Справа № 2-2665/2007р.
Провадження № 6/628/47/16р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2016 року Купянський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Демченко І.М.

за участю секретаря Романової Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Купянську справу за поданням старшого державного виконавця Куп'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

Представник Куп'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області - старший державний виконавець Закопайло О.Ю. за погодження з в.о. начальника відділу ОСОБА_3, звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон України, вказуючи, що на виконанні у відділі знаходиться виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2-2665/2007р. від 05.12.2007 року, виданого Куп'янським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від доходів ОСОБА_2, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.11.2007 року і до повноліття дитини.

11.02.2008 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, про що боржник був повідомлений у визначеному законодавством порядку. Але боржником рішення суду не виконується.

Посилаючись на те, що під час проведення виконавчих дій даних про працевлаштування боржника чи отримання ним пенсії не встановлено, на виклики державного виконавця він не з'являється та в результаті виїзду держвиконавця за місцем мешкання боржника за адресою: смт. Ківшарівка, 67/87 було встановлено, що двері квартири зачинені, боржник вдома відсутній, належного йому майна не виявлено. Враховуючи, що до Відділу ДВС надійшла заява стягувача ОСОБА_4 про обмеження боржника у праві виїзду за межі України, державний виконавець просить суд обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

У судове засідання ст. держвиконавець ОСОБА_1 не зявився, надавши клопотання про розгляд даного подання без його участі, у вирішенні справи покладався на розсуд суду (а.с.41,42).

По матеріалам справи судом встановлено, що 05 грудня 2007 року був виданий виконавчий лист № 2-2665/2007р. згідно рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 05 грудня 2007 року, згідно якого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з 06.11.2007 року ( а.с. 16-17,18,26,36). Вказане рішення було прийнято судом внаслідок отримання по пошті від ОСОБА_2 заяви з погодженням на сплату аліментів.

Державним виконавцем Дроздовим Є.О. 11.02.2008 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та копію направлено сторонам цього провадження (а.с.25,37). Відомості про отримання боржником копії постанови чи його звернення до Відділу ДВС відсутні.

Крім того, державний виконавець вказує, що боржник викликався до Відділу, але не з'являвся. На підтвердження цього надав копії двох викликів за 24.10.2013 року і 10.06.2016 р., однак доказів про отримання їх боржником немає (а.с.38). У ході проведення виконавчих дій державним виконавцем не виявлено даних про працевлаштування боржника і отримання ним пенсії (а.с.39,40). Заборгованість по аліментам станом на 01.06.2016 року складає 21920,75 грн. (а.с.38).

Відповідно до копії заяви від 26.05.2016 року ОСОБА_4 просить вирішити питання про обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України, у зв'язку з тим, що боржник має невиконані зобов'язання, ухиляється від сплати аліментів та їй відомо, що він виїздить до РФ (а.с.37).

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

У статті 21 Конституції України закріплено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права встановлено, що кожному, хто законно перебуває на території будь-якої держави, належить, у межах цієї території, право на вільне пересування і свобода вибору місця проживання. Кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну.

На стадії виконання судового рішення обмеження права особи на виїзд за кордон здійснюється в порядку, передбаченому ст. 377-1 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України. Відкриття виконавчого провадження не може розглядатись як достатня підстава для застосування судом саме такого заходу, як обмеження права особи на виїзд за межі України.

Враховуючи правову природу права особи на вільне пересування як одного із основоположних прав людини і громадянина, можна дійти висновку про обмеження права на виїзд за кордон у порядку цивільного судочинства як виняткового заходу, який може застосовуватися на підставі законних та обґрунтованих доказів і вимог.

Крім того, слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення від виконання зобов'язань має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

Державний виконавець посилається на те, що боржнику було надано строк для самостійного добровільного виконання рішення, погашення суми заборгованості по аліментам, однак боржник цього не зробив. Даний факт також не було підтверджено доказами по справі, до подання не було додано жодної розписки або рекомендованого поштового повідомлення про вручення постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику та виклику, тому в судовому засіданні не можливо встановити факт, що боржник був особисто сповіщений про існуючі невиконані зобов'язання за рішенням суду.

До подання доданий акт, з якого вбачається, що 21.06.2016 року державний виконавець Закопайло О.Ю. здійснив виїзд за адресою вказаною у документах, як адреса місця проживання боржника, та без залучення понятих чи стягувача він склав акт про те, що за місцем реєстрації боржника двері квартири зачинені, він вдома відсутній, належне йому майно не виявлене (а.с.37). Але, враховуючи обставини складання вказаного акту держвиконавцем у відсутності понятих чи стягувача, а також те, що інших актів під час виконання виконавчого документу починаючи з 2008 року суду надано не було, суд вважає не доведеним держвиконавцем факт відсутності боржника за місце мешкання та відсутності належного йому майна.

Крім того, зі змісту подання та доданих до нього документів не вбачається, що боржник ОСОБА_2 має намір покинути територію України чи він дійсно виїздить за кордон, відсутні дані про наявність у нього закордонного паспорту.

Крім того, відповідно до п.12.1.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника, однак подані до суду матеріали не містять будь-яких допустимих та достатніх доказів щодо виконання зазначеної вимоги.

Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання старшого державного виконавця Куп'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Купянський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання її копії.

Головуючий Демченко І.М.