Справа № 303/6029/16-ц
Номер рядка стат.звіту - 49
РІШЕННЯ (Заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Заболотного А.М.

при секретарі Штець І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Мукачівської райдержадміністрації до ОСОБА_1, третя особа Мукачівська місцева прокуратура про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

Орган опіки та піклування Мукачівської райдержадміністрації звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, вказуючи на те, що остання є матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Реєстрація народження ОСОБА_2 проведена виконавчим комітетом Великолучківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області згідно з ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідач ОСОБА_1 у вихованні дитини ніякої участі не приймає, матеріальної допомоги на її утримання не надає, не проявляє батьківської турботи, не спілкується з нею, свідомо ухиляється від виконання свого юридичного обов'язку по вихованню дитини. Також позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з моменту пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання представник органу опіки та піклування не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечила.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Представник третьої сторони в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України ухвалити заочне рішення.

Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2. Відповідно до довідки Мукачівського районного відділу РАЦС головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 03.09.2016 року № 1146/09.04-33 реєстрація народження дитини ОСОБА_2 проведена виконавчим комітетом Великолучківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області 28.01.2008 року (актовий запис №11) згідно з ч. 1 ст. 135 СК України.

Також встановлено, що відповідно листа від 07.07.2016 року №169/3-1 притулку для дітей служби у справах дітей Львівської ОДА, дитина ОСОБА_2 була влаштована в притулок 02.07.2016 року згідно з актом про знайдену дитину. Крім того, згідно з листа від 19.07.2016 року № 551/02-09 служба у справах дітей Мукачівської РДА звернулася до притулку для дітей служби у справах дітей Закарпатської ОДА з проханням перевезти з притулку для дітей служби у справах дітей Львівської ОДА та відповідно влаштувати до притулку для дітей служби у справах дітей Закарпатської ОДА малолітню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, для вирішення питання подальшого влаштування дитини. До того ж відповідно до листа притулку для дітей служби у справах дітей Львівської ОДА від 15.08.2016 року № 180/3-1 за час перебування в закладі малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 02.07.2016 року по 22.07.2016 року її мати, ОСОБА_1, жодного разу дитину не відвідувала, її життям та здоров'ям не цікавилася.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Мукачівської районної державної адміністрації від 27.09.2016 року № 02-26/1060 визнано за доцільне позбавити ОСОБА_1 батьківських прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватись про здоров'я дитини, її психічний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до п.п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини. В п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками.

Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

При постановлені законного та справедливого рішення, суд враховує положення Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року, (набула чинності для України 27.09.1991 року) в ч. 2 ст. 6 якої говориться, що держави учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Крім цього, в ч. 1 ст. 19 Конвенції зазначено, що держава вживає всіх необхідних заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань по відношенню до дитини.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому суд вважає, що позов в цій частині слід задовольнити та позбавити відповідача батьківських прав щодо дитини.

Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує у натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХII), держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Крім того, як передбачено ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Керуючись вимогами ст. 182 СК України та п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне положення дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд враховує матеріальне становище відповідача, яка є працездатною, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500,00 гривень щомісячно, починаючи з 07.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того відповідно до ст. 88 ЦПК України слід вирішити питання судових витрат.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 209, 212-215, 218, 223, 224, 225, 294 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 165, 182-184 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав щодо дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500,00 (п'ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 07.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави 1102,40 грн. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави судові витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 60,00 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На рішення суду відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.М.Заболотний