Ухвала

іменем україни

13 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Колодійчука В.М., Фаловської І.М.

розглянувши в судовому засіданні заяву ОСОБА_3, подану представником - ОСОБА_4, про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 13 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 03 листопада 2014 року, позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 24 331 грн. 38 коп. Розподілено судові витрати.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 03 листопада 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У жовтні 2015 року представник ОСОБА_3 звернувся до суду касаційної інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якому посилаючись на те, що при постановленні ухвали від 25 березня 2015 року, не вирішено питання судових витрат, які відповідач поніс при поданні касаційної скарги, просить вирішити питання судових витрат у справі.

Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

У ч. 5. ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 345 ЦПК України в ухвалі суду касаційної інстанції зазначаються наслідки розгляду касаційної скарги, які формулюються у резолютивній частині із зазначенням висновку суду касаційної інстанції, розподілу судових витрат, строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

З аналізу наведених вище норм процесуального права можна дійти висновку про те, що суд касаційної інстанції перерозподіляє судові витрати лише у випадку, якщо спір вирішено на користь однієї із сторін у справі (позов вирішено по суті) і справа не передається на новий судовий розгляд, а ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року справу передано на новий апеляційний розгляд, у зв'язку із чим ч. 5. ст. 88 ЦПК України не застосовується.

Отже, питання судових витрат вирішується судом при новому розгляді справи.

Керуючись ч. ч. 1, 5 ст. 88, п. 8 ч. 1 ст. 345 ЦПК України , колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

У задоволенні заяви ОСОБА_3, подану представником - ОСОБА_4, про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук

І.М. Фаловська