ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/3424/16-ц
номер провадження 4-с/695/34/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Степченка М.Ю.,

при секретарі Розпутній І.Г.,

розглянувши у судовому засіданні скаргу ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулося в суд зі скаргою на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Скаржник обґрунтовує скаргу тим, що на підставі виконавчого листа № 2-4392-2010 від 23.02.2011р., виданого Золотоніським міськрайонним судом, у ВДВС Золотоніського МРУЮ було відкрите виконавче провадження № 49500967 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» боргу в сумі 12 842,27 грн. Державним виконавцем Золотоніському МРВДВС ГТУЮ у Черкаській області Щербатюк Л.О. в порядку виконання судового рішення не в повному обсязі проведено виконавчі дії щодо пошуку майна та коштів боржника, виконавець не звернувся до суду з поданням про розшук боржника та обмеження його у праві виїзду за межу України та передчасно винесено постанову від 29.09.2016р. про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Представник скаржника в судове засідання не прибув, направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Субєкт оскарження державний виконавець Золотоніського МРВДВС ГТУЮ у Черкаській області Щербатюк Л.О. в судове засідання не зявилася, скерувала до суду заперечення, де вимоги скарги не визнала та заперечувала з приводу її задоволення з тих підстав, що боржнику було надано добровільний термін до 04.09.2015 року для добровільного виконання рішення суду. Рішення суду в добровільному порядку не виконано. Державним виконавцем направлено запити щодо розшуку майна боржника. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно речових прав на праві приватної власності за боржником не зареєстровано. Державним виконавцем було здійснено виїзд по місцю проживання боржника, вказаному в виконавчому документі. Боржник за вказаною у виконавчому документі адресою, не проживав. Майна, належного ОСОБА_2 та на яке можна було б накласти стягнення, не виявлено. Згідно даних АІС «Автомобіль» ВДАІ УМВС України в Черкаській області за боржником не зареєстровано транспортних засобів. Згідно довідки Державного реєстру речових прав нерухомого майна на праві приватної власності за боржником не зареєстровано. Згідно інформаційних довідок, наданих ОДПІ та УПФУ боржник ніде не працює та не отримує пенсію. Державним виконавцем здійснено всі заходи щодо розшуку майна боржника, які виявилися безрезультатними. Державний виконавець вважає, що у скарзі не наведено достатніх підстав для скасування вищеназваної постанови, а саме рішення є законним, обґрунтованим та не підлягає скасуванню.

Суд, дослідивши скаргу та долучені до неї документи, заперечення державного виконавця, вважає, що вимоги скарги підлягають до задоволення з наступних підстав:

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Частиною 1 ст. 14 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У ч. 2 ст. 387 ЦПК України зазначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

У п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз'яснено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 11 вказаного Закону), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 7 ст. 12 вказаного Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом: одержувати безоплатну від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах; звертатися до суду з поданням про розшук боржника ? фізичної особи чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника ? фізичної особи; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; здійснювати інші повноваження, передбачені Законом.

Відповідно до п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5 (далі ? Інструкція), організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Згідно з вимогами ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повинен оголосити розшук боржника, якщо боржник за місцем реєстрації не проживає, звернутись з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника.

Відповідно до п. 8 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Таким чином, суд вважає, що державним виконавцем були вчинені не всі виконавчі дії, необхідні для належного виконання рішення, матеріали справи не містять доказів звернення до вказаних державних установ і акт державного виконавця про відсутність за місцем проживання боржника майна, на яке можливо звернути стягнення, відсутні докази звернення з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду чи докази дій, направлених на розшук боржника. Тому постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні № 49500967 від 29.09.2016 року належить визнати неправомірним та скасувати оскаржувану постанову, як передчасно винесену.

Керуючись ст.ст. 383-387, п.27, ч. 1. ст. 293 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинна на момент винесення оскаржуваної постанови, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ПАТ «ВіЕйБі Банк» задовольнити.

Визнати рішення державного виконавця Золотоніському МРВДВС ГТУЮ у Черкаській області Щербатюк Л.О. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні № 49500967 від 29.09.2016 року неправомірним.

Скасувати постанову державного виконавця Золотоніському МРВДВС ГТУЮ у Черкаській області Щербатюк Л.О. про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні № 49500967 від 29.09.2016 року.

Зобовязати державного виконавця Золотоніському МРВДВС ГТУЮ у Черкаській області Щербатюк Л.О. поновити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-4392/2010 від 23.02.2011 року, виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості в сумі 12 842,27 грн.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

СУДДЯ: М.Ю. Степченко