АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/5928/16 Головуючий 1 інст. Шиянова Л.О.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Баранкової В.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 на заочне рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 14 квітня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк (ПАТ КБ) «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ПАТ КБ «Надра» як правонаступник ВАТ КБ «Надра» звернувся до суду із вказаним позовом, який подалі уточнив, та просив стягнути з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 394 033,23 доларів США та 42 699,72 грн., а також стягнути судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 27.08.2008 року між ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Харківське РУ та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_3 кредитні кошти у розмірі 248 160, 00 доларів США на строк до 08.08.2025 року, зі сплатою відсотків за користування у розмір 14,59% річних.

В якості забезпечення ОСОБА_3 належного виконання умов цього кредитного договору 27 серпня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 був укладений договір поруки, відповідно до якого поручитель ОСОБА_4 зобовязався відповідати за належне виконання позичальником ОСОБА_3 взятих на себе зобовязань за кредитним договором у повному обсязі як солідарний боржник.

ОСОБА_3 зобов'язання за кредитним договором не виконувала, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 21.04.2014 року становила 394 033,23 доларів США та 42 699,72 грн., і яку ПАТ КБ «Надра» просило стягнути.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 14 квітня 2016 року позов ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Надра» суму заборгованості за кредитним договором №6/4/2008/840-К/787 від 27.08.2008 року у розмірі 394033,23 доларів США та 42699,72 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Надра» судовий збір у сумі 3441,00 грн. в рівних частках по 1720,50 грн. з кожного.

30 травня 2016 року відповідачами подано заяву про перегляд заочного рішення суду.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 05 серпня 2016 року заяву про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

На вказане рішення суду першої інстанції ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність тих обставин, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги посилається на те, що районним судом не враховано, що відповідно до заяви про отримання готівки, вона отримала від банку грошові кошти в сумі 240 000 доларів США, а не 248 160 доларів США, як вказує ПАТ КБ «Надра», тому розрахунок заборгованості є невірним.

Заочне рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 14 квітня 2016 року також оскаржено ОСОБА_4 з підстав його незаконності та необґрунтованості. Просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволення позову відмовити.

В обгрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом не було застосовано строки позовної давності. До того ж його як поручителя не було повідомлено про укладення Додаткового договору №1 від 26.11.2012 року, внаслідок якого збільшився розмір його відповідальності. У звязку із чим вважає, що договір поруки є припиненим.

Вислухавши пояснення учасників процесу, що зявилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи 27 серпня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Харківське РУ, та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №6/4/2008/840-К/787.

Відповідно до п. 1 кредитного договору банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 248 160, 00 доларів США на строк до 08.08.2025 року, зі сплатою відсотків за користування у розмір 14,59% річних. Кредитні кошти надаються з цільовим призначенням для проведення розрахунків за договором купівлі-продажу, оплату витрат пов'язаних з оформленням кредиту, та оплату комісії за розрахунки в рамках комплексу Пакетів послуг «Ласкаво просимо».

В якості забезпечення ОСОБА_3 належного виконання умов кредитного договору 27 серпня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 був укладений договір поруки, відповідно до якого поручитель ОСОБА_4 зобовязався відповідати за належне виконання позичальником ОСОБА_3 взятих на себе зобовязань за кредитним договором у повному обсязі як солідарний боржник.

ОСОБА_3 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 21.04.2014 року становила 394 033,23 доларів США та 42 699,72 грн. та складається із:

-заборгованості за кредитом у розмірі 243 991,80 дол. США;

-заборгованості за відсотками у розмірі 150 041,18 дол. США;

- заборгованості за пеню у розмірі 3803,18 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ (11,227373 грн за 1 долар США станом на 21.04.2014 року) становить 42 699, 72 грн.

Відповідно до вимог ст.ст. 526, 610 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлених договором.

Згідно п. 4.3.3 кредитного договору позичальник зобов'язаний: сплачувати мінімально необхідні платежі у розмірі та порядку, визначених п. 3.3.1, 3.3.2, 3.3.3 цього договору.

Пунктом 3.3.1 кредитного договору встановлена сума щомісячного мінімального платежу, яка складає 3 314,31 доларів США, яка повинна вноситись щомісячно до 10 числа поточного місяця.

Відповідно до Додаткового договору №1від 26 листопада 2012 року, укладеного між банком та ОСОБА_3, встановлена сума щомісячного мінімального платежу, яка складає 4 646,72 доларів США, яка повинна вноситись щомісячно до 26 числа поточного місяця.

Із зазначеним додатковим договором був ознайомлений поручитель ОСОБА_4, який погодився з його умовами, про що власноруч письмово зазначив свою згоду у тексті договору (а.с. 17).

У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно п. 4.2.4 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс чергові мінімально необхідні платежі у термін, визначений п. 3.3.3 кредитного договору, а також у випадку невиконання умов передбачених у п. 4.3.6 цього договору.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Таким чином, районний суд дійшов правильного висновку про те, що з ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь позивача ПАТ КБ «Надра» сума заборгованості за кредитним договором від 27 серпня 2008 року в розмірі 394 033,23 доларів США та 42 699,72 грн.

Посилання ОСОБА_3 в її апеляційній скарзі на невірність розрахунку її заборгованості банком є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Згідно копії заяви на видачу готівки № 939 від 27 серпня 2008 року на рахунок ОСОБА_3 було зараховано кредитні кошти в сумі 240 000 доларів США в еквіваленті 1162968 гривень із зазначенням змісту операції: видача кредитних коштів згідно кредитного договору № 6/4/2008/840-К/787 від 27.08.2008р. (а.с. 27).

Відповідно до копії меморіального ордеру №940 від 27.08.2008р. за довгостроковим кредитом ОСОБА_3 зараховано на той же дебет рахунок № 5901 8160 доларів США, що в еквіваленті дорівнює 39540,91 гривень з зазначенням призначення платежу: комісія за розрахунок згідно кредитного договору (а.с. 28).

Вищезазначені документи про перерахування ОСОБА_3 248160 доларів США узгоджуються із вимогами пункту 1 кредитного договору щодо цільового призначення кредиту, в тому числі оплати комісії (а.с.8).

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення свого зобовязання боржником.

Згідно з ч.1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя.

Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців з настанням строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється протягом одного року з дня укладення договору, якщо інше не передбачено законом.

Згідно п. 3.4 кредитного договору №6/4/2008/840-К/787 кінцевий термін повернення кредиту 08 серпня 2025 року.

В заключних положеннях зазначеного договору вказано, що договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання позичальником своїх зобовязань.

Як вбачається з п.5.3 договору поруки дія вказаного договору закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобовязань по кредитному договору, чи виконанням поручителем своїх зобовязань, згідно з умовами цього договору.

ПАТ КБ «Надра» звернулось до суду 10 грудня 2013 року, тобто в межах строку позовної давності. Посилання ОСОБА_4 в своїй апеляційній скарзі на припинення договору поруки внаслідок спливу строку для предявлення вимог банком до поручителя спростовуються матеріалами справи.

Не знайшли свого підтвердження й доводи ОСОБА_4 про припинення договору поруки в наслідок зміни основного зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Додатковим договором №1 від 26 листопада 2012 року встановлено графік платежів в новій редакції та визначена домовленість сторін, що у випадку порушення позичальником будь-яких своїх зобовязань, встановлених умовами кредитного договору, плаваюча процентна ставка підвищується на 4% річних, в порядку, передбаченому цим додатковим договором. Сторони підтвердили, що зафіксований додатковим договором порядок зміни розміру процентної ставки не є збільшенням розміру процентів в односторонньому порядку. Сторони також підтвердили, що вони повністю ознайомлені та цілком згодні з порядком визначення плати за кредит та окремими елементами цього порядку. Із цими умовами був ознайомлений ОСОБА_4, про що власноруч зробив погоджувальний напис на договорі (а.с.14,17).

Як пояснив в судовому засіданні апеляційної інстанції представник ПАК КБ «Надра» та підтверджується матеріалами справи на протязі періоду з 27.08.2008 року до 20.04.2014 року відсоткова ставка, яка встановлена у розмірі 14,59% в бік збільшення не застосовувалась. Додатковий договір №1 укладався з метою реструктуризації заборгованості позичальника перед кредитором, що мало на меті поліпшити становище позичальника та зменшити ризик виникнення в майбутньому підстав для застосування цивільної відповідальності для позичальника та поручителя.

У звязку з вищевказаним, колегія суддів приходить до висновку, що передбачення додатковим договором можлива зміна відсоткової ставки за кредитним договором, погоджені з позичальником шляхом укладання додаткового договору № 1, не змінили умови основного зобовязання настільки, що в результаті збільшилася відповідальність поручителя шумова Ю.В. чи настали негативні наслідки для нього, а тому підстав вважати поруку припиненою, немає.

Посилання в суді апеляційної інстанції представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на те, що ПАТ КБ «Надра» раніше у жовтні 2011 року звертався до суду із позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Тому такими діями кредитор змінив строк виконання зобовязання, є необґрунтованими.

Як свідчать матеріали справи та не спростовується представниками сторін ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.03.2013 року вищевказаний позов ПАТ КБ «Надра» був залишений без розгляду в порядку п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України, оскільки між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 12.03.2013 року був укладений договір №2 до кредитного договору від 27.08.2008 р.. яким сторони домовилися внести зміни та доповнення до кредитного договору. Зокрема, змінили порядок плати за кредит та змінили суму мінімального необхідного платежу відповідно до графіку погашення кредиту.

При цьому поручитель ОСОБА_4 не тільки був повідомлени1 про укладення цього додаткового договору № 2. але й не заперечував проти його укладення, засвідчивши власноруч свою згоду письмово на цьому договорі.

Зазначені обставини не є випадковою проінформованістю поручителя ОСОБА_4 про наявність додаткових угод до кредитного договору, тому посилання представника апелянтів ОСОБА_5 на необхідність застосування до виниклих правовідносин висновку Верховного Суду України у справі № 6-43 цс15, є безпідставними.

Відповідно до ст.. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 14 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: