Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних справ
Суддя 1-ї інстанції Зарютін П.В. Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 336/979/16
03 листопада 2016 року Справа № 22ц/778/4008/16
У Х В А Л А

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді: Спас О.В., Поляков О.З.

секретар - Книш С.В.

при участі: прокурора - адвоката

____________________________________________________________________________________________

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за

апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОЗЗІ-ФУД" на рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19.07.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОЗЗІ-ФУД", ОСОБА_4, третя особа Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" про стягнення моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_2О, та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОЗЗІ-ФУД" (далі-Товариство), ОСОБА_4, третя особа Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" (далі-Страхова компанія) про стягнення моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, посилаючись на те, що 03.06.2015 року на вул.Іванова у м.Запоріжжі, відповідач ОСОБА_4, який керував автомобілем НОМЕР_1, належний Товариству, порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого скоїв наїзд на автомобіль НОМЕР_2 та пошкодив його. При цьому, водій останнього автомобіля ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, а пасажир ОСОБА_5 померла. Цивільно-правова відповідальність потерпілого водія, забезпечена полісом страхування Страхової компанії. За вироком суду відповідач ОСОБА_4 визнаний винним у скоєні автопригоди та засуджений. Позивачі ОСОБА_2О, та ОСОБА_3 є родичами померлої: донька та чоловік, а ОСОБА_1 власник пошкодженого автомобіля. З огляду на те, що в результаті події ДТП заявники мали емоційні і душевні страждання, тому за завдану моральну шкоду позивачі прохали відшкодувати моральні втрати: ОСОБА_1 у розмірі 400 000 грн., ОСОБА_2 300 000 грн., ОСОБА_3 - 300 000 грн..

Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19.07.2016 року позовні вимоги задоволені частково. Суд на компенсацію моральних втрат стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОЗЗІ-ФУД" на користь: ОСОБА_2 95 931 грн. 88 коп., на користь ОСОБА_1 100 931 грн. 88 коп., на користь ОСОБА_3 155 931 грн. 88 коп..

Рішення суду оскаржує Товариство і не погоджується з присудженими судом сумами моральної шкоди, які на його думку присуджені судом без урахування всіх обставин справи та неправильного застосування норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палаті з цивільних справ апеляційного суду дійшла до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК суд апеляційної інстанції відхиляє скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 03.06.2015 року на вул.Іванова у м.Запоріжжі, відповідач ОСОБА_4, який керував автомобілем НОМЕР_1, належний Товариству, порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого скоїв наїзд на автомобіль НОМЕР_2 та пошкодив його. При цьому, водій останнього автомобіля ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, а пасажир ОСОБА_5 померла.

За фактом зазначеної події була порушена кримінальна справа, а за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23,10.2015 року відповідач ОСОБА_4 визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та засуджений (а.с.9).

Також встановлено, що ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах з Товариством й під час автопригоди керував автомашиною належною Товариству.

Отже, за загальними правилами ст.1172,1187 ЦК відповідальність у завданні шкоди особою, під час виконання своїх трудових обовязків має бути покладена на юридичну особу - Товариство.

Згідно із ч.2,5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У статті 1167 ЦК окреслено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини, якщо шкоду завдано ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Моральна шкода компенсується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода компенсується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31 березня 1995 року суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 переконували, що в результаті ДТП загинула їх мати та дружина, вони отримали психологічний стрес, нормальні їх життєві устої були порушені. Окрім того, ОСОБА_3 сам є потерпілим від ДТП він отримав тілесні ушкодження.

Моральні страждання, як правило, виявляються у відчуттях страху, сорому, приниження, переживаннях у звязку зі втратою близької людини, а також в інших, несприятливих для людини випадках психологічного дискомфорту.

Отже, під поняттям "моральна шкода" охоплюється негативні наслідки немайнового характеру, які заподіяні фізичній особі внаслідок завданих їй фізичних, психічних та моральних страждань, що повязані із порушенням її прав чи охоронюваних законом інтересів.

Суд наголошує, що моральна, і фізична шкода після нанесення, по суті є непоправними і не завжди можуть бути відшкодовані. Неможливо відшкодувати (визначити еквівалент) втрати людського життя, відчуття душевного болю.

При встановленні можливої суми відшкодування в грошовому еквіваленті, суд зіставляє глибину моральних страждань і суму заявлених компенсацій. При цьому враховуються: загальні страждання, психологічний і фізичний стан заявника, погіршення його життєвих функціонувань.

Глибина переживань ставиться в залежність від самої постраждалої особи, тому призначення компенсації моральної шкоди полягає і в тому, аби певною мірою відновити втрату щастя особи і можливості насолоджуватися життям тепер і в майбутньому.

Суд відзначає, що на формування моральної шкоди перш за все впливають індивідуальні особливості позивача.

У звязку з дорожньою пригодою заявники втратили рідну людину.

Як відомо дії відповідача визнані злочинними.

Спостерігається, що заявлені вимоги позивачів пов'язуються з фактом загибелі рідної людини так і пошкодженням майна.

При визначенні розміру компенсації моральної шкоди, суд першої інстанції прийняв до уваги ступінь фізичних страждань, які одержали позивачі у зв'язку зі смертю ОСОБА_5 під час автопригоди, і, що втрати морального характеру привели до суттєвих порушень їх нормального життя.

З огляду на викладене, з точки зору апеляційного суду, суд першої інстанції правильно визначив достатній розмір для відшкодування позивачам моральних збитків у зазначених сумах у судовому рішенні.

За договором страхування на страховика покладено обовязок відшкодувати заявнику моральну шкоду у розмірі 4 872 грн..

Різницю між сумою відшкодування, визначеною страховим полісом, та сумою, яка має бути відшкодована позивачам, сплачує Товариство.

Про зазначений обовязок йдеться у ст.1194 ЦК де наведено, що у разі недостатності страхової виплати, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

За правилами Цивільного Кодексу до шкоди відносяться матеріальні та моральні збитки.

В такому разі аргументи скарги про те, що норми ст.1194 ЦК не охоплюють право потерпілого на отримання моральної шкоди не є виправданими.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно врахував суми моральних відшкодувань у цій справі, а тому аргументи скарги не є переконливими.

Керуючись ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19.07.2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала судової колегії може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Судді: