Справа № 182/5700/16-ц
Провадження № 2/0182/3959/2016
У Х В А Л А

Іменем України

21.10.2016 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Багрова А.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Адміністрації Малоархангельського району Орловської області Російської Федерації про стягнення збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Адміністрації Малоархангельського району Орловської області Російської Федерації та просить суд стягнути з відповідача завдані збитки в розмірі 13 000 000 руб., а саме: за будинок з господарськими будівлями, земельну ділянку 0,50 га., коня, трьох корів, овець, птахів, в дер. Озерки Глазуновського району Орловської області, що втрачені у звязку з репресіями в 1943 році в розмірі 596 500 руб., стягнути збитки за зруйнований батьківський будинок в дер. Каменка, Малоархангельського району, земельну ділянку 0,35 га в розмірі 596 5000 руб., також просить суд стягнути збитки за поновлення в громадянстві Російської федерації, переїзд та постійне місце проживання до батьківського будинку до дер. Каменка Мало архангельського району в розмірі 596 500 руб., стягнути збитки за невикористані пільги в розмірі 800 000 руб., збитки за невиплачену пенсію по інвалідності другої групи з 01.06.1994 року по 01.06.2017 року в розмірі 30 000руб за 276 місяців , що всього складає 8 280 000 руб. , стягнути витрати по судовим тяжбам в розмірі 596 500 руб., а також просить стягнути завдану моральну шкоду в розмірі 1 300 000 євро.

Відповідно до статті 414 ЦПК України передбачено, що підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 109 ЦПК України передбачено, що позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Статтею 110 ЦПК України передбачено, що позови про відшкодування шкоди, завданої майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред'являтися також за місцем завдання шкоди.

Поняття власності, яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу №1 , має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як майнові права, і, таким чином, як власність в цілях вказаного положення (Справа „Качко проти України рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 року п.22)

Частиною 1 ст. 75 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено, що підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 76 Закону України „Про міжнародне приватне право визначено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України; якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні; дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.

Статтею 77 Закону України „Про міжнародне приватне право встановлені підстави виключної підсудності судам України у справах з іноземним елементом.

Таким чином, виходячи з системного аналізу змісту норм ст.ст. 109, 110, 414 ЦПК України та ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" судам загальної юрисдикції України підвідомчі справи у спорах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України , а також у справах за участю іноземних фізичних осіб , що мають місце проживання в Україні, про відшкодування шкоди, але аж ніяк не за участю позивача фізичної особи громадянина України до юридичної особи відповідача, який є іноземним елементом і не має місцезнаходження в Україні, як це має місце в даному випадку щодо відшкодування шкоди завданої на території Російської Федерації

Відповідно до статті 45 Конвенції про правову допомогу й правових відносинах по цивільних, сімейним і кримінальним справам від 07.10.2002 року передбачено, що зобов'язання про відшкодування шкоди, крім інших, що випливають із договорів і, правомірних дій, визначаються по законодавству Договірної Сторони, на території якої мало місце дія або інша обставина, що послужила підставою для вимоги про відшкодування шкоди. Якщо причинитель шкоди й потерпілий є громадянами однієї Договірної Сторони, то застосовується законодавство цієї Договірної Сторони. По справах, згаданих у пунктах 1 і 2 справжньої статті, компетентним є суд Договірної Сторони, на території якої мало місце дія або інша обставина, що послужила підставою для вимоги про відшкодування шкоди. Потерпілий може подати позов також у суді Договірної Сторони, на території якої має місце проживання відповідач.

Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги зміст позовних вимог ОСОБА_1 щодо відшкодування шкоди за обставинами , діями та подіями, які стались на території Російської Федерації , суд дійшов до висновку про повернення позивачу позовної заяви на підставі п.4 ч. 3 статті 121 ЦПК України, оскільки в даному випадку за позовними вимогами ОСОБА_1 компетентним є суд Російської Федерації , а справа не підсудна Нікопольському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Керуючись п4. ч.3 ст.122, ст.ст. 208-210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву ОСОБА_1 до Адміністрації Малоархангельського району Орловської області Російської Федерації про стягнення збитків та моральної шкоди .

Розяснити ОСОБА_1, що за позовними вимогами про відшкодування шкоди компетентним є суд Російської Федерації.

Копію ухвали суду направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_2