УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2016 р. . м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Астахової О.О.

за участю секретаря - Швидкої Л.В. .

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Публічне акціонерне товаристо "Укрсоцбанк" про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 03.09.2015 року у справі № 1451/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 03.09.2015 року по справі № 1451/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги мотивує тим, що 03 вересня 2015 року Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків було ухвалено рішення по справі № 1451/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 заборгованість по договору кредиту у розмірі 85 998,16 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.09.2015 року становить 1 890 984,64 грн. та третейський збір - 18 483,26 грн.

Проте, заявник зазначає, що його не було повідомлено про розгляд справи у третейському суді, даний спір не підлягав розгляду третейським судом, оскільки не підсудний третейському суду, у відповідності до Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, вказує, що договір поруки є припиненим 13.12.2014 року, а відтак третейське застереження, які містилось у ньому про розгляд справи у третейському суді, також припинило свою дію.

Представник заявника і заінтересованої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у судовому заяву підтримав та просив суд її задовольнити, виходячи з доводів, якими вона обґрунтовується.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» Трегуб О.А. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, вважала її необгрунтовною, а доводи означені заявником та заінтересованою особою такими, що не заслуговують на увагу.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, оглянувши матеріали третейської справи, оцінивши наявні у справі докази, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.05.2016 року провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Публічне акціонерне товаристо "Укрсоцбанк" про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 03.09.2015 року у справі № 1451/15 в частині скасування рішення третейського суду від 03.09.2015 року щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 - закрито. (а.с.98,99).

Означена ухвала суду у встановленому законом порядку не оскаржувалась і станом на день розгляду даної справи набрала законної сили.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.05.2016 року заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Публічне акціонерне товаристо "Укрсоцбанк" про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 03.09.2015 року у справі № 1451/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено. Скасовано рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 03.09.2015 року у справі № 1451/15 в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1(а.с.100-102).

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 19.07.2016 року ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 06.05.2016 року скасовано, справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Публічне акціонерне товаристо "Укрсоцбанк" про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 03.09.2015 року у справі № 1451/15 направлено на новий розгляд.( а.с.159-160).

Скасовуючи ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 06.05.2016 року, Апеляційний суд виходив з того, що судом першої інстанції було фактично переглянуто рішення третейського суду по суті, проте не наведено підстав передбачених ст. 51 Закону України «Про третейські суди» та ст. 389-5 ЦПК України для такого скасування.

Відповідно ст. 389-5 ЦПК України, рішення третейського суду може бути скасоване лише у випадках, передбачених цією статтею.

Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо:

1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Судом встановлено, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 03 вересня 2015 року по справі № 1451/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 заборгованість по договору кредиту у розмірі 85 998,16 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.09.2015 року становить 1 890 984,64 грн. та третейський збір - 18 483,26 грн. (а.с. 6-8).

Пунктом 6.2. договору про надання невідновлювальної кредитної лінії № 899/06-034-382-1 від 04.07.2008 року укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 передбачено, що у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, Сторони, керуючись ст. 5 Закону України «Про третейські суди», домовились про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцем Василем Миколайовичем Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою: 02002, м. Київ, вул. М.Раскової, 15. У випадку неможливості розгляду спору вказаним третейським суддею, спір розглядається третейським суддею Мороз Оленою Анатоліївною або Білоконем Юрієм Миколайовичем у порядку черговості вказаному у даному пункті. У разі, якщо спір не може бути розглянутий визначеними у даному пункті суддями, суддя призначається Головою Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків у відповідності до чинного Регламенту Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків (а.с. 9-11).

У забезпечення означеного договору кредиту 04.07.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 і ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 1-899/06-034-382, а також угода № 1 про внесення змін до договору поруки від 20.01.2010 року та додаткова угода про внесення змін до договору поруки 01.09.2011 року. (а.с.12-14).

У пункті 5.4 договору поруки № 1-899/06-034-382 від 04.07.2008 року міститься третейське застереження, щодо вирішення спору у Постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків.

Статтею 5 Закону України «Про третейські суди» визначено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Згідно із частиною першою статті 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Статтею 6 Закону України «Про третейські суди» визначено категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких заборонений третейськими судами.

Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину першу статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Зазначений Закон набрав чинності 12 березня 2011 року.

За частиною першою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» між кредитодавцем та споживачемукладається договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Розділом ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2983-VI передбачено, що після набрання чинності цим Законом третейські суди припиняють розгляд справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), розгляд яких було розпочато до дня набрання чинності цим Законом, про що виноситься мотивована ухвала.

Незалежно від предмета і підстав позову та незважаючи на те, хто звертається з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Дана правова позиція висловлена Верховним Судом України при розгляді справи № 6-2630цс 15 у постанові від 03 лютого 2016 року.

Аналогічні правові позиції містяться в постановах Верховного Суду України №6-2892цс15 від 27.01.2016, № 6-2712цс15 від 27.01.2016, № 6-087цс15 від18.11.2015.

За ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Системний аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і під час виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки цим Законом від 3 лютого 2011 року виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Таким чином, на момент прийняття рішення Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків - 03 вересня 2015 року, Закон України «Про третейські суди» містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Судом взято до уваги, що третейським судом розглянуто справу про солідарне стягнення заборгованості за споживчим кредитом, тому в розумінні наведених положень закону правовідносини, які склалися між ПАТ "Укрсоцбанк" ОСОБА_1, ОСОБА_2, виникли із споживчого кредиту.

Крім того, слід зазначити, що приймаючи рішення у третейській справі про задоволення позову, судом вирішено питання про стягнення заборгованості в іноземній валюті, а саме в доларах США.

Разом з цим, наявність в правовідношенні щодо проведення розрахунку за договором кредиту, наданого в іноземній валюті, такої концентрації суспільно- значимих публічних елементів не дозволяє віднести такі спори до спорів суто приватного характеру між приватними особами, які можуть розглядатися в приватному порядку - третейськими судами.

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України при розгляді справи № 6-831 цс 14 у постанові від 21 жовтня 2015 року.

Отже, якщо кредит надано в іноземній валюті, такий спір також не підвідомчий третейським судам.

Суд також приймає до уваги, що рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 19.04.2016 року встановленою є обставина того, що порука за договором поруки № 1-899/06-034-382 від 04.07.2008 року припинилась з 12.12.2014 року (а.с.90-92).

Саме по собі припинення поруки ОСОБА_1 за договором поруки не є підставою для скасування рішення третейського суду, оскільки суди не перевіряють законність і обґрунтованість рішень третейських судів по суті, а лише з підстав визначених законом. Разом з тим, у зв»язку із припиненням договору поруки, третейське застереження, яке міститься у пункті 5.4 договору поруки № 1-899/06-034-382 від 04.07.2008 року також припинено.

Як убачається із матеріалів, ОСОБА_1 приймав участь у справі під час розгляду у третейському суді в якості відповідача.

Заява про скасування рішення третейського суду подана у строки передбачені ч. 2 ст. 389-1 ЦПК України.

Частиною 6 ст. 389-4 ЦПК України передбачено, що за наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду суд має право або постановити ухвалу про відмову в задоволенні заяви і залишення рішення третейського суду без змін або постановити ухвалу про повне або часткове скасування рішення третейського суду.

Оскільки на момент прийняття рішення Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків - 03 вересня 2015 Закон України «Про третейські суди» містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), третейське застереження у договорі поруки припинено на момент прийняття оспорюваного рішення третейського суду, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви.

А відтак, рішення Постійно діючого третейського суду від 03.09.2015 року підлягає скасуванню в повному обсязі, оскільки така справа не підвідомча третейському суду.

Керуючись Законом України «Про третейські суди», ст.ст. 88, 208, 209, 210, 293, 294 ч. 6 ст. 389-4, ст.ст. 389-5, 389-6 ЦПК України, Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам», Постановою Верховного Суду України у справі № 6-856цс15 від 02.09.2015 року, № 6-2875цс15 від 17.02.2016 року, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Публічне акціонерне товаристо "Укрсоцбанк" про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 03.09.2015 року у справі № 1451/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 03.09.2015 року у справі 1451/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - скасувати в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суду м. Києва.

У разі проголошення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С у д д я :