У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 26 жовтня 2016 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоЧервинської М.Є., суддів: Завгородньої І.М., Коротуна В.М., Мазур Л.М., Попович О.В., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 29 березня 2016 року, в с т а н о в и л а: У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що 23 грудня 2014 року між публічним акціонерним товариством комерційним банком «Стандарт» (далі - ПАТ КБ «Стандарт»; банк) та ОСОБА_6 шляхом підписання заяви, укладено договір № РС-016535/27-00007 про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операції з використанням спеціального платіжного засобу, відповідно до умов якого на підставі заяви клієнта банк відкриває клієнту поточний рахунок № 0998 у валюті - гривня, випускає та надає клієнту спеціальний платіжний засіб - особисту міжнародну платіжну картку InstantDebit MasterCard для здійснення операцій за вказаним рахунком, здійснює розрахунково-касове обслуговування відповідно до Умов відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу в ПАТ КБ «Стандарт» (далі - Умови) та Тарифами банку, які є додатками до договору. Своїм підписом узаяві відповідач підтвердивознайомлення в письмовому вигляді з Умовами та Тарифами банку. Посилаючись на те, що відповідач не виконав зобов'язання за договором у зв'язку з чим станом на 25 березня 2015 року утворилась нестандартна заборгованість у розмірі 14 859 гривень 52 копійки, яку позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь з урахуванням трьох відсотків річних у розмірі 526 гривень 39 копійок та інфляційних втрат - 785 гривень 55 копійок. Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 02 червня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 в користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» 14859,52 гривень нестандартної заборгованості за договором №РС-01653 5/27-00007 про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операції з використанням сцеціального платіжного засобу від 23 грудня 2014 року, 787,55 гривень інфляційних нарахувань за період з 20 січня 2015 року по 25 березня 2015 року та 79,39 гривень трьох процентів річних за період з 20 січня 2015 року по 25 березня 2015 року. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 29 березня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості відмовлено. У касаційній скарзі ПАТ КБ «Стандарт» просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належним чином не виконував умови договору про відкриття та обслуговування поточного рахунку, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка стягнута судом згідно наданого розрахунку з урахуванням 3 % річних та інфляційних втрат. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту ознайомлення відповідача з Умовами та Тарифами банку, а тому їх не можна вважати складовими частинами укладеного між сторонами договору. Оскільки у договорі відсутні зобов'язання щодо сплати нестандартної заборгованості, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. Проте з таким висновком апеляційного суду погодитись не можна. Статтями 213, 214, 316 ЦПК Українипередбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Вимоги до рішення суду апеляційної інстанції викладені у ст. 316 ЦПК України. У мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК). Вказаним вимогам рішення апеляційного суду не відповідає. Судом встановлено, що 23 грудня 2014 року між сторонами укладено договір № РС-016535/27-00007 про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операції з використанням спеціального платіжного засобу (далі - Договір). Відповідно до п. 1 Договору, на підставі заяви клієнта банк відкриває клієнту поточний рахунок № 0998 у валюті - гривня, випускає та надає клієнту спеціальний платіжний засіб - особисту міжнародну платіжну картку Іnstant DebitMasterCard для здійснення операцій по цьому рахунку, здійснює розрахунково-касове обслуговування згідно з «Умовами відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу в ПАТ «КБ «Стандарт», які є додатком до цього договору та тарифами банку. Згідно з п. 3 Договору, підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений та згоден з умовами, ознайомлений з випадками коли Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не відшкодовує кошти за вкладами фізичних осіб у відповідності до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Пунктом 2.6 Умов відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу в ПАТ «КБ «Стандарт» передбачено, що тарифами банку може бути передбачено утримання незнижувального залишку на картковому рахунку. У такому випадку необхідна частина грошових коштів сума незнижувального залишку блокується на картковому рахунку клієнта до закінчення строку дії цього договору. Незнижувальний залишок призначений забезпечити розрахунки за платіжною карткою. Згідно з п. 2.9 Умов відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу в ПАТ «КБ «Стандарт», якщо валюта розрахунку за операцією з використанням картки відрізняється від валюти карткового рахунку, клієнт доручає банку здійснювати перерахунок сум таких операцій у валюту карткового рахунку наступним чином: якщо операція проведена в мережі (банкомати, каси, торгові термінали) банку або банків, підключених до ПЦ «Укркарт», то перерахунок суми операції здійснюється у валюту карткового рахунку за комерційним курсом банку на день відображення операції по картковому рахунку (п. 2.9.1.), а якщо операція проведена в мережі інших банків на території України або за межами України, то перерахування здійснюється двома етапами: у валюту розрахунків банку з міжнародної платіжної системи MasterCard WorldWide (далі - МПС) валюта розрахунків визначається МПС за курсом, встановленим МПС на день обробки операції; розрахована сума перераховується у валюту карткового рахунку за комерційним курсом банку, встановленим на день відображення операції по картковому рахунку (п. 2.9.1.). Відповідно до розділу 1 Умов відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу в ПАТ «КБ «Стандарт», нестандартна заборгованість - це заборгованість клієнта перед банком, яка виникла внаслідок перевищення суми операції з використанням платіжної картки над сумою наявного на картковому рахунку клієнта залишку коштів та вважається дебіторською заборгованістю клієнта перед банком. Виникає в разі утримання банком комісій за здійснення операцій з використанням платіжної картки виникнення курсових різниць, якщо валюта поточного рахунку та валюта операції не збігаються тощо. Як вбачається з розрахунку заборгованості за Договором, нестандартна заборгованість відповідача перед банком становить 14 859 гривень 52копійки. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Дійшовши висновку, що відповідач не ознайомлений з Умовами та Тарифами банку, апеляційний суд не звернув уваги, що за змістом п. п. 2,3 договору про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операції з використанням спеціального платіжного засобу сторони погодили, що всі питання щодо відкриття, розрахунково-касового обслуговування та закриття рахунку, питання щодо користування платіжною карткою та інші питання, пов'язані з виконанням даного договору регулюються Умовами. Умови та Тарифи банку розміщені на сайті банку www.standart-bank.com та в приміщеннях відділення банку, не потребують підписання їх клієнтом та використовуються сторонами як невід'ємні частини даного Договору. Підписанням Договору відповідач підтвердив, що ознайомлений та згоден з його Умовами. Укладаючи Договір, сторони за взаємною домовленістю визначили умови його укладення, на які відповідач погодився, а тому висновок апеляційного суду про відмову у задоволенні позову у зв'язку з відсутністю доказів на підтвердження факту ознайомлення відповідача з Умовами та Тарифами банку - є помилковим. Натомість, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення нестандартної заборгованості з урахуванням трьох відсотків річних та інфляційних втрат, а апеляційний суд, перевіряючи в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції, у порушення вимог чинного процесуального та матеріального законодавства України, дійшов помилкового висновку про необхідність скасування законного й обґрунтованого судового рішення. За таких обставин рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з підстав, передбачених ст. 339 ЦПК України із залишенням в силі рішення суду першої інстанції. Керуючись статтями 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» задовольнити. Рішення апеляційного суду Тернопільської області від 29 березня 2016 року скасувати, заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду від 02 червня 2015 року залишити в силі. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий М.Є. Червинська Судді: І.М. Завгородня В.М. Коротун Л.М. Мазур О.В. Попович О