене свідоцтво в частині визначення частки та грошової оцінки земельної ділянки, та визнати свідоцтво на ім'я ОСОБА_1 про право на спадщину за законом після смерті тітки ОСОБА_4, 1926 р.н , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, видане Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 29 серпня 2013 року частково недійсним в частині визнання права на частку у праві спільної сумісної власності та визначення грошової оцінки зазначеної земельної ділянки у розмірі 564055,49 грн., та зобов'язати нотаріуса внести зміни у зазначене свідоцтво в частині визначення частки та грошової оцінки земельної ділянки.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, надала суду пояснення аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та винесення рішення на розсуд суду.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що матері позивача, ОСОБА_3 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та її тітці ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка площею 0,0723 розташована по АДРЕСА_1, що підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, НОМЕР_2 виданими управлінням Держкомзему у м. Дніпропетровськ, Дніпропетровської області 10 липня 2009 року на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 26.11.2008 року за № 247/39. Акти зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 25, № 24. За життя спадкодавці частки у спільній сумісній власності не виділяли, земельна ділянка знаходилась у спільному користуванні.

9 червня 2012 року, державний нотаріус Четвертої дніпропетровської нотаріальної контори видав позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом ВРО № 577696 після ОСОБА_3, де вказано, що позивачка спадкує право на частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку. Згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, вона належала двом співвласникам, грошова оцінка складає 564 055,49 грн. Тобто, нормативна грошова оцінка частини земельної ділянки, що належала померлій ОСОБА_3 оцінюється в 282 027 грн. 74 коп. Такі саме відомості міститься в свідоцтві про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 ВТК 999303 від 29 серпня 2013 року, де також зазначено, що спадкується право у спільній сумісній власності, однак вказана нормативна грошова оцінка земельної ділянки в цілому, а не в розмірі 282 027 грн. 74 коп., тобто в частині, що належала померлій ОСОБА_4

Державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської нотаріальної контори на звернення позивачки №2711/02-14 від 30.07.2016 року про виправлення помилки допущеної у тексті нотаріально оформлюваного документа було роз'яснено, що у документах на земельну ділянку зазначено, що ділянка належить померлим співвласникам на праві спільної сумісної власності, тобто, не визначені частки співвласників, а нотаріусу не надано право визначення часток у праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч. 1 ст. 369 ЦК України).

В силу ст.. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними (ч.1 ст.372 ЦК України). Вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ч.2 ст.370 ЦК України). Відповідні роз'яснення надані у Постанові Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування»від 30.05.2008 р. №7, та згідно яких, за загальними правилами ч.2 ст. 372 ЦК при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника приватизованого майна частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (ч.2 ст. 370, ч.2 ст.372 ЦК).

Відповідно до ч.2 ст. 1300 ЦК України на вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги щодо внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті тітки ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є законними та обґрунтованими, що підтверджується вищенаведеними фактами.

Позовні вимоги щодо визнання зазначених свідоцтва про право на спадщину частково не дійсними не підлягають задоволенню, оскільки є необґрунтованими та не відповідають діючому законодавству. Також не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо зобов'язання нотаріуса внести зміни у спірні свідоцтва в частині визначення частки та грошової оцінки земельної ділянки, оскільки згідно ч.3 ст. 1300 ЦК України у випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає нові свідоцтва про право на спадщиную

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає, що відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 5, 10,88, 212-218 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори про визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину, внесення змін до свідоцтв про право на спадщину, зобов'язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. 09.06.2012 року, спадкоємцю ОСОБА_1 на спадщину за заповітом, що відкрилась після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме зазначити, що спадщина на яку видано свідоцтво складається з ? частини земельної ділянки площею 0,0723 гектарів в межах згідно з планом розташованої в межах території АДРЕСА_1, переданої для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка належить спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого Дніпропетровською міською радою Дніпропетровської області 10 липня 2009 року на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 26.11.2008 року №247/39. Акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №24, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3. Нормативна грошова оцінка ? частини земельної ділянки складає 282027 грн.74 коп.

Внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. 29.08.2013 року, спадкоємцю ОСОБА_1 на спадщину за законом, що відкрилась після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме зазначити, що спадщина на яку видано свідоцтво складається з ? частини земельної ділянки площею 0,0723 гектарів в межах згідно з планом розташованої в межах території АДРЕСА_1, переданої для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка належить спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого управлінням Держкомзему у м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області 10 липня 2009 року на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 26.11.2008 року №247/39. Акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №25, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3. Нормативна грошова оцінка ? частини земельної ділянки складає 282027 грн.74 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами, що не були присутніми при його проголошенні,- у той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя