Номер провадження: 22-ц/785/3293/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сидоренко І.П., Погорєлової С.О.,

при секретарі: Лопотан В.І.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2014 року по цивільній справі за заявою Одеської міської ради за участю заінтересованої особи Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання спадщини відумерлою,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2014 року заяву Одеської міської ради за участю заінтересованої особи Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання спадщини відумерлою задоволено.

Визнано спадщину після смерті ОСОБА_3, що складається з 22/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 відумерлою.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 подала до суду апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2014 року та постановити ухвалу, якою заяву залишити без розгляду.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, яке ухвалено на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам в повному обсязі, виходячи з наступних підстав.

ОСОБА_4 за життя проживав в домоволодінні по вул. Четвертій Заводській, 17, у м. Одесі.

01.07.1995 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується актовим записом про смерть №6574 від 05.07.1995 року, складеним Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського МУЮ та Повним витягом з ДРАЦСГ щодо актового запису про смерть ЕУ №500470 від 14.03.2014 року.

Спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилася 01.07.1995 року.

Згідно з відомостями КП «БТІ» Одеської міської ради від 12.08.2014 року право власності на 22/100 частини домоволодіння по вул. Четвертій Заводській, 17, у м. Одесі, станом на 31.12.2012 року зареєстровано за ОСОБА_3 ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину законом, виданого Першою Одеською держнотконторою 30.07.1982 року, за реєстровим №4-2684.

Згідно з відомостями Першої одеської державної нотаріальної контори, П'ятої одеської державної нотаріальної контори та Сьомої одеської державної нотаріальної контори спадкова справа щодо майна померлого не заводилася та свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

За вказаних обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення заяви Одеської міської ради за участю заінтересованої особи Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання спадщини відумерлою.

Однак, колегія не може погодитись з такими висновками суду до яких суд дійшов з порушенням норм матеріального та процесуального права та в звязку з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Задовольняючи заяву, суд не врахував, що 22/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 не є відумерлою спадщиною після смерті ОСОБА_3, так як право власності на вказане майно ще 16.07.2014 року було зареєстроване на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 19.05.2014 року за ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.07.2014 року.

Заява Одеської міської ради, зацікавлена особа - виконавчий комітет Одеської міської ради про визнання спадщини, після смерті ОСОБА_3 відумерлою, була подана 14.08.2014 року, тобто майже через місяць після реєстрації за апелянтом права власності на 22/100 частини домоволодіння по вул. Четвертій Заводській, 17 в м. Одесі в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6

Згідно з п. 1 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму листі від 16 травня 2013 року за №24-753/0/4-13 роз'яснив, що із метою єдності правозастосовної практики і уникнення колізій щодо спадкування державою (ст. 555 ЦК Української РСР) та переходу спадщини, визнаної судом відумерлою, у власність територіальної громади (ст. 1277 ЦК України), правила абз. 2 п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України слід застосовувати, якщо спадщина відкрилась після 01 липня 2003 року, проте не була прийнята ніким зі спадкоємців, що мають право спадкування відповідно до норм ЦК Української РСР. Таким чином, сплив однорічного строку, встановленого ч. 2 ст. 1277 ЦК України та абз. 2 п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, може підлягати обчисленню, починаючи не раніше 01 липня 2003 року.

Заявник, звертаючись із заявою про визнання спадщини відумерлою, посилався на норму ст. 1277 ЦК України .

Заяви про визнання спадщини відумерлою розглядаються в порядку глави 1 розділу IV ЦПК України.

Положення ст. 1277 ЦК України про те, що в разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, застосовується лише до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності ЦК України з 01 січня 2004 року (ст. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

У разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК Української РСР.

Суд першої інстанції не врахував, що ЦК Української РСР не передбачено визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання майна безхазяйним в порядку ст. 137 ЦК Української РСР не подавалася.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

За встановлених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви Одеської міської ради за участю заінтересованої особи Виконавчого комітету Одеської міської ради.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволені заяви Одеської міської ради за участю заінтересованої особи Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання спадщини відумерлою відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: І.П. Сидоренко

ОСОБА_7