У х в а л а

іменем україни

05 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Висоцької В.С., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Комунального підприємства Херсонської обласної ради «Генічеське бюро технічної інвентаризації» про визнання незаконними та скасування наказів про оголошення дисциплінарних стягнень, визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Херсонської області від 04 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що на підставі наказу від 30 травня 1996 року перебувала у трудових відносинах з Комунальним підприємством Херсонської обласної ради «Генічеське бюро технічної інвентаризації» (далі - КП ХОР «Генічеське БТІ») на посаді головного бухгалтера.

Зазначала, що розпорядженням заступника голови Херсонської обласної ради Федько Т.І. від 04 червня 2015 року № 38 «Про керівника комунального підприємства «Генічеське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради» припинено виконання обов'язків начальника КП ХОР «Генічеське БТІ» ОСОБА_6 з 08 червня 2015 року та покладено виконання таких обов'язків на ОСОБА_7 з 09 червня 2015 року до призначення керівника підприємства у визначеному законом порядку.

Вважає, що до 26 червня 2015 року всі функції щодо управління виконував ОСОБА_6 і лише після внесення державним реєстратором до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців інформації щодо нового керівника, ОСОБА_7 були передані повноваження щодо керування підприємством.

Після цього ОСОБА_7 незаконно вимагав скласти табель обліку робочого часу, за яким він приступив до виконання своїх обов'язків з 09 червня 2015 року, проте вона відмовилася виконувати такий наказ, у зв'язку з чим 13 липня 2015 року її було ознайомлено з наказом від 09 липня 2015 року № 20 «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_4», за змістом якого їй оголошено догану за порушення, допущенні при введені табелю робочого часу, безпідставне внесення сторонніх осіб та відмову виконувати вказівки керівника.

Крім того, відповідачем видано накази від 19 серпня 2015 року № 34 та від 28 серпня 2015 року № 37 «Про звільнення ОСОБА_4 з посади головного бухгалтера за систематичне невиконання обов'язків за п. 3 ст. 40 КЗпП України».

Посилаючись на те, що при виконанні покладених на неї обов'язків порушень трудової дисципліни та чинного законодавства не допущено, винесені накази та звільнення є протиправними, просила: визнати незаконними та скасувати накази КП ХОР «Генічеське БТІ» від 09 липня 2015 року № 20, від 19 серпня 2015 року № 34 та від 28 серпня 2015 року № 37; поновити ОСОБА_4 на посаді головного бухгалтера КП ХОР «Генічеське БТІ»; стягнути з КП ХОР «Генічеське БТІ» на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу, 4 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 24 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано незаконними та скасовано накази КП ХОР «Генічеське БТІ» від 09 липня 2015 року, від 19 серпня 2015 року та від 28 серпня 2015 року.

Поновлено ОСОБА_4 на посаді головного бухгалтера КП ХОР «Генічеське БТІ».

Стягнуто з КП ХОР «Генічеське БТІ» на користь ОСОБА_4 заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 29 серпня 2015 року по 24 грудня 2015 року у розмірі 10 988 грн 37 коп. без утримання прибуткового податку та інших обов'язкових платежів, та 1 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 04 травня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасуватирішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, встановивши фактичні обставини справи, на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), правильно виходив із того, що позивач, всупереч розпорядження заступника голови Херсонської обласної ради від 04 червня 2015 року № 38 «Про керівника комунального підприємства «Генічеське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради», приписів ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», прийняла одноосібне рішення не вносити до табелю обліку робочого часу нового керівника ОСОБА_7, а вносити ОСОБА_6, тоді як повноваження останнього були припинені з 08 червня 2015 року.

При цьому апеляційним судом правильно зазначено, що дата внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо відомостей про нового керівника підприємства, впливає лише на право представляти інтереси підприємства та вчиняти дії від імені юридичної особи, та не може бути підставою не вносити до табелю обліку робочого часу нового керівника, який приступив до виконання своїх обов'язків.

Крім того, ОСОБА_4 у порушення п. 7.1. Статуту підприємства, не дотримувалася порядку ведення та достовірності обліку бухгалтерської, податкової та фінансової звітності.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволені позову, оскільки ОСОБА_4 притягнута до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни, а її звільнення на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України відповідає вимогам трудового законодавства.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 04 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

В.С. Висоцька

Ю.Г. Іваненко