Справа № 645/2801/16-ц
Провадження № 2/645/1834/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11 липня 2016 р. м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Федорової О. В.
при секретарі судового засідання - Петленко І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові цивільну справу за позовом:
про захист прав споживача та стягнення суми, -
Крім того, позивач, посилаючись на положення ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», якою передбачено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної шкоди, наголосила, що діями відповідача їй завдана значна моральна шкода, яка виразилася в тому, що вона була позбавлена грошових коштів, які планувала витратити для ремонту дачного будинку до початку літнього сезону, та через те, що позивач мешкає одна, і це були всі її заощадження, постійні переживання та страх втратити належне їй майно призвели до погіршення її самопочуття.
Такі обставини на думку позивача свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб.
Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила суд задовольнити позов. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення судової повістки на його адресу та SMS повідомлення, яке отримане відповідачем, що підтверджується довідкою, про отримання SMS повідомлення.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечував проти такого вирішення справи.
З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне.
З матеріалів справи вбачається, що 27.03.2016 року між сторонами укладений договір б/н відплатного надання послуг, за умовами якого ОСОБА_1 (Замовник) доручила, а ОСОБА_2 (Виконавець) взяв на себе зобов'язання надати послуги з ремонту відмостки та цоколю будинку в с. Циркуни, а Замовник зобовязався оплатити ці послуги.
Згідно з п. 1.2. цього договору, початком надання послуг визначено 11.05.2016 року (завезення матеріалів), та завершення надання послуг 01.06.2016 року.
Судовим розглядом встановлено, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, замовлення не виконав до теперішнього часу, що стало підставою для звернення позивача до суду.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України та ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
При цьому, до фактів, які підлягають доказуванню у справах про захист прав споживачів, насамперед, слід віднести: чи мало місце придбання продукції (замовлення послуги); чи надавалась інформація про товар (послугу) і яка саме; відомості про властивості товару та відповідність їх потребам споживача та вимогам встановлених нормативів; чи мало місце використання товару; чи мало місце заподіяння шкоди, що завдана життю, здоров'ю або майну споживача.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Судом в ході розгляду справи встановлено, що позивач мала намір замовити послугу з ремонту відмостки та цоколю дачного будинку в с. Циркуни, виконання якої, за умовами договору, мав здійснити відповідач.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», з відповідними змінами (далі - Закон), виконавець - це суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги.
Тобто вказаний Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», на відносини по виготовленню та продажу товарів, виконанню робіт і наданню послуг громадянином, який не є підприємцем, а також на випадки придбання товарів, користування послугами громадянином лише для підприємницької діяльності або підприємствами, установами, організаціями дія вищевказаного Закону не поширюється.
Таким чином, Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини споживача з особою (фізичною або юридичною), яка здійснює підприємницьку діяльність з виготовлення, продажу, надання послуг незалежно від форм власності та організаційних форм підприємства.
Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, що відповідач ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем.
При цьому, в ході розгляду даної справи не здобуто належних та допустимих доказів того, що відповідач перебуває у трудових відносинах з будь-якою юридичною особою, а також фізичною особою-підприємцем, а також, що його було фактично допущено до роботи та він був уповноважений на укладання договорів про надання послуг.
Статтями 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснює суд. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної шкоди.
У звязку з відмовою у задоволенні позовних вимог через недоведення позивачем, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються нормами Закону України «Про захист прав споживачів», суд не вбачає правових підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди.
Таким чином, враховуючи характер спірних правовідносин, а також надані позивачем докази на підтвердження своїх вимог, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 61, 79, 88, 169, 197, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд,-
У задоволенні позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачами, які не приймали участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано.
Суддя Федорова О.В.