Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.08.2016 Справа №607/1831/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Дзюбича В.Л.

з участю секретаря Грабської Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні гаражем, зобов»язання звільнити гараж АДРЕСА_2 та передати ключі від нього та позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Серкізовської Тетяни Леонідівни, третіх осіб приватного малого підприємства Спортклуб «Смок», ОСОБА_8, господарського суду Тернопільської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про витребування гаража АДРЕСА_2 та скасування запису про державну реєстрацію права власності на гараж,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4 про зобов»язання звільнити гараж АДРЕСА_2 та передати ключі їй від нього, посилаючись на те, що вказаний гараж належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 08.11.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Серкізовською Т.Л., реєстраційний номер 1178. Відповідачі самовільно зайняли вказаний гараж та ігнорують вимоги позивача про його звільнення, чим порушують вимоги ст.41 Конституції України, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України.

ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1, реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Серкізовської Т.Л., третіх осіб приватного малого підприємства Спортклуб «Смок», ОСОБА_8, господарського суду Тернопільської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4 про витребування гаража АДРЕСА_2 та скасування запису про державну реєстрацію права власності на гараж за ОСОБА_1 В обґрунтування своїх вимог зазначила, що згідно наказу голови господарського суду Тернопільської області № 116 від 19.09.2004 року за нею закріплено 4-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 04.07.2007 року визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 285 від 21.03.2005 року в частині передачі у власність ПМП Спортивний клуб "Смок" прибудованого гаража АДРЕСА_2 та визнано недійсним свідоцтво про право власності на прибудований АДРЕСА_2 від 17.10.2005 року, видане Тернопільським МБТІ ПМП Спортивний клуб «Смок» на підставі рішення №285 від 21.03.2005 року та скасовано державну реєстрацію права власності на гараж за ПМП Спортивний клуб «Смок». Даним рішенням встановлено факт належності АДРЕСА_2 до складової АДРЕСА_1, що в загальному складає площу 127,1 кв.м.

Також зазначила, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 20.12.2007 року визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1263 від 05.09.2007 року щодо передачі товариству індивідуальних забудовників «Добробуд» АДРЕСА_2, та зобов'язано ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати гараж АДРЕСА_2, як невід'ємну складову частини квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2

Позивач вказала, що її сім'я користується даним нежитловим приміщенням з 30.12.2003 року і до даного часу, тобто майно не вибувало з її володіння, крім того, ними сплачуються витрати на утримання будинку та прибудинкової території, як власником квартири та гаража (кладової) АДРЕСА_2. Однак їй стало відомо, що 03.07.2013 року державним реєстратором Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області на підставі свідоцтва про право власності на АДРЕСА_2 виданого 17.10.2005 року, яке судом було визнане недійсним, та рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 285 від 21.03.2005 року, скасованого судом, незаконно внесено запис про реєстрацію за ПМП Спортивний клуб «Смок» права власності на будівлю АДРЕСА_2, який 08.11.2013 року неправомірно відчужено ОСОБА_8 з реєстрацією на нього права власності та згодом продано ОСОБА_1 та зареєстровано за нею право власності.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1- ОСОБА_9 позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав із мотивів, викладених в позовній заяві. Відносно позову ОСОБА_2 заперечив та просить у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що спірний гараж АДРЕСА_2 не є невід»ємною частиною квартирою АДРЕСА_1, яка належить відповідачам, що стверджується ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних у кримінальних справ від 29.06.2016 року та правомірно набутий позивачем ОСОБА_1

Представник позивача ОСОБА_2 та третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4-ОСОБА_4 у судовому засіданні відносно позову ОСОБА_1 заперечив, позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав та просить їх задовольнити в повному об»ємі.

Інші особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з»явились, не повідомивши причин неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані докази по справі, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до п.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

21 серпня 1996 року між арбітражним судом Тернопільської області(правонаступник Господарський суд Тернопільської області) як замовником квартир, та управлінням житлово-комунального господарства Тернопільської області державної адміністрації, як замовником будівництва було укладено договір про пайову участь у будівництві 40-квартирного житлового будинку АДРЕСА_1, згідно умов якого арбітражним судом Тернопільської області перераховуються управлінню житлово-комунального господарства Тернопільської області кошти в сумі 56 690 грн. для будівництва та виділення в цьому будинку чотирьохкімнатної квартири, загальною площею 127,1 кв.м. В процесі будівництва на підставі договору від 02 вересня 1999 р. про дольову участь у будівництві 40 квартирного житлового будинку АДРЕСА_1, Управління капітального будівництва облдержадміністрації зобов'язалось перерахувати управлінню житлово-комунального господарства облдержадміністрації кошти у сумі 25000 на будівництво вказаної 4-х кімнатної квартири площею 127,1 кв.м.

В подальшому, за умовами трьохстороннього договору від 18.06.2001 року, укладеного між товариством індивідуальних забудовників «Добробуд», як "замовником-інвестором", арбітражним судом Тернопільської області, як "замовником квартири" та управлінням житлово-комунального господарства Тернопільської облдержадміністрації, як "пайовиком" було узгоджено розміри та нумерацію квартир і ТІЗ «Добробуд» зобов'язався передати "замовнику квартир" квартиру АДРЕСА_1 та вбудований в будинок гараж, площею 18 кв. м., замість квартири загальною площею 127,1 кв.м.

Відповідно до листа голови Господарського суду Тернопільської області від 27.07.2001 року №720, адресованого ТІЗ «Добробуд» та управлінню житлово-комунального господарства облдержадміністрації, замовник квартири просить внести зміни в умови договору шляхом виключення умови щодо передачі замовнику квартир гаража, залишивши тільки квартиру площею 127,1 кв.м., враховуючи, що перераховані згідно укладеного між управлінням і судом 20.08.1996 року кошти виділені з державного бюджету тільки на придбання 4-х кімнатної квартири площею 127,1 кв.м. і на інші цілі не виділялися, так як згідно ст.44 Закону України "Про статус суддів" за рахунок державного бюджету може бути придбана тільки квартира або будинок.

За умовами договору від 19.09.2001 року про внесення змін до договору від 18.06.2001 року "Про виділення замовнику квартири - Арбітражному суду Тернопільської області у зв'язку з заміною замовника будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1", спірне гаражне приміщення виключено з тексту пунктів II.1 та II.2 договору. Вказані зміни погоджені та підписані уповноваженими посадовими особами Господарського суду Тернопільської області, ТІЗ «Добробуд» та управління житлово-комунального господарства Тернопільської облдержадміністрації, що не заперечується сторонами.

Відповідно до наказу голови господарського суду Тернопільської області № 116 від 19.09.2001 року за ОСОБА_2 закріплено 4-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням зборів господарського суду від 11.12.2003 року на підставі рішення виконкому Тернопільської міської ради №1515 від 30.12.2003 року ОСОБА_2 на склад сім»ї 4 особи видано ордер № НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_1.

Згідно Акту прийомки-передачі квартири АДРЕСА_1 від 20.09.2004 pоку, комісія у складі: голови та виконроба ТІЗ «Добробуд», голови правління ВАТ "РБУ-4" та голови Господарського суду Тернопільської області передали замовнику квартиру АДРЕСА_1 з наступними технічними характеристиками: загальна площа(фактична) - 108 м.кв., в тому числі - житлова - 58,8 м.кв., допоміжна - 4,3 м.кв., літня - .9 м.кв., кількість кімнат -4. поверх - 5.

Згідно рішення Тернопільського міськвиконкому № 596 від 03.06.2004 року «Про внесення змін в рішення виконавчого комітету від 10.03.2004 року № 197 нумерація вказаного будинку змінена з АДРЕСА_1.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 04.07.2007 року визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 285 від 21.03.2005 року в частині передачі у власність ПМП Спортивний клуб "Смок" прибудованого АДРЕСА_2 загальною площею 17,2 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 та визнано недійсним свідоцтво про право власності на прибудований АДРЕСА_2 від 17.10.2005 року видане Тернопільським МБТІ на підставі рішення виконкому Тернопільської міської ради № 285 від 21.03.2005 року та скасовано державну реєстрацію права власності на вказаний об»єкт нерухомості за ПМП Спортивний клуб «Смок». Даним рішенням встановлено факт належності АДРЕСА_2 до складової АДРЕСА_1, що в загальному складає площу 127,10 кв.м.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 20.12.2007 року визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1263 від 05.09.2007 року щодо передачі товариству індивідуальних забудовників «Добробуд» АДРЕСА_2, та зобов'язано ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації » зареєструвати АДРЕСА_2, як невід'ємну складову частини квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2, однак вказане рішення в цій частині скасовано рішенням апеляційного суду Львівської області від 08.12.2015 року.

Рішенням державного реєстратора Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області №3633513 від 03.07.2013 року за ПМП Спортивний клуб "Смок" (м. Тернопіль пр. Злуки 37/104, ) зареєстровано право власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_2.

Згідно договору купівлі-продажу, укладеного 25.10.2013 року за №1089 між ПМП Спортивний клуб "Смок" та ОСОБА_8 вказане нежитлове приміщення відчужене останньому і рішенням державного реєстратора Серкізовської Т.Л., приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу, від 25.10.2013року за №7235809 проведено державну реєстрацію нежитлового приміщення АДРЕСА_2 за ОСОБА_8

08.11.2013 року згідно договору купівлі-продажу №1178 нежитлове приміщення АДРЕСА_2 придбане ОСОБА_1 та зареєстроване за нею рішенням державного реєстратора державного реєстратора Серкізовської Т.Л., приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу від 08.11.2013 р. за №7756410 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.11.2015 року задоволено позов ОСОБА_2 та скасовано рішення державного реєстратора Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області №3633513 від 03.07.2013 року про реєстрацію за ПМП Спортивний клуб "Смок" права власності на нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1; визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу цього нежитлового приміщення №1089 від 25.10.2013 року, укладений між ПМП Спортивний клуб "Смок" та фізичною особою ОСОБА_8; скасовано рішення державного реєстратора Серкізовської Т.Л. приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу від 25.10.2013 року №7235809 про державну реєстрацію за ОСОБА_8 права власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_2; визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 № 1178 від 08.11.2013 року укладений між фізичною особою ОСОБА_8 та фізичною особою ОСОБА_11, а також рішення державного реєстратора про державну реєстрацію за ОСОБА_11 права це нежитлове приміщення.

Вказане рішення суду першої інстанції скасоване рішенням Апеляційного суду Львівської області від 01.03.2016 року, яке ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.06.2016 року залишено без змін.

Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ(майно),яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних прав людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як слідує із рішення Апеляційного суду Львівської області від 01.03.2016 року, 16.07.2001 року між ТІЗ «Добробут» та ПМП Спортклуб «Смок» укладено угоду про будівництво 15 гаражів, як окремих об»єктів будівництва, в тому числі і спірного гаражного приміщення АДРЕСА_2, 66а (на даний час - 81а) (п.1 угоди) з повною оплатою вартості цих гаражів "Дольовиком" до 1 грудня 2007 року відповідно до додаткової угоди від 02.03.2004р. Станом на 29 березня 2007 року ПМП Спортклуб «Смок» провело повну оплату ТІЗ вартості будівництва гаражних приміщень, в тому числі за спірне гаражне приміщення, а отже отримало права вимоги на спірне нежитлове приміщення, на яке пізніше було зареєстровано у встановленому законом порядку право власності.

Таким чином, суд дійшов до висновку, з яким повністю погодилась колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй ухвалі від 29.06.2016 року, про те, що спірний АДРЕСА_2,81 - загальною площею 17,2 кв.м., є окремим об'єктом нерухомості та не увійшов до квартири АДРЕСА_1 за тією ж адресою, як її невід'ємна складова частина.

Наведене підтверджується також інформаційною довідкою №42466349 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якої квартира АДРЕСА_1, 1/4 частина якої належить позивачці ОСОБА_2 має загальну площу 107,6 кв.м., а не 127,1 кв.м. Відомості про те, що спірне гаражне приміщення АДРЕСА_2 є складовою частиною належної ОСОБА_2 квартири у вказаній довідці - відсутні.

У відповідності до положень ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухому речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена(створена)особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Права власності на нерухоме майно підтверджується правовстановлюючими документами, перелік яких визначений у «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на на майно», затвердженому Постановою КМУ від 22 червня 2011 p. N 703.(в редакції постави від 21 листопада 2012 р. N 1156), який прийнятий відповідно до ст. 15 Закону У країн державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Так, згідно п. 26 зазначеного Порядку для проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно та інші документи, визнані Порядком.

Відповідно до пп.7 п.27 Порядку таким документом є свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією до набрання чинності цим Порядком.

Як вбачається із матеріалів справи, право власності позивача ОСОБА_1 на нежитлове приміщення-гараж АДРЕСА_2 загальною площею 17,2 кв.м. підтверджується договором купівлі-продажу гаража від 08.11.2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Серкізовською Т.Л. за реєстром №1178 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на вказаний об»єкт нерухомості, зареєстрований за нею рішенням державного реєстратора державного реєстратора-приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Серкізовської Т.Л. від 08.11.2013 року за №7756410 .

Звертаючись з вказаним позовом до суду з підстав, визначених ст.388 ЦК України, ОСОБА_2 посилається на те, що спірне майно вибуло із її володіння незаконно шляхом прийняття Тернопільською міською радою рішень №285 від 21.03.2005 року про передачу у власність ПМП Спортивний клубу «Смок» прибудованого АДРЕСА_2 та № 1263 від 05.09.2007 року про передачу належного їй спірного гаража у власність ТІЗ «Доборобуд», які скасовані рішеннями Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області. Водночас позивачем ОСОБА_2 не представлено суду жодних доказів на підтвердження того, що право власності на спірну нерухомість- гараж АДРЕСА_2 було зареєстроване за нею у встановленому законом порядком, а судові рішення суду першої інстанції, на які посилається ОСОБА_2, скасовані відповідними рішеннями судів апеляційної інстанції. За таких обставин, аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позивач ОСОБА_1 є добросовісним набувачем спірного нежитлового приміщення- АДРЕСА_2 загальною площею17,2 кв.м., який придбаний та зареєстрований за нею на підставі договору купівлі-продажу гаража від 08.11.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Серкізовською Т.Л. за реєстром №1178, що на даний час є чинним, а тому в установленому законом порядку має право на звернення до суду за захистом свого порушеного права шляхом усунення перешкод у користуванні належною їй власністю, позивачем ОСОБА_2 не представлено суду будь-яких доказів, які підтверджують факт правомірності володіння та користування нею спірним нежитловим приміщенням, а тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити, усунути перешкоди у користуванні належним їй гаражем АДРЕСА_2, зобов»язавши відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4 звільнити вказаний гараж та передати ключі від нього ОСОБА_1, у задоволенні позову ОСОБА_2 про витребування АДРЕСА_2 та скасування запису про державну реєстрацію права власності на гараж слід відмовити за безпідставністю.

В силу ст.88 ЦПК України із відповідачів ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4 слід стягнути в користь позивача ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн. в рівних частках по 60,90 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 60, 88, 209 ч.1, 2; 213-215, 217, 218, 223, 294 ч.1, 295 ЦПК України, ст.41 Конституції України, ст.ст. 182,316, 331 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні гаражем, зобов»язання звільнити гараж АДРЕСА_2 та передати ключі від нього-задовольнити.

Зобов»язати відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 усунути перешкоди у користуванні гаражем АДРЕСА_2, звільнити вказаний гараж та передати ключі від нього ОСОБА_1.

Стягнути зі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 243,60 грн. в рівних частках по 60,90 грн. з кожного.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Серкізовської Тетяни Леонідівни, третіх осіб приватного малого підприємства Спортклуб «Смок», ОСОБА_8, господарського суду Тернопільської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про витребування гаража АДРЕСА_2 та скасування запису про державну реєстрацію права власності на гараж-відмовити.

Копія рішення направити особам, які брали участь у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий В.Л. Дзюбич