ухвала

іменем україни

26 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Демяносова М.В., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на Ѕ частини сумісної квартири, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 23 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 12 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому зазначила, що з 29 грудня 2001 року по 18 червня 2013 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, за час якого вони придбали у спільне майно - квартиру АДРЕСА_1.

Просила визнати за нею право власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 23 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 12 травня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_8

Стягнуто з ОСОБА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 3 885 грн.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншим.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, врахувавши постанову Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», виходив з того, що квартира АДРЕСА_1 придбана сторонами за час шлюбу, а тому є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки у праві власності чоловіка і дружини є рівними.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, про те, що спірна квартира придбана за його особисті кошти, отримані ним від продажу частки в приватизованій квартирі, є необґрунтованими та спростовуються встановленими у справі обставинами.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження НОМЕР_2 виданого 29 грудня 2001 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 одружилися 29 грудня 2001 року. 18 червня 2013 року шлюб розірвано.

Згідно з копією свідоцтва на право власності на житло від 14 грудня 1993 року ОСОБА_5 разом із ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були співвласниками квартири АДРЕСА_3, яку набули в порядку приватизації.

На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 29 липня 2005 року приватним нотаріусом Вовчанського районного нотаріального округу Харківської області Корнєвою І.Ю., зазначену квартиру співвласники продали за ціною 74 414 грн, тобто кожен з них отримав по 14 882 грн 80 коп.

На підставі договору-купівлі продажу, посвідченого 16 липня 2007 року приватним нотаріусом Вовчанського районного нотаріального округу Харківської області Колесниченком С.О., ОСОБА_5 придбав квартиру АДРЕСА_4, яку в подальшому передав у власність ОСОБА_14 на підставі договору-купівлі продажу, посвідченого 16 січня 2008 року приватним нотаріусом Вовчанського районного нотаріального округу Харківської області Корнєвою І.Ю., ціну якого визначено у 12 625 грн.

На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 19 січня 2008 року приватним нотаріусом Вовчанського районного нотаріального округу Харківської області Кротовою І.К., ОСОБА_5 придбав квартиру АДРЕСА_5 за 17 675 грн.

Згідно із довідкою Комунального підприємства «Вовчанське бюро технічної інвентаризації» від 13 серпня 2015 року № 506, право власності на зазначену квартиру зареєстровано за ОСОБА_5

Тобто, посилання особи, яка подала касаційну скаргу на ту обставину, що при придбанні квартири АДРЕСА_6 ним були використані грошові кошти, отримані від продажу квартири АДРЕСА_7 вчиненого співвласниками 29 липня 2005 року та які зберігались у його батьків, є необґрунтованими.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 23 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 12 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко М.В. Демяносов А.В. Маляренко