Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/980/16-ц
Провадження № 2/499/560/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
"21" грудня 2016 р. смт. Іванівка
Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Кравчука О.О., учасника цивільного процесу секретаря судового засідання Кирилової С.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра», за участі третьої особи відділу державної виконавчої служби Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, про звільнення майна з-під арешту,
Представник ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі відповідач 1), Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» (далі відповідач 2) про зняття арешту з будинку 161 по вулиці Радянської Армії, села Благоєве, Іванівського району Одеської області (далі будинок) належного відповідачу 1.
У судове засідання представник позивача не зявився, направила до суду заяву в якій просить задовольнити позовні вимоги, розглянути справу заочно у разі неявки відповідача та у її відсутність.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, у звязку з чим судом 21 грудня 2016 року було винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
Представник відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області направила до суду заяву в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог та просила розглядати справу у її відсутність.
Представник відділу державної виконавчої служби Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області до судового засідання не зявився про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча повідомлений був належним чином про час дату та місце судового розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних встановлених фактів та відповідних їм правовідносинам.
Відповідно до кредитного договору № ODIVGKO14220104 від 04 квітня 2007 року, позивач надав відповідачу 1 кредит у розмірі 108070 гривень 00 копійок (далі кредитний договір, а.с. 5-10).
З іпотечного договору, укладеного між позивачем та відповідачем 1 від 04 квітня 2007 року, в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, відповідач 1 надав в іпотеку будинок (а.с. 11-16).
Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 29 листопада 2013 року було задоволено позов позивача про звернення стягнення на будинок в рахунок погашення заборгованості (а.с. 18-20).

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській ОСОБА_3 від 19 січня 2015 року по справі виконавчого провадження №37125657, в результаті виконання стягнення заборгованості з відповідача 1 на користь відповідача 2 за виконавчим листом №2-1050 виданим 25 грудня 2008 року (далі виконавчий лист), накладено арешт та заборону здійснювати будь-яке відчуження будинку (а.с. 80).

Встановивши зазначені обставини і визначивши відповідно до них правовідносини, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставного майна, переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 572 ЦК України).

У разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (ч.1 ст.589 ЦК України).

Заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами (п.1 ч.1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження).

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку , здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у звязку з виконавчим провадженням (п.6, 8 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження).

У разі якщо під час розподілу грошових сум у випадку, передбаченому пунктом 3 частини першої статті 45 цього Закону, стягнутої суми недостатньо для задоволення вимог стягувачів за виконавчими документами, кошти розподіляються виконавцем між стягувачами в такій черговості у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна (п.1 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження).

Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку» (ч.7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження).

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (ч.1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом (п.2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку»).

Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч.5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»).

У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. (ч.6 ст.3 Закону України «Про іпотеку»).

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону (ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»).

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ч.3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку).

Застосовуючи зазначенні в рішенні нормативно-правові акти, беручи до уваги докази в їх сукупності та кожен окремо, суд задовольняючи позов виходить з таких мотивів.

Аналіз зазначених у рішенні норм вказує на те, що іпотека як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобовязання, тобто спрямована на гарантування кредитору-іпотекодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності в боржника заборгованості перед кредитором.

Звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки.

Отже, позивач, як іпотекодержатель має переважне право перед відповідачем 2 на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки.

Звернення стягнення на будинок у порядку примусового виконання проведено державним виконавцем за виконавчими документами для задоволення вимог відповідача 2, який не є іпотекодержателем без додержання наведених положень Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про іпотеку» щодо пріоритету права позивача на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок будинку, як предмета іпотеки.

За таких обставин суд констатує, що вимоги про зняття арешту з будинку є обґрунтованими.

Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд України в постановах від 09 квітня 2014 року по справі № 6-13цс14, від 04 лютого 2014 року по справі 6-238цс14.

Вирішуючи справу керуючись процесуальними нормами суд виходив з такого.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.10 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, в межах позовних вимог та на підставі поданих ними доказів (ч.1 ст.11 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.58 ЦПК України).

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ч.1, 2 ст.60 ЦПК України) .

Аналізуючи зібрані у справі докази, кожен окремо та всі в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 224, 226 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.

Зняти арешт з належного ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 іпн. НОМЕР_1, код) житлового будинку 161, по вулиці Радянської Армії, села Благоєве, Іванівського району Одеської області накладеного постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській ОСОБА_3 від 19 січня 2015 року по справі виконавчого провадження №37125657.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою до Іванівського районного суду Одеської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення.

СуддяОСОБА_4