ухвала

іменем україни

28 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Ступак О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного сільськогосподарського товариства «Надія» до ОСОБА_4 про поновлення договору оренди, за касаційною скаргою Публічного акціонерного сільськогосподарського товариства «Надія» на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 19 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 30 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року Публічне акціонерне сільськогосподарське товариство «Надія» (далі - ПАСТ «Надія») звернулося до суду із позовом, свої вимоги обґрунтовуючи тим, що між ПАСТ «Надія» та відповідачем 01 вересня 2005 року укладено договір оренди № 1107 земельної ділянки загальною площею 1,713 га, розташованої на території Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області.

Згідно із договором ОСОБА_4 передала ПАСТ «Надія» в оренду до 01 вересня 2015 року вказану вище земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, проте ПАСТ «Надія» після закінчення строку дії договору ПАСТ «Надія» продовжує користуватися спірною земельною ділянкою та виконувати договірні зобов'язання.

Позивач вважає, що оскільки ОСОБА_4 не направила лист-повідомлення про заперечення поновлення договору оренди, то договір оренди землі поновився автоматично. ПАСТ «Надія» добросовісно очікувало від ОСОБА_4 укладення додаткової угоди до договору.

Посилаючись на те, що 29 грудня 2015 року ПАСТ «Надія» направили ОСОБА_4 проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, однак у місячний термін ОСОБА_4 не уклала з ПАСТ «Надія» додаткової угоди та зволікає з її укладанням, що порушує права ПАСТ «Надія», позивач просило визнати договір оренди землі поновленим на той самий строк і на тих самих умовах.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 19 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 30 травня 2016 року, у задоволенні позову Публічного акціонерного сільськогосподарського товариства «Надія» до ОСОБА_4 про поновлення договору оренди відмовлено.

У касаційній скарзі ПАСТ «Надія» просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій та передати справу на новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, враховуючи правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2027цс15, виходив з того, що позивачем порушено порядок передбачений для поновлення строку дії договору, що визначений в ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, про те, що договір оренди землі вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, оскільки ПАСТ «Надія» використовувало земельну ділянку після закінчення строку дії договору оренди, а лист-повідомлення відповідача про заперечення у поновленні договору оренди землі на адресу ПАСТ «Надія» не надходило, є безпідставними та спростовуються встановленими у справі обставинами.

Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_4 належить земельна ділянка загальною площею 1,713 га, що розташована на території Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району та області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

01 вересня 2005 року ОСОБА_4 та Закрите акціонерне сільськогосподарське товариство «Надія» (далі - ЗАСТ «Надія»), правонаступником якого є ПАСТ «Надія», уклали договір оренди землі, згідно з яким вказана вище земельна ділянка передана ЗАСТ «Надія» в оренду строком на 10 років, а договір зареєстровано Кіровоградським районним відділом земельних ресурсів 01 вересня 2005 року за № 1107.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Для розірвання договору сторона, яка бажає розірвати договір, повинна повідомити іншу сторону про свій намір не пізніше ніж за 180 календарних днів до закінчення строку дії договору. У разі відсутності письмових заперечень (листа-повідомлення) з боку кожної із сторін до (після) закінчення строку дії договору, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах.

Пунктом 12.2 договору передбачено, що підставою розірвання договору є закінчення його строку.

10 березня 2015 року, тобто, до закінчення дії договору, ОСОБА_4 надіслала лист та повідомила ПАСТ «Надія» про відмову продовжувати термін дії договору оренди землі по закінченню строку дії договору.

17 березня 2015 року вказаний лист отримано ПАСТ «Надія».

У листопаді 2015 року ПАСТ «Надія» зібрало врожай і земельною ділянкою не користується.

28 грудня 2015 року ПАСТ «Надія» направило на адресу ОСОБА_4 лист-повідомлення про поновлення терміну дії договору оренди землі та додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди землі, які отримано ОСОБА_4 30 грудня 2015 року.

Так, у ч. 1 ст. 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Права наймача, що встановлені ст. 777 ЦК України, є переважними, тобто за своєю правовою природою вони є привілеями носіями таких прав, який має перевагу на укладення відповідних договорів перед третіми особами.

За відсутності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі з попереднім добросовісним орендарем та за відсутності попереднього повідомлення останнього щодо наміру укладення нового договору оренди з новим орендарем, право особи на реалізацію свого переважного права, що передбачено ст. 777 ЦК України та ст. 33 Закону України «Про оренду землі», буде порушено, а така поведінка орендодавця відносно попереднього орендаря буде недобросовісною.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 23 листопада 2016 року у справі № 6-2540цс16.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного сільськогосподарського товариства «Надія» відхилити.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 19 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 30 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко О.В. Ступак І.М. Фаловська