Справа №2/489/2378/16
УХВАЛА

23 вересня 2016 р. суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Губницький Д.Г. стосовно позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Стеліан про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 р. ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, який обґрунтувала, що шлюб із відповідачем зареєструвала 26 серпня 2014 р. в Румунії, дітей та спільного майна не мають. Подружні відносини припинені з березня 2016 р.

Адресою подружжя в позові зазначене реєстрація місця проживання позивачки, що вбачається з копії її паспорту громадянки України провулок 2 Бульварний, 14/1.

Згідно довідки з адресно довідкового бюро відповідач не зареєстрований у Миколаївській області.

Статтею 16 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Право на шлюб визначається особистим законом кожної з осіб, які подали заяву про укладення шлюбу.

Статтею 55 Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року № 2709-IV (далі - Закон № 2709-IV) передбачено, що право на шлюб визначається особистим законом кожної з осіб, які подали заяву про укладення шлюбу. У разі укладення шлюбу в Україні застосовуються вимоги Сімейного кодексу Українищодо підстав недійсності шлюбу.

За змістом ст. 58 Закону № 2709-IV шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Шлюб між іноземцями, шлюб між іноземцем та особою без громадянства, шлюб між особами без громадянства, що укладені відповідно до права іноземної держави, є дійсними в Україні.

Шлюб між сторонами, як вбачається з копії свідоцтва про шлюб між сторонами, та копії його нотаріально засвідченого перекладу, зареєстрований в Румунії 26 серпня 2014 р. в м. Джурджу, актовий запис №199 складений відділом РАЦС управління м. Джурджу.

Згідно із частинами 1, 2 статті 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання.

Згідно з ч. 1 ст. 62 Закону України «Про міжнародне приватне право» вибір права, передбачений ч. 2 ст. 60 та ст. 61 цього Закону, має бути здійснений у письмовій формі або явно випливати з умов шлюбного договору. Угода сторін про вибір права, що укладена в Україні, має бути нотаріально посвідчена.

Разом з тим, доказів, що при укладанні шлюбу або надалі для правових наслідків даного шлюбу подружжя обрало право України не зазначено, відповідач не має зареєстрованого місця проживання з позивачкою, не зазначено в позові і того як з правом України подружжя має тісний зв'язок іншим чином.

Тому дана заява Ленінському районному суду м. Миколаєва не підсудна і її слід повернути заявниці у відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України разом із судовим збором.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву та судовий збір в сумі 551 грн. 21 коп. оплачений за квитанцією №69324498 від 25 серпня 2016 р. через ПАТ «Сбербанк» повернути ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

Суддя Д.Г. Губницький