Справа № 442/5172/15 Головуючий у 1 інстанції: Івасівка А.П.
Провадження № 22-ц/783/4620/16 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.

суддів - Берези В.І., Бойко С.М.,

секретар - Юзефович Ю.І.,

з участю позивача - ОСОБА_2, представника позивача - ОСОБА_3, відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Дрогобицької міської ради на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики,-

в с т а н о в и л а:

В липні 2015 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_4 суму боргу за договором позики у розмірі 24 000 грн.

03 серпня 2015 року між сторонами була укладена мирова угода.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 серпня 2015 року визнано мирову угоду, за якою визначено наступне:

1)Позивач ОСОБА_2 повністю відмовляється від свої позовних вимог до відповідача ОСОБА_4 щодо спору, який виник у зв»язку із стягненням боргу за договором безпроцентної ставки;

2)Відповідач ОСОБА_4 як боржник, у зобов»язанні відмовляється на користь позивача ОСОБА_2, кредитора у зобов»язанні від належного йому нежитлового приміщення літ. « А-1», що знаходиться по АДРЕСА_1, загальною площею 7,6 кв.м., та передає у приватну власність ОСОБА_2 у якості відступного;

3)За ОСОБА_2 визнати право приватної власності на нежитлове приміщення літ. « А-1», що знаходиться по АДРЕСА_1, загальною площею 7,6 кв.м.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики закрито.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 серпня 2015 року оскаржила особа, яка не приймала участі в розгляді справи - Дрогобицька міська рада.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при постановленні оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції грубо порушив вимоги закону, а тому така підлягає скасуванню. Покликаються на приписи п. 1 ч.1 ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових справ на нерухоме майно та їх обтяжень», ч. 1 ч. 3, 4 ст. 376 ЦК України, Постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України».

Зазначає, що 29 березня 2016 року посадовим особам виконавчого комітету Дрогобицької міської ради стало відомо про ухвалу, якою фактично узаконено самочинно збудоване нежитлове приміщення, що знаходиться в м. Дрогобич, по вул. Лисенка, 2/4, загальною площею 7,6 кв.м. на яке не було виготовлено правовстановлюючих документів і яке розташоване на земельній ділянці Дрогобицької міської ради. Позивач не звертався у встановленому законом порядку для розгляду містобудівної документації на об»єкт нерухомості право власності на який визнано судом, зазначена обставина судом не досліджувалась, відображення в рішенні суду не знайшла.

Просять ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 серпня 2015 року скасувати та постановити нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається із позовної заяви, ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4, у якому просив суд постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 на його корить суму боргу за договором позики у розмірі 24 000 грн.

Суд, визнаючи укладену між сторонами мирову угоду та закриваючи провадження у справі вказував про те, що така мирова угода вимогам діючого законодавства не суперечить, виражає волю сторін і спрямована на мирне врегулювання спору.

Колегія суддів вважає висновки суду такими, що зроблені без повного та всебічного з'ясування обставин, що мають значення для справи, а ухвалу такою, що суперечить вимогам закону та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи. До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд. Суд не визнає мирової угоди у справі, в якій одну із сторін представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Як вбачається із мирової угоди, що укладена між сторонами та визнана судом, така стосується прав та обов'язків не лише сторін у даній справі, а й Дрогобицької міської ради, а відтак, не могла бути визнана судом.

Із змісту мирової угоди вбачається що відповідач ОСОБА_4 як боржник, у зобов»язанні відмовляється на користь позивача ОСОБА_2, кредитора у зобов»язанні від належного йому нежитлового приміщення під літ. «А-1», що знаходиться по АДРЕСА_1, загальною площею 7,6 кв.м., та передає таке у приватну власність ОСОБА_2 у якості відступного; визнано право приватної власності на нежитлове приміщення під літ. «А-1», що знаходиться по АДРЕСА_1, загальною площею 7,6 кв.м.. Вказаною мировою угодою, укладеною між сторонами та визнаною судом, вирішено питання про права та обов'язки органу місцевого самоврядування, а саме Дрогобицької міської ради, чого суд при вирішенні питання про визнання мирової угоди не з'ясував та відповідно не врахував.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», право власності на нерухоме майно підлягає обов»язковій державній реєстрації.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що нежитлове приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_1 розташоване на земельній ділянці Дрогобицької міської ради. В матеріалах справи відсутні будь - які правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності відповідача ОСОБА_4 на це нежитлове приміщення, яке є предметом мирової угоди. Таких документів не надано сторонами і суду апеляційної інстанції.

Так, судом першої інстанції не досліджено та не надано правову оцінку тому факту, чи дійсно відповідач ОСОБА_4 на момент затвердження мирової угоди був власником нежитлового приміщення, а саме, чи володіє останній правовстановлюючими документами, які посвідчують право користування або власності на земельну ділянку; правовстановлюючим документом, який підтверджує право власності останнього на об»єкт нерухомого майна.

Враховуючи, що вказаною мировою угодою відповідач фактично розпоряджається об'єктом, що йому не належить на користь позивача, нею фактично порушено права апелянта Дрогобицької міської ради, тобто, мировою угодою та оскаржуваною ухвалою вирішено питання про права та обов'язки Дрогобицької міської ради, така ухвала залишатись в силі не може та підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апеляційну скаргу ж слід визнати підставною та задовольнити.

Керуючись ст. ст. 209 ч. 3, 303, 304, 307 ч.2 п.4, 311, 313 , 314 ч.1 п.2, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Дрогобицької міської ради - задовольнити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 серпня 2015 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, як така, що в силу вимог ст. 324 ЦПК України не перешкоджає подальшому проваженню у справі.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Береза В.І..

Бойко С.М.