Справа № 164/1784/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2016 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Ониско Р.В,

при секретарі Шолом С.І.

з участю стягувача ОСОБА_1,

представника боржника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про скасування судового наказу, виданого 23 вересня 2016 року Маневицьким районним судом Волинської області за заявою стягувача ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини з боржника ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

06.10.2016 року до Маневицького районного суду Волинської області із зявою про скасування судового наказу від 23 вересня 2016 року звернувся боржник ОСОБА_3. В вказаній заяві зазначив, що незгідний з судовим наказом Маневицького районного суду Волинської області від 23 вересня 2016 року, так як суд не врахував про те, що він є інвалідом 3-ї групи і хворіє на захворювання печінки, не працює, не має доходу та проживає спільно з матірю яка пенсіонер. А тому судом було невраховано вимоги п.2 ч.1 ст. 182 СК України.

В судове засідання боржник ОСОБА_3 незявився та просив розглянути справу без його участі, так як він не може зявитись в судове засідання за станом здоровя.

В судовому засіданні представник боржника ОСОБА_2 підтримала вимоги зазначені в заяві про скасування судового наказу та просила суд скасувати судовий наказ. Також пояснила, що на даний час ОСОБА_3 не являється інвалідом, оскільки закінчився термін інвалідності, про те він подав документи на МСЕК. Для визначення групи інвалідності.

В судовому засідання стягувач ОСОБА_1 на заявлених вимогах наполягала та пояснила, що ОСОБА_3 проживає по сусідству з нею. Він постійно зловживає спиртними напоями. Має в своєму господарстві трактор та заробляє кошти шляхом обробітку земельних ділянок громадянам. Також він займається будівельними роботами за що отримує доход. Участі в утриманні дитини майже не приймає, хоча має таку можливість, оскільки на придбання спиртного у нього є кошти. За останніх декілька місяців на утримання дитини дав лише 150 гривень.

Суд вислухавши пояснення представника боржника, стягувача приходить до висновку, що в задоволенні заяви про скасування судового наказу необхідно відмовити. Так судом встановлено, що на момент винесення судового наказу та розгляду заяви про скасування судового наказу боржник ОСОБА_3 не являється інвалідом, отримує доходи обробляючи земельні ділянки громадянам на тракторі, що перебуває в його користуванні, виконує будівельні роботи по найму, за що також отримує доход, а тому має можливість сплачувати аліменти. Судом також враховано, що боржнику судовим наказом визначено сплачувати аліменти в мінімальному розмірі, тобто в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Боржник проживає з матірю, яка являється пенсіонером та отримує пенсію, а тому має кошти на своє утримання. Судом враховано, що боржник хворіє на захворювання печінки, про те на даний час не являється інвалідом, а рашіше йому було призначено 3-ту групу інвалідності, що не позбавляло боржника реалізувати право на працю. На даний час боржник є працездатним.

Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що заяву про скасування судового наказу слід залишити без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 105 ЦПК України боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до нього документів подати заяву про його скасування.

З матеріалів справи вбачається, що копію судового наказу боржник отримав 01 жовтня 2016 року, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням, а заяву про скасування судового наказу подав 06 жовтня 2016 року. Таким чином, заява про скасування судового наказу подана у строк, передбачений ч. 1 ст. 105 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 105-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 про скасування судового наказу залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя районного суду Р.В. Ониско.