Справа № 263/7810/16-ц
Провадження № 2-п/263/61/2016
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

13 жовтня 2016 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 263/7810/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2016 року заявник звернулась до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області з заявою про перегляд заочного рішення від 15 вересня 2016 року у цивільній справі № 263/7810/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

При зверненні до суду із зазначеною заявою заявником заявлено клопотання про розстрочення сплати судового збору на певний строк, або зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати.

Ознайомившись із заявою, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 6 ст. 229 ЦПК України до заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду,у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» встановлені ставки судового збору, зокрема, за подання до суду заяви про перегляд заочного рішення фізичною особою судовий збір сплачується за ставкою 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (275 гривень 60 копійок).

На 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата визначена у розмірі 1378 гривень.

При розгляді клопотання суддя зазначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть оплачені, заява відповідно до статті 207 залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли оплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

При розгляді клопотання про розстрочення сплати судового збору на певний строк, або зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати, суддя враховує, що заявник в обґрунтування зазначеного клопотання не надала жодного доказу скрутного матеріального становища, ніяким чином не обґрунтувала його, тому зазначене клопотання задоволенню не підлягає.

Таким чином позивачеві за подачу заяви про перегляд заочного рішення необхідно сплатити судовий збір у розмірі 275 гривень 60 копійок за такими реквізитами: Одержувач УК/Жовтнев. р-н/22030001 (Жовтневий районний суд міста Маріуполя), , банк одержувача ГУ ДКСУ в Донецькій області, МФО 834016, рахунок 0052.

Квитанцію або інший документ, що підтверджує сплату судового збору, необхідно надати до суду.

Згідно з ч. 7 ст. 229 ЦПК України до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються правила ст. 121 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що за подання заяви до суду не сплачено судовий збір постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду, розяснивши, що у випадку невиправлення недоліків у вказаний цією ухвалою термін заява буде вважатися неподаною і повернута заявникові.

Керуючись ст.ст. 121, 229 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 15.09.2016 року у цивільній справі № 263/7810/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментівзалишити без руху.

Надати заявникові строк у пять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків, зазначених в ухвалі судді, а саме: надати суду квитанцію про сплату судового збору за подачу заяви про перегляд заочного рішення у розмірі 275 гривень 00 копійок, або документи на підтвердження клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Розяснити заявникові, що у випадку не усунення зазначених недоліків у зазначений строк, заява вважатиметься неподаною і буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Томілін