Справа №6/489/257/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2016 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві подання державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв головного територіального управління юстиції у Миколаївській області,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 р. Інгульський відділ державної виконавчої служби м. Миколаїв головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі Інгульський ВДВС) звернувся до суду з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 боржника за виконавчим провадженням про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_1 (теперішнє прізвище - Гахраманова) ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного із дітей, починаючи з 13 листопада 2014 р. до досягнення ОСОБА_3 повноліття, потім в розмірі ? частини на утримання ОСОБА_4, до досягнення нею повноліття. Подання обґрунтоване тим, що сума заборгованості становить на 01 червня 2016 р. в сумі 37537,85 грн., а боржник приховав від державного виконавця розмір доходу, чим ухиляється від виконання покладених на нього судом зобовязань.

В судовому засіданні державний виконавець вимоги подання підтримала, пояснила, що зв'язок з боржником відбувався в телефонному режимі, наразі телефони відключені, боржник за наявними даними неодноразово виїжджав за межі України на відпочинок.

Суд, заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши письмові докази, встановив таке.

У відповідності до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

У відповідності до розяснень Узагальнення Верхового Суду України «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо.

За рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 січня 2015 р. в цивільній справі №2/489/254/2015 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 (теперішнє прізвище - Гахраманова) ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, присуджені аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного із дітей, починаючи з 13 листопада 2014 р. до досягнення ОСОБА_3 повноліття, потім в розмірі ? частини на утримання ОСОБА_4, до досягнення нею повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення щомісячного платежу.

22 квітня 2015 р. відкрите виконавче провадження за виконавчим листом виданим 15 квітня 2015 р.(а.с.50).

Відповідно до пояснень боржника даних державному виконавцю 20 травня 2015 р. він аліменти сплачував шляхом придбання для дітей одягу, дружина розписки не надає. На даний час офіційно не працює, у разі офіційного працевлаштування зобовязується повідомити, з розрахунком заборгованості ознайомлений (а.с.51).

У власності ОСОБА_1 є земельна ділянка площею 2 га. в Снігурівському районі Миколаївської області для ведення особистого селянського господарства (а.с.54).

Згідно розрахунку заборгованості станом на 01 червня 2016 р. вона становить в сумі 37537,85 грн. щ розрахунку вбачається, що платежі взагалі не здійснювалися з листопада 2014 р. по квітень 2015 р., у серпні вересні, грудні 2015 р., у лютому квітні 2016 р. Сплачено за весь період 18776,73 грн. (а.с.57).

06 червня 2016 р. на все майно боржника постановою державного виконавця накладено арешт (а.с. 58).

Транспортних засобів у власності боржник не має (а.с.59,60).

Офіційного джерела доходу (заробітна плата, пенсія) боржник станом на 06 червня 2016 р не має (а.с.61, 62).

Згідно заяви стягувача державному виконавцю від 27 квітня 2016 р. вона просить вжити щодо боржника заходи щодо обмеження його виїзду за межі України у звязку із наявною заборгованістю по аліментам та неодноразовими поїздками боржника до країн Африки нібито у відрядження (а.с.53).

Відповідно до змісту подання державним виконавцем постанова про звернення стягнення на доходи боржника направлена до Ленінського районного центру зайнятості 28 вересня 2015 р.

Із листа Ленінського районного центру зайнятості від 07 грудня 2015 р. на адресу Інгульського ВДВС видно, що ОСОБА_1 перебував на обліку центру з 25 лютого 2015 р. по 23 листопада 2015 р. і аліменти з нього утримувалися за вересень жовтень 2015 р. в сумі 4501,73 грн., а загальна сума отриманої ОСОБА_1 допомоги по безробіттю за цей період становить 47838,94 грн. (а.с.52).

Зі змісту подання випливає, що по отриманню виконавцем даних про виплачені доходи ОСОБА_1 за місцем роботи до його звільнення у лютому 2015 р. починаючи з листопада 2014 р. в сумі 99769,87 грн., 06 червня 2016 р. був здійснений уточнений розрахунок заборгованості.

Державний виконавець в поданні зазначає, що на час відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 не вказав, а тому приховав, чим ухилився від сплати аліментів, дані про розмір доходу за місцем роботи та про отриману допомогу по безробіттю.

Суд з наведеною кваліфікацією державним виконавцем дій боржника як умисного ухилення від сплати аліментів погоджується і цей висновок додаткового правового обґрунтування не потребує.

За такого подання слід задовольнити, оскільки обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання ним зобовязань в сумі визначеною державним виконавцем станом на 01 червня 2016 р. буде вагомим засобом законного впливу для виконання ним аліментних зобовязань.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання задовольнити.

Обмежити громадянина України ОСОБА_1, який народився 01 квітня 1983 р. в селі Киселівка Снігурівського району Миколаївської області, у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання ним рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 січня 2015 р. в цивільній справі №2/489/254/2015 про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_1 (теперішнє прізвище - Гахраманова) ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного із дітей, починаючи з 13 листопада 2014 р. до досягнення ОСОБА_3 повноліття, потім в розмірі ? частини на утримання ОСОБА_4, до досягнення нею повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення щомісячного платежу - в частині погашення заборгованості станом на 01 червня 2016 р. в сумі 37537,85 грн..

Припинення обмеження виїзду у зв'язку з виконанням обов'язку за рішенням суду покласти на державного виконавця, в провадження якого перебуватиме виконавче провадження з примусового виконання вказаного судового рішення.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

Суддя Д.Г. Губницький