Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/5606/15-ц Головуючий у 1-й інст. Хавронюк О. Л.
Категорія 27 Доповідач Талько О. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Талько О.Б.,

суддів: Товянської О.В., Гансецької І.А. ,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства« Банк «Фінанси та Кредит» на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14 листопада 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 08-07-И/28 від 8 травня 2007 року в розмірі 439903,07 грн. та 6598,55 грн. судових витрат.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14 листопада 2016 року провадження по вказаній справі зупинено до розгляду Конституційним Судом України справи №1-26/2016 (2-4/2016).

В апеляційній скарзі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14 листопада 2016 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що предметом позову по даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором № 08-07-И/28 від 8 травня 2007 року, укладеним між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є стороною за вказаним договором та стороною по справі.

Зазначає, що неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Вважає, що конституційне подання, яке відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 3 липня 2015 року було направлено до Конституційного Суду України щодо відповідності Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" положенням ст. 6, ч. 1 ст. 8, ч. 4 ст. 13, ст. 21, 22, ч. 1,4,5 ст. 41 Конституції України в основній своїй частині стосується депозитних вкладів фізичних осіб і не відноситься до спірного кредитного договору. Прийняте Конституційним Судом України рішення за вищевказаним поданням ніяким чином не може вплинути на застосування норм та положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" при вирішенні справи, яка перебуває у провадженні суду.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які зявились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Представник відповідача у клопотанні про зупинення провадження у справі посилається на те, що Конституційним Судом України 10 лютого 2016 року у справі №1-26/2016 відкрито конституційне провадження у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, зазначивши, що позивач уповноважений на ведення справи ліквідатором ПАТ "Банк"Фінанси та Кредит", яка, в свою чергу, діє на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно з п. 4 ч. 1ст. 201 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Відповідно до розяснень, викладених в абзацах 4, 6 пункту 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Аналізуючи викладену норму цивільного процесуального законодавства та роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, колегія суддів вбачає, що обов'язковою умовою зупинення провадження по справі є неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи.

Від імені ПАТ "Банк"Фінанси та Кредит" у справі діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк"Фінанси та Кредит".

Враховуючи те, що ухвалою Конституційного Суду України від 10 лютого 2016 року відкрито конституційне провадження за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в цілому, а також те, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI встановлює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулює відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначає повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків та має застосовуватися до спірних правовідносин, що виникли між сторонами в цій справі, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про необхідність зупинення провадження у вказаній справі до розгляду Конституційним Судом України подання Верховного Суду України щодо конституційності положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Постановлена судом ухвала відповідає вимогам процесуального закону й не може бути скасована з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 209, 303,304,307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відхилити.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуюча : Судді: