Апеляційний суд Черкаської області
Справа № 22ц-793/2050/16 Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 59 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 04 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Виконавчого комітету Черкаської міської ради третя особа: Редакція обласної газети "Село і Люди" про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представників ОСОБА_6, ОСОБА_7, які підтримали доводи апеляційної скарги, судова колегія, -

в с т а н о в и л а :

В березні 2016 року ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися до суд з позовом до Виконавчого комітету Черкаської міської ради третя особа: Редакція обласної газети "Село і Люди" про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету.

Вказували, що рішенням виконавчого комітету Черкаської міськради № 170 від 16.03.1998 року для прискорення введення в експлуатацію офісу редакції газети «Село і люди», розташованого у вбудовано-прибудованих приміщеннях житлового будинку по вул. Сержанта Жужоми, 6 (поз. 76), передано на баланс редакції газети незавершене будівництво офісу площею 325 кв.м. та внесено зміни до рішення міськвиконкому № 143 від 27.09.94 року «Про будівництво 10-ти поверхового 3-секційного житлового будинку з вбудовано-прибудованою аптекою по вул. Сержанта Жужоми та від 30.05.1997 року № 315 «Про будівництво обєктів та прийняття в експлуатацію 3-секційного 116-квартирного житлового будинку по вул. Сержанта Жужоми, 6 (поз. 76)».

Позивачі, не погоджуючись з прийнятим рішенням, просили суд визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради №170 від 16 березня 1998 року «Про передачу незавершеного будівництва».

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 серпня 2016 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Виконавчого комітету Черкаської міської ради, третя особа Редакція обласної газети «Село і Люди» про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі на цю ухвалу, вважаючи її необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права, ОСОБА_6, ОСОБА_7 просили її скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обговоривши матеріали справи, судова палата вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Закриваючи провадження у даній справі, суд виходив з того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки позивач просить скасувати рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради як субєкта владних повноважень, то такий спір має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Проте, з цим не можна погодитися.

По справі встановлено, що рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 170 від 16.03.1998 року для прискорення введення в експлуатацію офісу редакції газети «Село і люди», розташованого у вбудовано-прибудованих приміщеннях житлового будинку по вулиці Сержанта Жужми, 6 (поз. 76), передано на баланс редакції незавершене будівництво офісу, площею 325 кв. м та внесено зміни до рішення міськвиконкому № 143 від 27.09.1994 року «Про будівництво 10-ти поверхового 3-х секційного житлового будинку з вбудовано-прибудованою аптекою по вул. Сержанта Жужоми та від 30.05.1997 року № 315 «Про будівництво обєктів та прийняття в експлуатацію 3-х секційного 116-квартирного житлового будинку по вул. Сержанта Жужми, 6 (поз. 76)» ( ар. спр. 8).

Оскаржуючи це рішення, позивач ОСОБА_7 стверджує, що саме він у відповідності з договором № 70/1 від 15 квітня 1997 року являється дольовиком вбудовано-прибудованих приміщень в 116-ти квартирному будинку по вул. С.Жужоми, 6 в м. Черкаси. До даного договору є й акт приймання-передачі нежитлових приміщень. Також у відповідності до витягу із списку інвесторів саме ОСОБА_7 є інвестором вищевказаного будівництва - вбудовано-прибудованих приміщень по вул. С.Жужоми, 6 в м. Черкаси в 116-ти квартирному житловому будинку . А виконком Черкаської міської ради незрозуміло з яких підстав передає на баланс дане приміщення сторонній особі.

Генпідрядчиком даного будівництва було визначено ЗАТ «Черкасизалізобетонбуд». Рішенням Придніпровської районної ради народних депутатів № 246 від 16.07.1997 року був затверджений акт державної комісії на прийняття в експлуатацію і передачу на баланс 116 квартирного житлового будинку по вул. С. Жужоми, 6 в м. Черкаси, загальною площею обєкта 7106,72 кв. м і фактично з вказаного часу вищевказаний обєкт нерухомості перебуває на балансі ЗАТ «Черкасизалізобетонбуд». Яким чином виконком Черкаської міськради тепер приймає рішення про передачу того ж самого обєкта нерухомості на баланс третьої особи, - невідомо.

Позивач ОСОБА_6 набув права власності на вищевказаний обєкт нерухомості у відповідності з договором купівлі-продажу та зареєстрував його у відповідності до чинного законодавства. Продавцем за договором є ОСОБА_8, який, в свою чергу, був у списку інвесторів № 245 від 17.07.1997 року, на будівництво вищевказаного обєкта нерухомості вніс всю необхідну суму, набув на нього право власності, а згодом вчинив правочин щодо відчуження даного обєкта нерухомості ОСОБА_6

Відповідно до розяснень в п. 4 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно із статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України ( ст. 17) або Господарським процесуальним кодексом України ( ст. 1; 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 КАС України передбачено, що спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чим бездіяльності віднесено до компетенції адміністративних судів.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 1 частини 1 ст. 3 КАС України справи адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в т ому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно розяснень в п. 3 Постанови № 8 Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед субєктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність всіх субєктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законом України завдань.

Постановлюючи ухвалу, що оскаржується, суд виходив з того, що виконком Черкаської міської ради відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» має здійснювати виконавчі функції і повноваження місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Однак в даному випадку, як зазначає апелянт, аналізуючи повноваження, в межах яких виконком ЧМР мав право діяти, а саме у відповідності до норм Конституції України та ЗУ «Про місцеве самоврядування», то повноважень у виконкому щодо передачі на баланс третьої особи невідомо з яких підстав нежитлового приміщення не було, тобто відсутня правова підстава для передачі їм на баланс вищевказаного приміщення. Фактично суд належним чином це не зясував.

Із справи вбачається, що вищевказаний спір стосується права власності на обєкт нерухомості по вул. С.Жужоми, 6 в м. Черкаси. На це вказує той факт, що третя особа в своєму позові про визнання правочину недійсним вказує що «оскаржуваним рішенням обєкт нерухомого майна по вул. С.Жужоми, буд.6, що у м. Черкаси, було передано на баланс третьої особи, обєкт незавершеного будівництва перебуває на балансі позивача. Отже, в силу вимог ч. ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України позивач до введення в експлуатацію офісних приміщень є власником матеріалів, обладнання, тощо, які були використані в процесі будівництва. Отже, редакція обласної газети «Село і люди» вказує на факт наявності права власності на обєкт будівництва (в цілому або в будівельних матеріалах), а підставою таких прав є оскаржуване рішення виконавчого комітету ЧМР, тобто в даному випадку ненормативний акт вичерпав свою дію саме в момент його прийняття щодо передачі на баланс, наділивши третю особу певними правами, а тому спірне питання ніби вийшло за межі адміністративних правовідносин, оскільки виник спір про право.

У разі прийняття субєктом владних повноважень ненормативного акта, який вичерпав свою дію після його реалізації, подальше оспорювання правомірності набуття відповідних прав фізичною чи юридичною особою має вирішуватись в порядку цивільної юрисдикції, оскільки виникає право цивільне.

В даному випадку позивач ОСОБА_7 набув право на вищевказані нежитлові приміщення у відповідності до договору про дольове інвестування № 70/1 від 15.04.1997 року разом з редакцією обласної газети «Село і люди». Скористався своїм правом на отримання даного нежитлового приміщення тільки у 2015 році, при зверненні до Реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції для оформлення відповідних прав, на підставі договору про дольове інвестування , а також акта приймання-передачі нежитлових приміщень. Дане право було зареєстровано в реєстрі речових прав на нерухоме майно, тобто право власності набуте у відповідності до норм чинного законодавства. Згодом на підставі правочину дане право набув ОСОБА_6 І, як зазначалось вище, дане право оспорюється, не визнається третьою особою в іншому цивільному процесі з посиланням як на підставу виникнення прав на нерухоме майно по вул. С.Жужоми, 6 в м. Черкаси, - на рішення виконавчого комітету ЧМР № 170 від 16 березня 1998 року.

Таким чином, судом не встановлено, чи здійснював виконавчий комітет ЧМР в даному випадку управлінські функції чи ні, хоча застосовано норму, яка формально вказує на здійснення ним управлінських функцій.

За таких обставин ухвала суду як необґрунтована підлягає до скасування з поверненням матеріалів до суду першої інстанції для повторного розгляду питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 311, 317, 218 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 задоволити частково.

Ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 04 серпня 2016 року по даній справі скасувати, повернувши матеріали до суду першої інстанції для повторного розгляду питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді