Справа № 660/960/16-ц
Номер провадження 2/660/337/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2016 року смт. Нововоронцовка

Нововоронцовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Гончаренка О.В.

при секретарі Кателевській Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Нововоронцовка Херсонської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 25.01.2012 року № б/н ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, тому утворилась заборгованість яка становить 11593, 30 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, тому, позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та судовий збір.

У судове засідання представник позивача не зявився, направив суду заяву про підтримання позовних вимог, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечує проти позову, вказуючи на те, що кредитний договір з банком не укладав та кошти за ним не отримував, оскільки копія паспорту, наданого позивачем до позовної заяви, містить його анкетні дані, однак фотокартка не його, зазначив, що паспорт був втрачений.

Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 25.01.2012 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та ОСОБА_1 був укладений договір № б/н, відповідно якому останньому надано кредит у розмірі 300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач не вносив своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками за його використання, а також іншими витратами, тому утворилась заборгованість, яка становить 11593 грн. 30 коп., яка складається з наступного:

- 3982,74 грн. - заборгованість за кредитом;

- 6582,31 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

а також штрафи, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 528,25 грн. - штраф (процентна складова).

Суд критично ставиться до наданих відповідачем доказів, як підтвердження того, що він не укладав договору, оскільки дані докази не доводять факту укладення договору позивачем саме з іншою особою, а не з ним.

Відповідно до положень ст. 204 ЦК України, якою встановлена презумпція правомірності правочину, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним.

Таким чином, підстави вважати, що відповідач не укладав кредитний договір з позивачем відсутні.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 627-629, 638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Таким чином, зважаючи на викладене, суд вважає, що оскільки строк погашення кредиту, передбачений умовами кредитного договору настав і відповідачем кошти не повернуті, тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 1054 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.01.2012 року в розмірі 11593 грн. 30 коп. (одинадцять тисяч пятсот девяносто три гривні 30 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" судові витрати в розмірі 1378 грн 00 коп. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Гончаренко