Провадження № 2/229/1394/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 жовтня 2016 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря судового засідання Пантелєєвої Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, заінтересована особа відділ опіки та піклування Дружківської міської ради про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітній дитині без згоди батька,

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернулася до Дружківського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2, заінтересована особа орган опіки та піклування Дружківської міської ради про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітній дитині без згоди батька. У позові ОСОБА_1 зазначила, що вона ІНФОРМАЦІЯ_3 року народила сина ОСОБА_3. Батьком у свідоцтві про народження вказаний ОСОБА_2. 25 грудня 2015 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 і має бажання виїхати до Ізраїлю. Відповідач самоусунувся від вирішення будь-яких питань щодо дитини, отримати від нього згоду на виїзд дитини позивач не має можливості. За таких обставин позивач просить суд надати їй або її офіційному представникові дозвіл на вивіз до держави Ізраїль неповнолітньої дитини ОСОБА_3 без згоди батька на період з 20 жовтня 2016 року до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року, та надати їй або її офіційному представнику дозвіл оформлювати документи для тимчасового виїзду дитини.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином.

Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 12 грудня 2006 року.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.4 Закону України № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі

рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21 лютого 1990 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ст. 141 СК визначена рівність прав та обов'язків батьків відносно дитини.

У відповідності до вимог ст.ст.7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Таким чином, виїзд неповнолітнього громадянина України при відсутності згоди одного з батьків здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Через відсутність можливості отримати відповідну згоду від батька неповнолітній ОСОБА_3 позбавлений можливості здійснювати тимчасовий виїзд за кордон для відпочинку, оздоровлення, розширення кругозору.

Суд вважає, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків і зловживає своїми батьківськими правами, оскільки не забезпечує дитині повноцінного розвитку, відпочинку, перешкоджаючи своїми діями повноцінному фізичному, моральному, інтелектуальному, духовному, соціальному розвитку дитини. Дії відповідача як батька суперечать інтересам дитини, порушують його права, гарантовані міжнародним та національним законодавством.

Позивач просить суд надати їй або її офіційному представникові дозвіл на вивіз дитини, разом з тим чинним законодавством передбачена можливість надання дозволу саме неповнолітній дитині на виїзд за кордон. Суд, з метою забезпечення гарантованих державою прав та інтересів дитини, вважає за можливе надати дозвіл неповнолітній дитині на виїзд за межі України без згоди одного з батьків до держави Ізраїль.

Разом з тим, суд вважає, що період, на який надається такий дозвіл, повинен бути обмежений досягненням дитиною 16-літнього віку, оскільки обмеження виїзду за кордон без згоди одного з батьків встановлено законодавством України до досягнення 16 років. В задоволенні решти позову суд вважає за необхідне відмовити.

Оскільки у судовому рішенні зазначена країна, в яку тимчасово виїжджає дитина, а також встановлений період, суд вважає, що права батька дитини щодо можливості спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, передбачені ст.ст. 153, 157 СК України, не порушені.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 223-226 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, заінтересована особа відділ опіки та піклування Дружківської міської ради про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітній дитині без згоди батька задовольнити частково.

Надати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозвіл на тимчасовий виїзд за межі території України без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 з 20 жовтня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року до держави Ізраїль.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, або її офіційному представникові дозвіл на оформлення документу для тимчасового виїзду за межі території України неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька дитини ОСОБА_2.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С. О. Рагозіна