Справа № 487/3950/16-ц
Провадження № 2/487/2123/16
РІШЕННЯ

Іменем України

20.12.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Щербини С.В., при секретарі Шевиряєвої К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» про стягнення вкладу в банківському золоті, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ПАТ «Комерційний Банк «Хрещатик» про зобовязання виплати вкладу у розмірі 3,67 унцій банківського золота одноразовою операцією через касу банку за договором про відкриття та ведення поточного рахунку в банківських металах від 26.09.2012 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 26.09.2012 року між нею та відповідачем був укладений договір про відкриття та ведення поточного рахунку в банківських металах №43653/959. За умовами вказаного договору банк відкрив їй металевий рахунок №3653 (959 Золото) та здійснює його обслуговування, згідно внутрішніх правил та процедур банку у відповідності нормативних актів НБУ та чинного законодавства, відсотки по поточному металевому рахунку не нараховуються. За період з 29.03.2016 року по 03.06.2016 року станом на 10.06.2016 року залишки на поточному рахунку становлять 3,666536 тройських унцій металу (31.1035 грам)=114,04 грам золота 959 проби. 09.06.2016 року вона звернулась до банку з вимогою про повернення вкладу та 14.06.2016 року надіслала до банку кредиторську вимогу. 27.07.2016 року вона отримала від відповідача відповідь щодо неможливості повернення поточного рахунку банківського металу у звязку з недостатністю майна в банку.

В судове засіданні представник позивача не зявився, надав до суду заяву, просила про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, просив слухати справу за його відсутності, згідно письмових заперечень позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість вимог та зазначив, що на підставі рішення Правління НБУ розпочато процедуру ліквідації банку з 06.06.2016 по 05.06.2018 р.р., призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та делеговано всі повноваження ліквідатора банку. Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним законом у спорах повязаних з виконанням банком своїх зобовязань перед його кредиторами та пріоритетним відносно інших законодавчих актів України. Неповернення позивачу вкладу у вигляді банківських металів було зумовлено запровадженням у банку спочатку процедури тимчасової адміністрації та згодом ліквідації, а порядок повернення грошових коштів вкладникам передбачений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Посилаючись на ст. 26 ч.4 п. 10 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зазначив, що Фонд не відшкодовує кошти за вкладами у банківських металах. Проте, відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» після звернення позивача 14.06.2016 року із кредиторською вимогою, вимоги позивача включені до акцептованого реєстру кредиторів, а черговість та порядок задоволення вимог до банку закріплено положеннями ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, 26.09.2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Хрещатик» було укладено договір про відкриття та ведення поточного рахунку в банківських металах №43653/959, за умовами вказаного договору банк відкрив ОСОБА_1 металевий рахунок №3653 (959 Золото) та здійснює його обслуговування, згідно внутрішніх правил та процедур банку у відповідності нормативних актів НБУ та чинного законодавства, відповідно до п. 1.3 договору відсотки по поточному металевому рахунку не нараховуються.

Відповідно до виписки по особовому рахунку, наданого Миколаївським регіональним відділенням ПАТ «КБ «Хрещатик», за період з 29.03.2016 року по 03.06.2016 року станом на 10.06.2016 року залишки на поточному рахунку ОСОБА_1 становлять 3,666536 тройських унцій металу (31,1035 грам)=114,04 грам золота 959 проби.

09.06.2016 року позивач звернулась до банку з вимогою про повернення вкладу та 14.06.2016 року надіслала до банку кредиторську вимогу.

27.07.2016 року позивача отримала від відповідь Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» щодо неможливості повернення поточного рахунку банківського металу у звязку з недостатністю майна в банку, з посиланням на те, що вимоги до банку вважаються погашеними, що позбавляє Фонд або уповноважену особу Фонду права звертатися з вимогами до повязаної з банком особи у порядку, визначеною ч. 5 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Правління НБУ №46-рш від 02 червня 2016 року відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «КБ «Хрещатик».

Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.06.2016 року №913 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та запроваджено тимчасову адміністрацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України визначено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

Відповідно до ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Частиною 4 ст.110 ЦК України встановлено, що особливості ліквідації банків встановлюються законом про банки і банківську діяльність.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до п. 6 ст. 2 зазначеного Закону, ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації або запровадження процедури ліквідації регулюються спеціальними нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 даного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Так, згідно з ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що з дня призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 цього Закону. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст. 52 вказаного Закону. Зокрема, вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, погашаються у четверту чергу.

Згідно з ч. 5 ст. 46 цього Закону передбачено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Отже, під час ліквідації банку не допускається задоволення вимог кредиторів банку окремо від ліквідаційної процедури у зв'язку з невідповідністю цих процедур порядку погашення вимог кредиторів, встановленого Законом «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Отже, враховуючи, що при розгляді справи в ПАТ КБ «Хрещатик» було запроваджено тимчасову адміністрацію та розпочато процедуру ліквідації банку, неможливо стягнути суму вкладу ОСОБА_1 у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Зазначене узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у Постанові від 20.01.2016 по справі № 6-2001цс15.

Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та в їх задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» про стягнення вкладу в банківському золоті відмовити.

Рішення набирає законної сили через десять днів з дня проголошення та може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк та порядок, встановлений ст. ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя: С.В. Щербина