У Х В А Л А

5 жовтня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Луспеник Д.Д., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2016 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 вересня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу; за зустрічним позовом ОСОБА_2 в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, до ОСОБА_3, треті особи: орган опіки та піклування Жовтневої районної ради у м. Дніпропетровську, орган опіки та піклування Орджонікідзевської районної ради у м. Запоріжжі, служба у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про розірвання шлюбу, визначенням місця проживання малолітніх дітей,

в с т а н о в и в :

У січні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, з серпня 2008 року вона перебуває з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначала, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на шлюб та сім'ю, примирення між ними та збереження сім'ї неможливе. Ураховуючи вкладене, ОСОБА_3 просила суд розірвати шлюб з відповідачем.

ОСОБА_2 пред'явив до суду зустрічний позов про розірвання шлюбу та визначення місця проживання їх малолітніх дітей. Зазначав, що 8 серпня 2008 року він уклав шлюб з ОСОБА_3 від якого мають двох малолітніх дітей. Із листопада 2012 року шлюбні відносини між ними припинилися, спільне господарство не ведеться. Оскільки збереження шлюбу та сімейних відносин є неможливим, за спільною згодою визначити місце проживання дітей вони не можуть, уточнивши позовні вимоги ОСОБА_2 просив суд розглянути питання мирової угоди за двома позовами сторін по справі з умов викладених у шлюбному договорі (контракт з додатковими умовами права призначення спадкоємців) від 2 серпня 2008 року, або збереження сім'ї та залишити позов без розгляду; встановити самоуправство ОСОБА_3 в частині самовільного викрадення малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з постійного місця проживання у м. Запоріжжі під час розгляду судом справи про розірвання шлюбу та визначення місця виховання двох хлопчиків; встановити, що дії ОСОБА_3 суперечать захисту прав її дітей на житло що знаходиться АДРЕСА_1. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 7 ЦК України та ст. ст. 162, 163 СК України, зобов'язати ОСОБА_3 повернути на місце постійного проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у м. Запоріжжя; відповідно до чч. 1, 2 ст. 93 СК України та на підставі шлюбного договору розірвати шлюб між ним та ОСОБА_3; визначити місце проживання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_2,та АДРЕСА_3, за умовами шлюбного договору; визнати порушення службою у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області його права зазначеного ч. 3 ст. 19 СК України в частині розгляду заяви про визначення місця проживання дітей під час розгляду справи у Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська за справою № 201/305/13-ц; визнати порушення службою у справах дітей його права зазначеного ч. 5 ст. 19 СК України, в частині ненадання висновків доцільності проживання дітей; Скасувати рішення комісії від 25 лютого 2014 року; визнати висновки органу опіки та піклування Дмитрівської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та Верхньодніпровської районної державної адміністрації недостатньо обґрунтованими, упередженими, постановленими ними без його виклику на комісію; визначити порядок участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, наступним чином: кожного місяця два тижні участь у виховані ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, бере він, два тижні бере ОСОБА_3; за домовленістю між батьками влітку (червень, липень, серпень), місяць спільно відпочиває він, місяць - відповідачка.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що був зареєстрований 8 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, розірвано. Визначено місце проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з матір'ю - ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_4. Визначено місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з разом із батьком - ОСОБА_2, за адресами: АДРЕСА_3, та поАДРЕСА_2. Установлено наступний порядок участі батьків у вихованні дітей, які проживають окремо від них: ОСОБА_3 відвідування сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та спілкування з ним - без обмеження часом по її потребі та потребі дитини за місцем проживання останньої з урахуванням розпорядку дня дитини та без його порушення, у тому числі: щодо відвідування дитячого дошкільного закладу, часу на відпочинок, прийому їжі, участі у програмах розвитку та дозвілля тощо із забезпеченням права сина ОСОБА_4 на спілкування з братом ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_2 - відвідування сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та спілкування з ним без обмеження часом по його потребі та потребі дитини за місцем проживання останнього з урахуванням розпорядку дня дитини та без його порушення, у тому числі: щодо відвідування дитячого дошкільного закладу, часу на відпочинок, прийому їжі, участі у програмах розвитку та дозвілля тощо із забезпеченням права сина ОСОБА_5 та спілкування з братом ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині визначення місця проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із батьком ОСОБА_2 та в частині встановлення порядку участі батьків у вихованні дітей, які проживають окремо від них скасовано. ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 про визначення місця проживання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком, та в частині встановлення порядку участі батьків у вихованні дітей, які проживають окремо від них відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції в частині визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлення порядку зустрічі та участі батька у вихованні дітей, які проживають окремо від нього та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2014 року скасовано. Визначено місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із матір'ю - ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_4. Надано право ОСОБА_2 спілкуватися з його малолітніми дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5, один раз на тиждень у вихідні дні з 11 год. до 15 год. в присутності матері - ОСОБА_3, без права вивозу дітей за межі Дмитрівської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та м. Вільногірська Дніпропетровської області, з повідомленням завчасно матері. Надано право ОСОБА_2 спілкуватися з його малолітніми дітьми протягом двох тижнів на новорічні свята за місцем проживання батька. Надано право ОСОБА_2 спілкуватися з його малолітніми дітьми щорічно протягом одного місяця влітку за місцем його проживання, з правом виїзду на літній відпочинок. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

ОСОБА_2 звернувся з заявою про перегляд рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами посилаючись на те, що суд не розглянув у повному обсязі всі його позовні вимоги, не надав їм та письмовим доказам правової оцінки, не розглянув умов шлюбного договору і всіх заявлених ним клопотань, неповно з'ясував обставини справи, зокрема, умов проживання та виховання дітей за умовами шлюбного договору.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 вересня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2016 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 вересня 2016 року скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, справу передати на новий судовий розгляд.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

3 жовтня 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла повторно касаційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2016 року.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є ухвала про відхилення касаційної скарги або про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме рішення чи ухвалу.

У прийнятті касаційної скарги ОСОБА_2 в частині оскарження ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 вересня 2016 року слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 324 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку:

1) рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, рішення і ухвали апеляційного суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду;

2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пп. 1, 3, 4, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 20, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 31-33 ч. 1 ст. 293 ЦПК України, після їх перегляду в апеляційному порядку і ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Ураховуючи викладене, касаційна скарга ОСОБА_2 в частині оскарження ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 вересня 2016 року не може бути прийнята до провадження, оскільки оскаржувана ухвала не підлягає касаційному оскарженню відповідно до ч. 1 ст. 324 ЦПК України.

Керуючись ч. 1 ст. 324, п. 4 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У прийнятті касаційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 вересня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу; за зустрічним позовом ОСОБА_2 в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, до ОСОБА_3, треті особи: орган опіки та піклування Жовтневої районної ради у м. Дніпропетровську, орган опіки та піклування Орджонікідзевської районної ради у м. Запоріжжі, служба у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про розірвання шлюбу, визначенням місця проживання малолітніх дітей, відмовити.

У відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу; за зустрічним позовом ОСОБА_2 в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, до

ОСОБА_3, треті особи: орган опіки та піклування Жовтневої районної ради у м. Дніпропетровську, орган опіки та піклування Орджонікідзевської районної ради у м. Запоріжжі, служба у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про розірвання шлюбу, визначенням місця проживання малолітніх дітей, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2016 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Д.Д. Луспеник