Провадження № 2/263/3617/2016
У Х В А Л А

26 грудня 2016 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та його поділ,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області 23 грудня 2016 року надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та його поділ, в якій не може бути відкрито провадження, оскільки така не відповідає вимогам, передбаченим ст. 119 ЦПК України.

На порушення вимог п. п. 2, 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України у позовній заяві не вказано поштовий індекс позивача та відповідача, а також ціну позову за вимогами майнового характеру (визнання права власності на спадкове майно та його поділ).

Також позовна заява не оплачена судовим збором у належному розмірі та на належний рахунок, як це передбачено ч. 5 ст. 119 ЦПК України, однак разом із позовною заявою заявником ОСОБА_2 подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, в якій вона посилається на скрутне матеріальне становище, зокрема, на те, що вона є пенсіонером, отримує пенсію у розмірі 1 681 грн 22 коп., тривалий час лікується, у звязку з цим не має змоги сплатити судовий збір.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Судові витрати передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у звязку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати це витрати держави, які вона несе у звязку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У звязку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах необхідно вирішувати питання, повязані з судовими витратами (зокрема, щодо звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК, Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

У той же час за змістом статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 82 ЦПК України єдиною підставою для звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної особи. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Проте зазначені заявником обставини не дають суду підстав для звільнення від сплати судового збору, оскільки надані докази беззаперечно не вказують на неможливість заявника сплатити судовий збір, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Відповідно до пп. 1, 2, п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розмірів мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Отже, враховуючи, що позивачем у позовній заяві не вказано ціну позову щодо вимог майнового характеру (визнання права власності на спадкове майно та його поділ), а також не наведено підстав для встановлення її судом відповідно до вимог ч. 2 ст. 80 ЦПК України, то за такими вимогами, після визначення позивачем ціни позову, необхідно оплатити 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розмірів мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Судовий збір за подання позовної заяви до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області необхідно перерахувати або внести за такими реквізитами: одержувач: Маріуп. УК/Жовтнев. р-н/22030001 (Жовтневий районний суд м. Маріуполя); Код ЄДРПОУ (банку): 37989721; Код ЄДРПОУ (суду): 02895610; Банк одержувача: ГУ ДКСУ у Донецькій області; р/р: 0052; МФО: 834016.

На підтвердження оплати судового збору до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області необхідно надати оригінал квитанції про оплату.

Разом з тим, за змістом ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір»судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ЦПК України, позовна заява подана без додержання вимог, передбачених ст. 119 та ст. 120 ЦПК України, залишається без руху, а позивачеві надається строк для їх усунення.

Керуючись ст. ст. 4, 8 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 82, 119, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2про звільнення від сплати судового збору, - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та його поділ, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

У випадку невиконання ухвали позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Музика