Справа № 212/3677/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого судді Борис О.Н., за участі: секретаря судового засідання Хазієвої Т.В., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста ОСОБА_3 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 19 січня 2008 року уклав шлюб з відповідачкою, який зареєстровано Жовтневим відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, мають трьох малолітніх синів: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Сімейні відносини з відповідачкою не склались, спільне господарство не ведуть, з січня 2016 року мешкають окремо. Підставою розпаду сім`ї стало те, що в сімї виникали постійні скандали та спори через те, що відповідачка весь час проводить зі своїми друзями, з якими вживає спиртні напої, додому приходить у нетверезому вигляді, поводить себе в сімї зухвало, при дітях ображає його нецензурною лайкою. Відповідачка не займається домашнім господарством, не доглядає дітей та не займається їх вихованням. На його вмовляння змінити спосіб життя не реагує, змінюватися не бажає.

Позивач вважає, що за таких обставин шлюб зберігати не має сенсу, тому просить його розірвати.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити, посилаючись на підстави викладені у позові.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала та вказала, що спроби суду щодо збереження сімї не дали жодних результатів, позивач не бажає зберігати шлюб.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені в справі докази, суд знаходить позовну заяву такою, що підлягає задоволенню.

До такого висновку, суд приходить на підставі наступного.

Матеріалами справи встановлено та підтверджено, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з 19 січня 2008 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Жовтневим відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 29. Від шлюбу подружжя мають трьох дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Вказане підтверджено копіями свідоцтв про шлюб та про народження в матеріалах справи (а.с. 6-9). Як встановлено у суді, діти ОСОБА_5 та ОСОБА_7 мешкають разом з позивачем, син ОСОБА_8 мешкає з відповідачкою.

З пояснень сторін судом встановлено, що сімейні відносини між сторонами припинені у січні 2016 року, з вказаного часу подружжя спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї стало те, що в сімї виникали постійні скандали та спори через те, що відповідачка весь час проводила зі своїми друзями, з якими вживала спиртні напої, додому приходила у нетверезому вигляді, поводила себе зухвало, при дітях ображала позивача нецензурною лайкою. Відповідачка не займалася домашнім господарством та вихованням дітей На вмовляння позивача змінити спосіб життя не реагує, змінюватися не бажає. За час окремого проживання, шлюб зберегти не вдалося, сім`я розпалася остаточно.

Судом вживались заходи для збереження сім`ї, тому за клопотанням відповідача надавався сторонам строк для примирення, проте сторони і надалі проживають окремо, спільного господарства не ведуть.

Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Відповідно до ст. 55 Сімейного кодексу України чоловік зобовязаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Таким чином, заслухавши доводи сторін, враховуючи обставину, що подружжя довгий час сімейні відносини не підтримували і підтримувати їх у подальшому намірів не має, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, незважаючи на зусилля суду до примирення сторін, суд приходить до висновку про те, що спільне життя суперечить їхнім інтересам, а зберегти сім`ю немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача розриває.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 61, 88, 209, 212, 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 19 січня 2008 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 29, від якого трьох неповнолітніх дітей - розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС залишити ОСОБА_2 прізвище ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. Н. Борис