Ухвала

Іменем України

19 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

УмновоїО.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Експобанк» про визнання договору поруки припиненим за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «Експобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 31 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 05 листопада 2007 року між ОСОБА_3 та публічним акціонерним товариством комерційним банком «Експобанк» (далі - ПАТ КБ «Експобанк») було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 34 тис. доларів США. На забезпечення виконання цього договору банк того ж дня уклав із ОСОБА_2 договір поруки. 14 травня 2008 року сторони кредитного договору уклали додаткову угоду.

Посилаючись на те, що зазначеною додатковою угодою збільшено обсяг відповідальності поручителя без його на те згоди, а також на те, що банк протягом шести місяців після настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителя, позивачі просили визнати договір поруки припиненим.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано договір поруки укладений між ПАТ КБ «Експобанк» та ОСОБА_2, ОСОБА_3 від 05 листопада 2007 року припиненим в частині до 04 червня 2014 року, в іншій частині така порука не є припиненою. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 31 березня 2016 року рішення районного суду скасовано. Визнати договір поруки, укладений між ПАТ КБ «Експобанк» та ОСОБА_2, ОСОБА_3 від 05 листопада 2007 року припиненим. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Експобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб просить скасувати судові рішення, посилаючись неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення суду та задовольняючи позов, апеляційний суд, правильно застосувавши положення ч. 4 ст. 559 ЦК України, та на підставі ст. 212 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що надіславши позичальнику ОСОБА_3 31 травня 2012 року (а.с. 74), а поручителю ОСОБА_2 16 серпня 2014 року (а.с. 72) вимоги про дострокове повернення кредиту, банк тим самим змінив строк виконання основного зобов'язання і протягом 6 місяців позов до суду не пред'явив. Отже порука вважається припиненою.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постановах № 6-249цс15 від 02 грудня 2015 року, № 6-155цс13 від 29 січня 2014 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Доводи касаційної скарги про те, що дострокової вимоги не було безпідставні і спростовуються самим змістом вимог (а.с. 72, 74) у яких боржникам рекомендується погасити кредит у повному обсязі та усі інші, передбачені договором платежі, у строк до 10 червня 2012 року. При цьому банк обґрунтував свої вимоги п. 4.4.1 договору кредиту, у якому мова йде про дострокове стягнення кредиту.

Доводи касаційної скарги висновки суду не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами компетенції касаційного суду (ст. 335 ЦПК України).

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Експобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 31 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В.Умнова