Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2016 Справа №607/12547/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Позняк В.М.,

за участі секретаря судового засідання Осів І.В.,

з участю:

прокурора Тронки Н.В.,

представника психіатричного закладу ОСОБА_1,

особи, щодо якої розглядається питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_2, його законного представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за заявою представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_1 про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу у примусовому порядку,

В С Т А Н О В И В:

Заявник представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні (далі ТОККПНЛ) ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про проведення в примусовому порядку госпіталізації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до психіатричного закладу.

В обґрунтування вимог посилається на те, що в останнього наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих. ОСОБА_2 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів ТОККПНЛ, яка прийшла до висновку, що він потребує стаціонарного обстеження та лікування. Згода ОСОБА_2 на обстеження та лікування відсутня, тому просить винести рішення про його примусову госпіталізацію.

У судовому засіданні представник ТОККПНЛ ОСОБА_1 заяву підтримав та просив її задовольнити. Пояснив, що ОСОБА_2 внаслідок наявного в нього психічного розладу, становить небезпеку для себе і оточуючих. Зокрема, протягом останнього часу ОСОБА_4 озлоблений, агресивно налаштований стосовно матері, в травні 2016 року він зачинився в кімнаті, мав при собі ножа. ОСОБА_2 становить небезпеку для себе та оточуючих, зокрема його матері. Наявність у ОСОБА_2 психічного розладу в наслідок якого він становить небезпеку, підтверджується висновком комісії лікарів-психіатрів.

Прокурор у судовому засіданні заяву про госпіталізацію громадянина ОСОБА_2 у примусовому порядку в ТОККПНЛ без його згоди підтримав.

ОСОБА_2 в силу свого психічного стану в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив.

Законний представник особи, щодо якої розглядається питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_3 заяву підтримала та просила її задовольнити. Пояснила, що її син ОСОБА_2 протягом останнього часу, після того, як приїхав з підробітків з Польщі став напруженим, тривожним, задуманим, багато курить, практично не спить вночі, агресивно налаштований до неї, в стані емоційної напруги бє посуд, погрожує їй. Просить провести обстеження та лікування ОСОБА_2 в умовах стаціонару.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_2, поступив на стаціонарне обстеження та лікування в Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню 07 листопада 2016 року. Направлення на стаціонарне обстеження та лікування було видане черговим лікарем - психіатром ТОККПНЛ з приводу - діагнозу: маячний розлад. Підставою для його стаціонарного обстеження та лікування була заява законного представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, згідно з якою вона просила прийняти його на обстеження та лікування до Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні у звязку із погіршенням його психічного стану. З цих підстав гр. ОСОБА_2 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, у складі: голови ЛКК ОСОБА_5, доц. кафедри психіатрії ОСОБА_6, завідувача відділенням ОСОБА_7 та лікуючого лікаря ОСОБА_1

Згідно з висновком комісії лікарів-психіатрів, пацієнт ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_2, поступив на стаціонарне обстеження та лікування в Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню 07 листопада 2016 року по направленню чергового лікаря - психіатра ТОККПНЛ з приводу діагнозу: маячний розлад. Із анамнезу захворювання встановлено, що даним захворюванням страждає з травня 2016 року, коли вперше відмічалися зміни в психічному стані пацієнта - після повернення із роботи, із заробітків з Польщі став тривожним, підозрілим, відчував страх, вважав, що за ним стежать, висловлювався неадекватно, не спав вночі. 20 травня 2016 року пацієнт зачинився в кімнаті, мав при собі ножа, нікого не впускав в кімнату, не реагував на зауваження, та не виконував інструкцій рідних; рідні, відчинивши двері, застали його в стані вираженого страху, внутрішньої напруги, його трусило, весь спотів. Лікувався стаціонарно в умовах ТОККПНЛ в травні-червні 2016 року. Після виписки із стаціонару вдома ліків практично не приймав. Впродовж останнього тижня став напруженим, тривожним, задуманим, постійно ходить по хаті взад-вперед, багато курить, практично не спить вночі; неадекватності у висловлюваннях, періодичні стани вираженої емоційної напруги із озлобленістю, агресивною поведінкою та налаштованістю стосовно матері, б'є посуд, вербально погрожує матері. На час огляду на психічний стан пацієнт був в свідомості. Контакт із пацієнтом продуктивний, проте утруднений, сидить в кріслі, відводить погляд, опускає голову, або ж дивиться прицільно лікареві в очі, проте не відповідає на поставлені запитання. При більш прицільній, тривалій розмові із пацієнтом озлоблюється, емоційно відреаговує, висловлює своє бачення свого стану та необхідності лікування в стаціонарі - «подивіться на неї (матір), подивіться на її очі… ви нічого не бачите... ви погано знаєте її, вона спроможна багато всякого зробити... хай не чіпає мої думки... не треба робити по своєму сценарію... в мене є два коди, мене вичислили з Польщі». Мислення по параноїчному типу більш аутичне із паралогіями, окремими маячними ідеями стосунку, переслідування. В афективній сфері достатньо виражена внутрішня напруга, озлобленість, знижений фон настрою із емоційною неадекватністю. Пацієнт не хоче виконувати інструкцій персоналу, не дає можливості забрати аналізів на дослідження, потребує спонукання до тих чи інших дій. Критика до стану хвороблива.

Комісія підтвердила обґрунтованість рішення про прийняття ОСОБА_2 на обстеження та лікування згідно Закону України «Про психіатричну допомогу». Комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_2 потребує стаціонарного обстеження та лікування без його усвідомленої згоди у звязку з наявністю у нього психічного розладу, внаслідок якого пацієнт становить небезпеку для себе та оточуючих.

Відповідно до вимог статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини, досліджені докази та вимоги законодавства, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для примусової госпіталізації ОСОБА_2 до психіатричного закладу без його згоди, а тому заяву представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні слід задовольнити.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 14, 16 Закону України «Про психіатричну допомогу», керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212 215, 223, 234, 279 282, ч. 1 ст. 294, ч. 1 ст. 296 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_1 про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу у примусовому порядку задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, у Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню в примусовому порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_8