пр. № 2/759/6401/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Борденюк В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просить визнати його таким, що втратив право користування приватним житловим приміщенням, а саме квартирою №10 у будинку № 8 по проспекту Леся Курбаса в місті Києві.

У відповідності до вимог частини 2 статті 119 пунктів 3, 5, 6 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Однак, позивачем вказані вимоги не виконані.

Пунктом 34 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316 - 319 ЦК), то власник на підставі статті 391 ЦК не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин, й такі вимоги регулюються, зокрема, статтями 71, 72, 109, 110, 116 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР).

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК України; стаття 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

За такого, позивачу необхідно уточнити вимоги позову, з посиланням на відповідні обставини та докази, визначивши правові підстави для визнання особи такою, що втратила право користування приватним житловим приміщенням.

Також, позивачу необхідно надати всі документи щодо реєстрації відповідача в квартирі АДРЕСА_1, а також довідку форми 3 із ЖЕКу.

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 не зазначені докази, які підтверджують обставини щодо не проживання відповідача у квартирі АДРЕСА_1, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт не проживання відповідача за вищевказаною адресою.

Крім того, позивачем не залучено до участі у справі інших співвласників квартири АДРЕСА_1 у якості третьої особи, що випливає з копії свідоцтва про право власності на житло від 29 жовтня 1997 року.

За такого, заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись статтями 119, 120, 121 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - залишити без руху.

Надати позивачу п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, шляхом подання позовної заяви у новій редакції з наданням відповідних документів.

Роз'яснити, що в разі невиконання вказаних вимог, заява буде вважатись не поданою та повернута.

Водночас, невиконання вимог, вказаних в ухвалі суду, не позбавляє позивача права повторного звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: