26.12.2016 227/4058/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Здоровиці О.В.

при секретарі Сисенко Ю.В.

за участю

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Добропільського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у звязку з навчанням,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у звязку з навчанням. Свій позов ОСОБА_1 аргументує тим, що вона є донькою ОСОБА_2. На даний час позивачка навчається на денному відділені у Державному вищому навчальному закладі «Донбаський державний педагогічний університет». Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на навчання не надає, аліментів не сплачує. Працює і має дохід. Позивачка просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів щомісяця, починаючи з дня звернення до суду.

Позивачка, ОСОБА_1, в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. Суду пояснила, що відповідач сплачував за рішенням суду аліменти на її утримання до її повноліття, вироком суду від 10.06.2016 року відповідач визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, а саме за ухилення від сплати аліментів. На теперішній час вона навчається 2 курсі денного відділення у Державному вищому навчальному закладі «Донбаський державний педагогічний університет» а платній основі. Також зазначила, що вона доходу не має, навчання дуже дорого коштує 11350 грн. на рік і її мати не може самостійно оплачувати навчання та її забезпечувати, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на її користь у звязку з навчанням в розмірі 1/6 частини його доходу. Не заперечувала факту перебування відповідача у другому шлюбі і наявності у нього неповнолітньої дитини.

Відповідач, ОСОБА_2, в судовому засіданні пояснив, що не заперечував сплачувати позивачу аліменти у звязку з її навчанням, але з розміром не згоден. Зазначив, що він не може сплачувати позивачу аліменти в указаному розмірі, так як його заробітної плати не вистачить для сплати аліментів в розмірі 1/6 її частини, так як на його утриманні перебуває малолітня донька Зоріна, ІНФОРМАЦІЯ_1, від другого шлюбу, він самостійно її виховує бо дружина померла. Крім цього зазначив, що на даний час з ним проживає його теща, вона також знаходиться на його утриманні, у неї хворі ноги, вона самостійно не пересувається, тому він найняв людину та платить їй щоб вона доглядала за тещею, він сплачує комунальні платежі тещі. Зазначив, що отримує пенсію за втратою годувальника на свою доньку Зоріну, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 900 грн. ОСОБА_3 він перебуває у безоплатній відпустці. Не заперечував платити аліменти на користь позивачки в розмірі 1/10 частки свого заробітку.

Вислухавши думку позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено наступне.

Свідоцтвом про народження, серія І-НО №080912, виданим виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області підтверджується, що відповідач, ОСОБА_2, є батьком позивачки - ОСОБА_1.

Довідкою Державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет» від 05.09.2016 року №28-16 підтверджується, що позивачка дійсно навчається на 2-му курсі Державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет», денної форми навчання, оплата за рік становить 11350 грн., строк навчання з 01.09.2015р. по 30.06.2019р.

В судовому засіданні, з пояснень позивачки, які не заперечувались відповідачем, встановлено, що останній добровільно матеріальної допомоги на навчання ОСОБА_1 не надає.

Згідно ст.. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Оскільки ОСОБА_1 навчається у навчальному закладі, враховуючи, що вона потребує матеріальної допомоги на навчання, суд вважає, що її вимоги про стягнення аліментів з відповідача засновані на законі.

Вирішуючи питання про розмір аліментів суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.200 СК України, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно довідки про доходи від 30.11.2016 року №8009 вбачається, що ОСОБА_2 працює у філії ЦЗФ Павлоградська ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», його загальна нарахована заробітна плата за період з травня по жовтень 2016 року, за винятком утримань, становить 28375,72 грн., тобто 4729,29 грн. щомісяця протягом 6 місяців 2016 року (28375,72 грн. / 6 місяців).

З пояснень відповідача, які не оспорювались позивачкою, встановлено, що на його утриманні знаходяться неповнолітня дитина від другого шлюбу. Наведене також підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.19), з якої вбачається, що у ОСОБА_2 та ОСОБА_4 06.04.2006 року народилась донька ОСОБА_3.

Зі свідоцтва про смерть (а.с.25) вбачається, що ОСОБА_4 25.05.2012 року померла.

Згідно ч.2 ст.200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Перевіряючи дані факти судом встановлено наступне.

Так, позивач зазначає, що її мати, ОСОБА_5, не в змозі у повному обсязі матеріально забезпечити її навчання, подальше проживання.

Але, суд до цих пояснень відноситься критично, так як будь-яких доказів того, що мати позивачки не може надавати допомогу останній в силу поважних причин, суду не надано. Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що остання є непрацездатною внаслідок віку або за станом здоровя або про матеріальний стан матері позивача суду не надано.

Що стосується пояснень відповідача щодо утримання ним його тещі ОСОБА_6, в судовому засіданні належних та допустимих доказів цього відповідачем суду надано не було.

Погоджуючись з вимогою позивача про те, що вона потребує матеріальної допомоги, та вирішуючи питання про розмір аліментів, які повинні бути стягнуті з відповідача, суд враховує матеріальний стан відповідача ОСОБА_2, наявність у нього на утриманні неповнолітньої дитини віком 10 років. Також судом враховується те, що позивачка має матір ОСОБА_5, яка також повинна утримувати свою повнолітню доньку у звязку з навчанням. При цьому суд зазначає, що в судовому засіданні докази, які б свідчили про те, що мати позивачки не має змоги надавати допомогу, суду надані не були. Також, при визначені розміру аліментів, суд враховує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який потрібен для забезпечення мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб людини, який на момент розгляду справи становить 1544,00 гривень.

У звязку з наведеним, враховуючи можливість відповідача забезпечувати власне існування суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти в розмірі 1/7 частини заробітку щомісячно по 30.06.2019 року, до закінчення або припинення навчання ОСОБА_1 в навчальному закладі.

В решті позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду 20.10.2016 року. Тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати.

Крім того, враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212, 213 ЦПК України, на підставі ст.ст. 182, 191, 199, 200 Сімейного Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у звязку з навчанням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на навчання в розмірі 1/7 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20 жовтня 2016 року по 30.06.2019 року або до припинення навчання.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір на користь держави в розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня 20 коп.) за реквізитами: на р/рахунок 0035, код платежу 22030001, МФО 834016, одержувач платежу державний бюджет м.Добрпоілля та ДОбропільського району, банк отримувач ГУ ДКУ Донецької області.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошенні 19 грудня 2016 року. З повним текстом рішення сторони можуть бути ознайомлені 26 грудня 2016 року.

Надруковано в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя О.В.Здоровиця