У х в а л а

іменем україни

18 жовтня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Карпенко С.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 7 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дітей,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 7 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2016 року, позовну заяву повернуто позивачу.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування зазначених судових рішень, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Постановляючи ухвалу про повернення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно виходив із того, що справа не підсудна Сихівському районному суду м. Львова, оскільки місцем проживання відповідача є с. Тимченки Чорнобаївського району Черкаської області, а заявлені позивачем вимоги не відносяться до категорії справ на які розповсюджується альтернативна підсудність, передбачена ст. 110 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами першої й апеляційної інстанцій допущено порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 7 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дітей відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.О.Карпенко