Справа № 236/525/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Саржевської І.В.,

за участю секретаря Білоус Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа КП "Краснолиманська служба єдиного замовника", про відшкодування збитків через залиття квартири, за участю: позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідача - ОСОБА_3, представника третьої особи - ОСОБА_6, представників: позивача - ОСОБА_7, відповідача - ОСОБА_8, свідків: ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, суд

ВСТАНОВИВ:

03.03.2016року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа КП "Краснолиманська служба єдиного замовника", про відшкодування збитків через залиття квартири.

В ході судового розгляду цивільної справи позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_1 позовні вимоги змінили, а саме: збільшили розмір позовних вимог, крім того, позивач ОСОБА_1 просить стягнути моральну шкоду (а.с. 107-108).

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_1 та представник останньої ОСОБА_7 (а.с.99), просять прийняти рішення яким стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 12 780грн, спричинену залиттям квартири. Позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідачів моральну шкоду в розмірі 3 000грн. Крім того, позивачі вважають за необхідне стягнути з відповідачів судові витрати, понесені ними, а саме: витрати по сплаті судового збору та витрати, пов*язані з оцінкою спричиненої шкоди.

Відповідач ОСОБА_3, її представник ОСОБА_8 позовні вимоги позивачів не визнали, просять відмовити у задоволенні позову.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судові засідання не з*являлись, до суду надали заяви з проханням розглянути справу в їх відсутності (а.с. 29).

Представник третьої особи - КП "Краснолиманська служба єдиного замовника" ОСОБА_6, діючий за довіреністю, просить розглянути справу на розсуд суду та прийняти законне рішення.

Суд, заслухавши показання сторін, свідків, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами.

Позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Краснолиманської міської ради 06.09.2005року, зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації м. Слов*янська 06.09.2005року за № 4370-19, в рівних частинах кожному, належить квартира АДРЕСА_1 (колишнє м. Красний Лиман) Донецької області. В зазначеній квартирі позивачі проживають та зареєстровані (а.с. (7, 8, 9, 10, 196-197).

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_3 проживають та зареєстровані в АДРЕСА_5 Донецької області відповідно до ордеру на житлове приміщення № 1570, виданого на підставі рішення ЖК від 20.12.2006року № 421 (а.с. 30).

06.10.2015року відбулося залиття квартири, яка належить ОСОБА_1 та розташована за адерсою: АДРЕСА_2.

Враховуючи, що в квартирі НОМЕР_6 де проживають відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_3, та яка розташована поверхом вище квартири НОМЕР_7, 06.10.2015року трапилась аварія водопостачання, позивачі вважають, що відповідачі винні в залитті квартири та повинні сплатити їм матеріальну шкоду. Крім того, позивач ОСОБА_1 просить відшкодування моральної шкоди.

На підтвердження свого позову позивачі надали до суду акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення гарячого або холодного водопостачання від 07.10.2015року, який складено за участю працівників КП «Краснолиманська служба єдиного замовника» та власника квартири ОСОБА_1 (а.с. 19, 199), звіт про незалежну оцінку розміру збитку з локальним кошторисом на ремонтні роботи, фотоматеріалами від 07.05.2016р, акт за місцем проживання ОСОБА_1 від 30.04.2016р (а.с. 169-193).

З метою врегулювання спору між відповідачами та позивачами, останні, 15.10.2015року направляли на адресу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_3 претензію для вирішення спору в добровільному порядку, але відповідачі проігнорували їх вимоги, спір добровільно врегулювати не надалось заможливе (а.с. 15.16).

Відповідач ОСОБА_3, її представник ОСОБА_8 позов не визнали, та вважають, що розмір матеріальної шкоди не відповідає реальним збиткам, спричиненним залиттям, яке виникло саме з вини мешканців квартири НОМЕР_6 про що вони не заперечують.

ОСОБА_3 суду пояснила, що позивач сповіщала її та членів сім*ї про події залиття квартири, але при проведенні обстеження жилого приміщення останні присутні не були, обстеження квартири за місцем проживання відповідачів не проводилось.

В ході судового розгляду справи сторони надали пояснення, судом були допитані свідки - працівники КП "Краснолиманська служба єдиного замовника", досліджені матеріали справи.

Відповідно до загальних положень цивільно-процесуального законодавства суд повинен з*ясувати обставини, які пов*язані саме з предметом спору, встановити характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини - стаття 214 ЦПК України.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 пред*явили позов про відшкодування збитків через залиття квартири на підставі ст. 22, 1166 ЦК України, остання про відшкодування моральної шкоди відповідно до ст. 23, 1167 ЦК України.

Стаття 22 частини 1, 2, 3 ЦК України передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Крім цього, у відповідності до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що о соба має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені статтею 1167 ЦК України. М оральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі.

Таким чином, закон вимагає від позивача зазначити і довести підставу позову, тобто обставини, з якими вони, як з юридичними фактами, пов*язують свої матеріально-правові вимоги.

Позивачі повинні надати суду докази наявності шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв*язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача, та докази вини останнього в її заподіянні.

Суд повинен з*ясувати, чим підтверджується факт заподіяння шкоди позивачеві, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) заподіяна шкода, з чиєї вини, а також протиправність діяння заподіювача, наявність причинного зв*язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача.

З наданих матеріалів справи, пояснень відповідача ОСОБА_3, свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, працівників КП "Краснолиманська служба єдиного замовника" - ОСОБА_9, ОСОБА_10, які складали акт про залиття, вбачається, що саме з вини жителів квартири АДРЕСА_3, сталося залиття квартири ОСОБА_1, яка розташована поверхом нижче.

Власниця квартири АДРЕСА_6 - ОСОБА_1 в жовтні місяці 2015року зверталася до КП "Краснолиманська служба єдиного замовника" з заявою про залиття квартири, в зв*язку з чим комісія за її участю, проводила обстеження квартири НОМЕР_7, та склала відповідний акт.

При обстеженні квартири позивачів, яке проводилось за участю працівників КП «Краснолиманська служба єдиного замовника» та власника квартири ОСОБА_1 07.10.2015року встановлено факт залиття водою 1) їдальні: вода залила пластикову стелю, електропроводку, світильник; 2) гостинної кімнати: обої на стелі та стіні, яка приляга до кухні, були влажні від потьоків води.

Відповідно до акту про залиття від 07.10.2015року причиною залиття квартири АДРЕСА_4 стало те, що у розташованій вище квартирі НОМЕР_8 "зірвало шланг подачі горячої води з бойлера". Комісія прийшла до висновку щодо вини жителів квартири НОМЕР_8 вказаного будинку (а.с. 199).

Відповідач ОСОБА_14 не заперечує, що саме в її квартирі сталася аварія в системі водопостачання ( з електричного болеру для горячего водопостачання).

При винесенні рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об*єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв*язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 1166 ЦК України для покладення відповідальності на заподіювача майнової шкоди, у тому числі в результаті бездіяльності заподіювача, необхідна сукупність таких обов*язкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний зв*язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина в заподіянні шкоди.

Статтею 60 ЦПК України визначені обов'язки доказування і подання доказів . Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зібрані та досліджені у справі докази: пояснення сторін, свідків, письмових доказів, їх належна оцінка вказують, що матеріальна шкода позивачам ОСОБА_2 і ОСОБА_1 спричинена протиправними діями відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_3 (неналежним доглядом, обслуговуванням, користуванням водопостячанням) та протиправні дії останніх мають причинний зв*язок зі шкодою, яка заподіяна саме з їх вини.

При цьому суд приймає до уваги заперечення відповідача та представника відповідача про недоведеність позивачами позовних вимог щодо заподіяння шкоди в одній із кімнат - кухні. Оскільки, акт, складений 30.04.2016року за місцем проживання позивачів (а.с. 87), та звіт про незалежну оцінку розміру збитку від 12.05.2016року (а.с. 169-187), в яких зазначені пошкодження стелі і підлоги в кухні, були обстежені сусідами, оцінювачем через тривалий час після події залиття, та грунтуватуються на припущеннях.

Доказування не може грунтуватись на припущеннях, а тому суд приходить до висновку, що позивачі не довели свого позову в частині заподіянні шкоди в кухонній кімнаті, що є їх обов*язком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України.

При вирішенні питання про розмір відшкодування, суд враховує заперечення відповідача та представника відповідача про те, що надані позивачами розрахункові документи на оплату робіт та матеріалів не відповідають вимогам, тому не можуть бути прийняті судом. Але відповідно до звіту про незалежну оцінку розміру збитків від 12.05.2016року та локального кошториса на будівельні роботи (а.с.169,183) розмір матеріальної шкоди, заподіяної позивачам в результаті винних дій відповідачів, а саме: залиття гостинної кімнати квартири ОСОБА_1, складає 6228грн.

Незважаючи на те, що відповідач та його представник не визнають розмір шкоди, встановлений в звіті про незалежну оцінку розмірів збитків, заподіяних в результаті залиття квартири, суд приходить до висновку про те, що вказаний доказ являється належним, бо відповідачами не надано суду жодного доказу на підтвердження своїх заперечень.

При цьому суд створив всі умови для змагального процесу, роз*яснював позивачам і та відповідачам їх права та обов*язки.

Враховуючи вищевказане, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення моральної шкоди з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_15, ОСОБА_3 суд виходить з наступного.

Відповідно до чинного законодавства України, особа, якій завдано збитків, має також право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реаліхації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та непов*язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Згідно ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає:

1)у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3)у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Статтею 1167 ч.1 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В результаті залиття квартири, з вини відповідачів, позивачу ОСОБА_1 заподіяна моральна шкода. Суд враховує характер та глибину моральних страждань - стрес, який був наслідком залиття житлового приміщення, душевні страждання позивача з приводу пошкодження квартири, вартість ремонту, небажання відповідачів добровільно вирішити питання, що призвело до довгострокової відсутності ремонтних робіт у квартирі позивача, необхідностю докладати додаткові зусилля для організації життя, які на погляд суду з урахуванням принципів розумності та справедливості підлягають відшкодуванню відповідачами частково.

Відповідно до статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Д о витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.

Стаття 88 ЦПК України регулює розподіл судових витрат між сторонами. Частина 1 цієї статті передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди 1 та П груп.

Відповідач ОСОБА_3 є інвалідами Пгрупи (а.с. 44).

Позивачами документально підтверджені витрати, пов*язані зі сплатою

судового збору - квитанції № 144, № 145 від 01.02.2016р; № 14 від 23.05.2016р (а.с. 2,3,144), та проведення оцінки шкоди - квитанція № 17 від 12.05.2016р (а.с. 110), які на думку суду підлягають стягненню з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_3

Керуючись ст. 22, 23, 1166, 167 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 79, 88, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, ІПН НОМЕР_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, ІПН НОМЕР_2, ОСОБА_5ІНФОРМАЦІЯ_3 народження. ІПН НОМЕР_3, солідарно, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 народження, ІПН НОМЕР_4, ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_5 народження, ІПН НОМЕР_5, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 6228 (шість тисяч двісті двадцять вісм ) грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, ІПН НОМЕР_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, ІПН НОМЕР_2, ОСОБА_5ІНФОРМАЦІЯ_3 народження. ІПН НОМЕР_3, солідарно, на користь ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_5 народження, ІПН НОМЕР_5, в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 500 (одна тисяча п*ятьсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, ІПН НОМЕР_1, ОСОБА_5ІНФОРМАЦІЯ_3 народження. ІПН НОМЕР_3, солідарно, в рахунок відшкодування понесених судових витрат на користь: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 народження, ІПН НОМЕР_4, судовий збір у розмірі 275. 60грн (двісті сімдесят п*ять грн 60коп); ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_5 народження, ІПН НОМЕР_5, судовий збір у розмірі 826.80грн (вісімсот двадцять шість грн 80коп); по проведенню оцінювання в розмірі 800грн (вісімсот грн).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: