Яготинський районний суд Київської області
справа № 382/1615/16-ц 2/382/784/16
РІШЕННЯ

іменем України

18 жовтня 2016 року Яготинський районний суд Київської області, в складі:

Головуючого судді Карпович В.Д.

при секретарі Шипоті Я.В.

Розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні м. Яготині, справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Лемешівської сільської ради Яготинського району Київської області, про визнання права власності на спадкове майно.

Встановив:

В позові до суду позивачі вказали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їхня мати - ОСОБА_3.

Вони, позивачі по справі є єдиними спадкоємцями першої черги за законом померлої матері та в передбачений ст.1270 ЦК України термін звернулись до приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу Черних О.В. із заявами про прийняття спадщини за законом, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 35107109 від 13.09.2013 року.

На даний час вони одержали свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна померлої матері, але після її смерті залишилася спадщина також у вигляді житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1.

Під час їхнього звернення до нотаріуса з питанням видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок, з'ясувалось, що реєстрація правовстановлюючих документів на житловий будинок - свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 березня 1989 року та свідоцтво про право власності від 29 березня 1989 року - не була проведена згідно вимог чинного законодавства, а тому нотаріус не може прийняти данні свідоцтва про право власності в якості правовстановлюючих документів для оформлення та виготовлення свідоцтва на дане спадкове майно.

Статтею 4 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що "обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: ….право власності на нерухоме майно…"

Згідно п. 4.15. розділу 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 рої;у за №296/5 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Також відповідно п.4.18 Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно п. 4 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяжень і, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації передбаченої цим законом за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Провести державну реєстрацію на спадкове майно вони не можуть, так як не являються власниками будинку, а є лише його спадкоємцями.

Оскільки власник житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 - померла, їм було рекомендовано звернутись до суду для вирішення даного питання.

Просили:

Визнати за ОСОБА_1, право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1.

В судове засідання сторони не з»явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. В заявах до суду позивачі підтримали свої позовні вимоги, відповідач позов визнав, та просили розглянути справу у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, та не порушує права, інтереси та свободи інших осіб, а тому даний позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.. ст.. 130, 174 ЦПК України, ст.. ст.. 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1, право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області, протягом 10 днів, з дня його проголошення.

Суддя Карпович В.Д.