Справа № 444/1137/16-ц
Провадження № 2/444/623/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

05 липня 2016 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мартинишин Я. М.,

при секретарі Гербут Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Львівської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватного нотаріуса ОСОБА_2 районного округу Львівської області ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання за ним права власності на нерухоме майно.

Свої позовні вимоги, які позивач підтримав в судовому засіданні, мотивує тим, що16 січня 2003 року померла його тітка, ОСОБА_4.

Після смерті моєї тітки залишилося наступне спадкове майно: частка у квартирі №5 в буд № 4 на пл. Вічевій, яка належала позивачу та померлій на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 24.02.1994 року на праві спільної сумісної власності. Після смерті ОСОБА_4 інших спадкоємці крім нього не було, оскільки тітка своєї сім»ї не мала. Після її смерті позивач залишився проживати у даній квартирі та утримувати квартиру.Через необізнаність у законодавстві тітка позивача не склала заповіту, бо вважала, що коли Позивач з нею проживає то має право на дану квартиру. Коли позивач звернувся до нотаріальної контори то отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не довів родинних відносин.

З 1992 року позивач проживає в даній квартирі та проживав там разом з тіткою до дати її смерті.Вони разом приватизували згадану вище квартиру, що стверджується свідоцтвом. Ніхто крім позивача за оформленням свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 не звертався. А Тому , просить позов задоволити.

Позивач в судове засідання не прибув , однак на адресу суду подав письмову заяву, якою позовні вимоги підтримав та просив суд справу розглядати за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, однак, відповідачем ОСОБА_2 міською радою надіслано до суду лист про розгляд справи у відсутності їх представника.

Третя особа, приватний нотаріус ОСОБА_2 районного округу Львівської області ОСОБА_3 на адресу суду подала листа, в якому просила суд справу розглядати за ї відсутності.

А тому, судом оглянуто матеріали справи та письмові заяви сторін та вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не зявились, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку .

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

16 січня 2003 року померла, ОСОБА_4, що стверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису від 02.03. 2016р.

Померлій ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 24.02.1994 року на праві спільної сумісної власності належала частка у квартирі №5 в буд № 4.

З пояснень позивача вбачається, що після смерті ОСОБА_4 інших спадкоємці крім позивача не було, оскільки тітка своєї сім»ї не мала. Після її смерті Позивач залишився проживати у даній квартирі та утримувати квартиру.Через необізнаність у законодавстві ОСОБА_4 не склала заповіту, бо вважала, що коли позивач з нею проживає то має право на дану квартиру.

Позивач звернувся до нотаріальної контори то отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не довів родинних відносин з померлою, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.05.2016 року.

З 1992 року ОСОБА_1Р проживає з в даній квартирі та проживав там разом з тіткою до дати її смерті, що стверджується довідкою КП «ОСОБА_2 МВУЖКГ» від 08.04.2016 року .

Позивач та померла ОСОБА_4 разом приватизували згадану вище квартиру, що стверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 24.02.1994 року.

ОСОБА_5 змінив прізвище на «Яріш» що ствержується свідоцтвом про зміну імені від 25.07.2013р. серія І-СГ № 014598 виданим Відділом РАЦС Реєстраційної служби ОСОБА_2 РУЮ у Львівській області.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно ст.529 Цивільного кодексу Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти дружина і батьки померлого.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу Української РСР при відсутності першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі коли всі спадкоємців першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід і бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері(друга черга) інші черги відсутні.

Згідно до ст.549 Цивільного кодексу Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Суд приходить до висновку, що на час дії згаданого Кодексу прийняти спадщини не міг, хоча фактично майном користувався.

З 01.01.2004 року вступив дію Цивільний кодекс України відповідно до п.4-5 Прикінцевих та перехідних положень якого цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов»язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини.

Позивач звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус в письмовій формі мені відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, оскільки моя мати такого права належним чином не зареєструвала.

Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз»яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом встановленого строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Для оформлення спадщини позивачу необхідно визначити частки співвласників у спільній сумісній власності.

У відповідності до ст.370 ч.2 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст.328 ЦК України встановлено, що право власності, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності невстановлена судом.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст.10,57,60,212-215,218,294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визначити частки співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру №5 в будинку №4 на пл..Вічева, в м.Жовква Львівської області :

за ОСОБА_1 ? частку,

за ОСОБА_4 ? частку .

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 померлої 16.01.2003 року, право власності на ? частину квартири №5 в будинку №4 на пл.Вічевій в м.Жовква , Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи,які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Жовківський районний суд.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Мартинишин Я. М.