Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 року Біловодський районний суд Луганської області,

в складі: головуючого-судді: Булгакової Г.В.

при секретарі: Гляненко М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Біловодську, Луганської області

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КС «Імперіал ЛТД» про витребування суми депозиту

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до КС «Імперіал ЛТД» про витребування суми депозиту, посилаючись на наступне.

01 жовтня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено депозитний договір №98 бл у виконання якого позивач передав КС «Імперіал ЛТД» кошти в розмірі 25000 грн. з нарахуванням процентів у розмірі 24% річних строком до 31 березня 2015 року. Відповідач умови договору щодо сплати процентів з 01.01.2015 року по 16.10.2015 року та повернення внесених грошових коштів не виконав.

Також, 28 лютого 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено депозитний договір №63 бл у виконання якого позивач передав КС «Імперіал ЛТД» кошти в розмірі 17000 грн. з нарахуванням процентів у розмірі 30% річних строком до 29 лютого 2016 року. Відповідач умови договору щодо сплати процентів з 01.01.2015 року по 16.10.2015 року та повернення внесених грошових коштів не виконав.

На підставі цього позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому просить суд розірвати депозитний договір №63 бл, стягнути з КС «Імперіал ЛТД» на свою користь суму несплачених за депозитним договором №63бл процентів в розмірі 4270 грн. та суму депозитного вкладу 17000 грн., також просить стягнути суму несплачених за депозитним договором №98бл процентів в розмірі 4767,60 грн. та суму депозитного вкладу 25000 грн.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити. Крім того він не визнав свій підпис в видаткових касових ордерах про одержання сум депозитів, але відмовився від проведення експертизи на предмет встановлення достовірності підпису, та додатково зазначив, що відповідач не міг повернути йому депозитні вклади та виплатити відсотки оскільки на його рахунки було накладено арешт.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, в запереченнях до позову вказав, що кредитна спілка повернула ОСОБА_1 кошти за вказаними у позові депозитами та в підтвердження цього надав оригінали видаткових касових ордерів, які містяться в журналі реєстрації касових ордерів, який належним чином пронумеровано, прошнуровано та скріплено відбитком печатки.

Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ст.ст. 10,11,60 ЦПК України сторони та інші особи, які приймають участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 611 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином в строки встановлені договором або законом. У разі невиконання, або неналежного виконання зобовязань в односторонньому порядку, сторона винна в порушенні зобовязання повинна також нести цивільну відповідальність відповідно умов договору або закону.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 01 жовтня 2014 року було укладено депозитний договір № 98 бл. За умовами вказаного договору позивач вніс на депозитний рахунок відповідача грошову суму 25000 грн. під 24 % річних строком до 31 березня 2015 року /а.с.15/.

Також, 28 лютого 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено депозитний договір № 63 бл. За умовами цього договору позивач вніс на депозитний рахунок відповідача грошову суму 50000 грн. під 30% річних строком до 29 лютого 2016 року /а.с.14/.

У звязку із поверненням частини внесеного вкладу та процентів, 11 грудня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір, згідно умов якого змінилась сума депозитного внеску за основним договором №63 бл, яка стала складати 17000 грн. /а.с.16/.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на належну якість обслуговування.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності.

Пунктом 2.7 депозитних договорів встановлено, що відповідач щомісячно зобовязаний був сплачувати нараховані позивачу проценти.

Також, згідно з п.п. 2.8, 2.9 депозитних договорів, відповідач зобовязувався повернути суму внеску, а також нараховані проценти позивачу в день закінчення договору. Якщо такий день припадає на святковий чи вихідний у перший робочий день, що наступає за вихідним чи святковим днем.

Судом, під час розгляду справи, позивачу розяснювалися вимоги частини четвертої статті 10 ЦПК України та надавалася можливість скористатись своїм правом на проведення експертизи щодо спростування належності його особистого підпису в оригіналах видаткових касових ордерів про одержання ним сум депозитів, для чого за його клопотанням оголошувалась перерва. Однак після перерви позивач заявив про недоцільність проведення зазначеної експертизи, намагаючись натомість переконати суд у своїй правоті.

Повернення позивачу суми депозитного вкладу за договором №63 бл від 28.02.2014 р. підтверджується видатковими касовими ордерами про видачу: - 3000 грн. від 15.06.2015 р.; - 7000 грн. від 06.06.2015 р.; - 7000 грн. від 08.07.2015 р., на загальну суму 17000 грн., в яких наявний особистий підпис ОСОБА_1 про одержання коштів./а.с.72,73,75/.

Повернення позивачу суми частини депозитного вкладу за договором №98 бл від 01.10.2014 р. підтверджується видатковими касовими ордерами про видачу: - 1200 грн. від 27.06.2015 р.; - 2800 грн. від 25.06.2015 р.; - 3100 грн. від 22.06.2015 р.; - 1000 грн. від 16.06.2015 р.; - 6700 грн. від 04.06.2015 р.; - 2100 грн. від 04.07.2015 р.; - 2000 грн. від 01.07.2015 р.;на загальну суму 18900 грн., в яких наявний особистий підпис ОСОБА_1 про одержання коштів /а.с.68-71,74,76-77/.

Оригінали видаткових касових ордерів, які містяться в журналі реєстрації касових ордерів, який належним чином пронумеровано, прошнуровано та скріплено відбитком печатки, було надано відповідачем для огляду в судовому засіданні.

Оскільки, згідно п. 1.1. депозитного договору № 63 бл строк його дії закінчився 29 лютого 2016 року, всі умови договору було виконано, суд вважає за необхідне в задоволенні вимог позивача щодо розірвання вказаного депозитного договору №63 бл, стягнення суми вкладу та відсотків за цим договором - відмовити.

Також, на час розгляду справи сплив строк депозитного договору №98 бл, однак за цим договором відповідач до цього часу повністю не повернув позивачу належні йому кошти та нараховані проценти, що свідчить про порушення ним наведених вище умов договору.

Невиплачена сума вкладу за депозитним договором №98 бл становить 6100 грн. (25000 грн. внесок за договором 18900 грн. повернуті кошти).

З розрахунку нарахованих процентів ((6100 грн. х 0,24%)/365х290 днів (кількість днів затримки з 01.01.2015р. по 16.10.2015р.)) вбачається заборгованість у розмірі 1162,29 грн., суд вважає позов в частині стягнення з відповідача процентів та частини депозитного вкладу за договором №98 бл обґрунтованим, тому його в цій частині слід задовольнити.

Суд не приймає до уваги твердження позивача щодо неможливості повернення відповідачем сум депозитів, оскільки, було накладено арешти на його депозитні рахунки, так як, ці твердження спростовуються постановою державного виконавця про зняття арешту з коштів боржника/ а.с.100/, в мотивувальній частині якої встановлено, що ухвалою Апеляційного суду Луганської області по справі 431/488/15-ц від 27.05.2015 р. скасовано ухвалу Старобільського районного суду від 19.03.2015 р. про накладення арешту на яку посилається позивач, що також підтверджується власноруч написаною заявою позивача на адресу відповідача / а.с.97/, з якої вбачається, що ОСОБА_1 просить в червні 2015 року повернути облік депозитних вкладів, що йому належать, оскільки рішенням апеляційного суду скасовано накладений арешт на його депозитних рахунках.

Отже, враховуючи, що відповідач не повернув позивачу всю суму вкладу за депозитним договором №98 бл та нараховані на цю суму проценти, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 залишок депозиту в сумі 6100 грн. 00 коп. та невиплачені відсотки по депозитному вкладу в сумі 1162 грн. 90 коп. В іншій частині позову необхідно відмовити.

Відповідно до ч.4 ст. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Виходячи з цієї норми закону, суд вважає за необхідне повернути позивачу помилково сплачений ним при зверненні до суду судовий збір.

Судові витрати суд покладає на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до КС «Імперіал ЛТД» про витребування суми депозиту задовольнити частково.

Стягнути з Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» на користь ОСОБА_1 залишок депозиту в сумі 6100 грн. 00 коп., невиплачені відсотки по депозитному вкладу в сумі 1162 грн. 90 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Зобовязати управління Державної казначейської служби України у Біловодському районі Луганської області повернути ОСОБА_1 помилково сплачений судовий збір в сумі 510 грн. 38 коп., за квитанцією ПАТ КБ «ПриватБанк» Луганська філія від 16.10.2015.

Стягнути з Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» на користь держави судовий збір в розмірі 1218 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Біловодський районний суд Луганської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Г.В.Булгакова