Справа № 442/5334/16 Головуючий у 1 інстанції: Нагірна О.Б.
Провадження № 22-ц/783/6994/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

при секретарі: Куцику І. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 жовтня 2016 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про визнання дій неправомірними, скасування постанови про повернення виконавчого документу, зобов»язання до вчинення дій, за участю заінтересованих осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваною ухвалою у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про визнання дій неправомірними, скасування постанови про повернення виконавчого документу, зобов»язання до вчинення дій, за участю заінтересованих осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області відмовлено.

Ухвалу суду оскаржило Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз».

Вважає її такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зокрема, зазначає, що згідно матеріалів виконавчого провадження державний виконавець не вжив усіх можливих заходів для примусового виконання рішення суду, оскільки складений державним виконавцем акт про відсутність майна є однобічним та оформлений за відсутності представника стягувача та незаінтересованих осіб. Вказує на те, що згідно ч. 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Вважає, що державний виконавець не мав підстав для складення акту про відсутність майна у боржника, адже у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.11.2014 року йдеться лише про розшук рухомого та нерухомого майна, яке належить боржнику.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов»язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» Державний виконавець зобов»язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно положень ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Матеріалами справи встановлено, що постановою державного виконавця ВДВС Дрогобицького МРУЮ від 18.10.2014 року відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу № 442/7821/13-ц, виданого 28.11.2013 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Львівгаз» заборгованості в сумі 377,93 грн. та 114,70 грн. судового збору.

Постановою державного виконавця ВДВС Дрогобицького МРУЮ від 26.11.2014 року повернуто виконавчий документ, а саме судовий наказ № 442/7821/13-ц, виданий 28.11.2013 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівськоїобласті, оскільки згідно відповідей реєструючих органів не виявлено рухомого чи нерухомого майна, зареєстрованого за боржником на праві власності, на яке може бути звернуто стягнення. Крім того, згідно акту державного виконавця від 21.11.2014 року майна, що належить боржнику, на яке може бути звернуто стягнення з метою подальшої його реалізації в рахунок погашення заборгованості в розмірі 377,93 грн. та 114,70 судового збору, не виявлено і при перевірці майнового стану за адресою боржника: Львівська обл., м. Стебник, вул. С. Стрільців, 9/82.

Згідно ч. 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке за законом не може бути накладено стягнення.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази вживання державним виконавцем усіх можливих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» для примусового виконання судового наказу, оскільки ним було здійснено лише дії, спрямовані на розшук рухомого та нерухомого майна, яке належить боржнику, а не всього майна, на яке відповідно до закону може бути накладено стягнення.

Крім того, матеріали виконавчого провадження судом не оглядались.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З наведених мотивів, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» задовольнити частково.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 жовтня 2016 року скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: ОСОБА_11

ОСОБА_12