Справа № 266/2114/16-ц
Провадження№ 2-о/266/181/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Сараєва І.А.,

при секретарі Сологуб Т.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Маріупольської міської ради про визнання спадщини відумерлою,

ВСТАНОВИВ:

Маріупольська міська рада звернулася до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, посилаючись на те, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на праві приватної власності, в рівних частках, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.09.1993р., належить трикімнатна квартира АДРЕСА_1. Відповідно до картки прописка ОСОБА_1 померла 11.02.2014 року, а ОСОБА_2 помер 25.12.2014 року про що зазначено в рішенні Приморського районного суду м. Маріуполя від 04.02.2016 року. На даний час в квартирі ніхто не проживає, квартира опечатана, право власності на квартиру ніхто не оформлював. Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. У звязку з чим заявник просить визнати відумерлою спадщину у вигляді спірної квартири, що належала померлим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і передати зазначену квартиру у власність територіальної громади м. Маріуполя, в особі Маріупольської міської ради Донецької області.

Представник Маріупольської міської ради, який діє на підставі довіреності, ОСОБА_3, до суду надав заяву про підтримку заявлених вимог, розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволені вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Судом встановлено, що згідно копії актового запису про смерть № 163 від 18 лютого 2014 року Приморського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_1 померла 11 лютого 2014 року (а.с. 33).

Відповідно до рішення Приморського районного суду м. Маріуполя справа № 266/3971/15-ц від 04.02.2016 року, ОСОБА_2 помер 25.12.2014 року (а.с. 13).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 42587737 від 20 серпня 2015 року, записи у вказаних реєстрах, щодо квартири АДРЕСА_1 - відсутні (а.с. 9).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 03.09.1993 року, встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 7).

З листа Другої маріупольської державної нотаріальної контори № 1101/01-16 від 15.08.2016 року, вбачається, що станом на 15 серпня 2016 року, після смерті 11 лютого 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2, померлого 25 грудня 2014 року, інформації про реєстрацію спадкової справи не виявлено (а.с. 29).

Відповідно до особового рахунку № 1635, виданого Департаментом міського майна Маріупольської міської ради, у квартирі АДРЕСА_1, були зареєстровані лише ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 4).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1, померлій 11 лютого 2014 року, та ОСОБА_2, померлому 25 грудня 2014 року, на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, згідно свідоцтва про право власності на житло від 03.09.1993 року. З часу відкриття спадщини, понад два роки спадщина ніким із спадкоємців не прийнята, спадкова справа не заведена.

За таких обставин заявлена Маріупольською міською радою вимога про визнання спадщини відумерлою підлягає задоволенню.

Згідно листа ВССУ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у заяві про визнання спадщини відумерлою не можуть ставитись вимоги позовного характеру, зокрема, вимоги про передачу спадкового майна у власність територіальної громади.

Окрім того, відповідно до ст. 278 ЦПК України, суд не знаходить правових підстав для задоволення вимог в частині визнання права власності на вищевказану квартиру за територіальною громадою м. Маріуполя, оскільки суд може ухвалити рішення лише про передачу квартири територіальній громаді за місцем відкриття спадщини, внаслідок чого відмовляє у задоволені в цій частині вимог.

Керуючись ст. ст. 3, 15, 45, 208-209, 212-215, 218, 258, 274 ЦПК України, ст.ст. 1221, 1277 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Маріупольської міської ради про визнання спадщини відумерлою задовольнити частково.

Визнати спадщину у вигляді трикімнатної квартири АДРЕСА_1, жилою площею 45,16 кв.м., загальною площею 61,33 кв.м., що відкрилася після смерті ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відумерлою.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів після проголошення, якщо протягом зазначеного часу не буде подано скаргу до Апеляційного суду Донецької області про його скасування.

Суддя: Сараєв І. А.