Справа № 567/953/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Мельниченко Т.М.

з участю

представника позивача ПАТ "Брокбізнесбанк" ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 "Лотівка Еліт" ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" до товариства з обмеженою відповідальністю "Лотівка Еліт", третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

ПАТ "Брокбізнесбанк" звернулося до суду з позовом, посилаючись на те, що 11.07.2011 року між ПАТ АКБ "Індустріалбанк" та ОСОБА_4 укладено кредитний договір на суму 2650000 доларів США, за яким ОСОБА_4 зобов'язався повернути зазначені кошти не пізніше 10.07.2014 року та сплачувати 9,5% річних за користування кредитними коштами. Зобов'язання ОСОБА_4 за зазначеним кредитним договором забезпечені заставою майна ПАТ "Брокбізнесбанк", про що укладено договір застави майнових прав за договором строкового гарантійного вкладу від 11.07.2011 року. Також в рахунок виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_4 між ПАТ АКБ "Індустріалбанк" та ОСОБА_2 "Лотівка Еліт" 31.01.2014 року укладено договір поруки.

В судовому засіданні встановлено, що у зв'язку з невиконанням ОСОБА_4 своїх зобов'язань за кредитним договором, на підставі рішення господарського суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року у справі №910/14439/14, звернуто стягнення на майнові права ПАТ "Брокбізнесбанк" як майнового поручителя, тобто виконання обов'язку ОСОБА_4 перед ПАТ АКБ "Індустріалбанк" здійснено за рахунок майна майнового поручителя ПАТ "Брокбізнесбанк".

З огляду на викладені обставини, оскільки фактично відбулась заміна кредитора у зобов'язанні, ПАТ "Брокбізнесбанк" просило позов задовольнити, стягнути солідарно з боржника та поручителя на свою користь кредитну заборгованість.

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 21.12.2015 року позов задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ТОВ "Лотівка Еліт" заборгованість за кредитним договором у розмірі 2672377,58 доларів США та 167417 грн. 91 коп., які складаються з суми неповернутого кредиту - 2650000 доларів США, суми несплачених процентів за користування кредитом за період з 1 червня по 2 липня 2014 року включно (період, за який нараховані проценти для пред'явлення вимоги кредитора) - 22377,58 доларів США, суми пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором - 1770 грн. 87 коп., суми штрафу за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором - 165647 грн. 04 коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.07.2016 року рішення Острозького районного суду Рівненської області від 21.12.2015 року та ухвала Апеляційного суду Рівненської області від 23.02.2016 року в частині позову ПАТ "Брокбізнесбанк" до ОСОБА_2 "Лотівка Еліт", третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення заборгованості скасовано, а справа в цій частині направлена на новий розгляд, рішення Острозького районного суду та ухвала Апеляційного суду Рівненської області в частині позову до ОСОБА_4, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення заборгованості залишено без змін.

В судовому засіданні представник позивача просить позов задоволити, зазначаючи про те, що оскільки відбулась заміна кредитора у зобов'язанні, то ОСОБА_4 та ОСОБА_2 "Лотівка Еліт", які були солідарними боржниками перед ПАТ АКБ "Індустріалбанк" є солідарними боржниками і перед ПАТ "Брокбізнесбанк".

Представник відповідача ОСОБА_2 "Лотівка Еліт" просить закрити провадження у справі, зазначаючи про те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до пункту 1.1. договору поруки №3602/Р01/0301/1/11, укладеного між ПАТ АКБ "Індустріалбанк" та ПАТ "Брокбізнесбанк" 11.07.2011 року, позичальник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники за зобов'язаннями, які виникають з кредитного договору №3602/0301/1/11 від 11.07.2011 року, укладеного між ПАТ АКБ "Індустріалбанк" та позичальником ОСОБА_4

Відповідно до пункту 1.1. договору поруки №3602/Р03/0351/1/14, укладеного між ПАТ АКБ "Індустріалбанк" та ОСОБА_2 "Лотівка Еліт" 31.01.2014 року, позичальник та поручитель солідарно відповідають за порушення ОСОБА_4 зобовязань, що виникають з кредитного договору №3602/0301/1/11.

Норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого, у разі укладення між ними кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов'язання між ними не виникає солідарної відповідальності між собою.

За таких обставин кредитор, керуючись ст.543 ЦК України, має право на свій розсуд предявити вимогу до боржника й кожного з поручителів разом чи окремо, в повному обсязі чи частково, але поручитель, що виконав зобов'язання, не вправі предявити вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором, оскільки предметом спору є різні самостійні договори поруки, за якими кожен із поручителів поручився відповідати перед кредитором разом із позичальником як солідарні боржники, хоча і за порушення умов одного й того ж кредитного договору.

Ураховуючи викладене, а також те, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлена солідарна відповідальність поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами ст.554 ЦК України відсутні.

Відповідно до ст.16 ЦПК України, не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч.2 ст.118 ЦПК України, позивач має право обєднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до розяснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України визначено, що у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" розяснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути обєднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно повязані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке обєднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України, до компетенції судів в порядку цивільного судочинства входить розгляд справ про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Підсудність справ господарському суду регламентується ст.. 1 ГПК України, відповідно до якої право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності, згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ.

Відповідно до ст. 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів, а згідно ст. 21 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд закриває провадження у справі якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, провадження у справі слід закрити і відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України необхідно повідомити ПАТ "Брокбізнесбанк", що розгляд його позовних вимог до ОСОБА_2 "Лотівка Еліт" про стягнення заборгованості за договором кредиту віднесено до юрисдикції господарських судів.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд

ухвалив:

провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" до товариства з обмеженою відповідальністю "Лотівка Еліт", третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення заборгованості закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня проголошення ухвали, або в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали, якщо сторона не була присутня під час проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного суду ОСОБА_5