07.10.2016 Справа № 756/3689/16-ц
Провадження№756/3689/16
Унікальний № 2/756/2984/6
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

07 жовтня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді- Белоконної І.В.

при секретарі - Мушкетик І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав , -

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2016 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши його тим, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі у період з 1998 року 2006 рік. Шлюб між ними розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Києва, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва видано свідоцтво про розірвання шлюбу від 17 січня 2006 року, актовий запис №27. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу залишився проживати разом із позивачем.

З моменту розлучення і по цей час батько ОСОБА_4, Відповідач по справі, припинив спілкування з сином, приймати участь у його вихованні. Крім стягнених аліментів, які відповідач платив невчасно і не в повному обсязі, жодної іншої матеріальної допомоги на утримання сина Відповідач не надавав і не надає по цей час, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не спілкується з сином взагалі, тобто не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Син не отримував від батька жодного подарунку на день народження, жодних привітань на інші свята. ОСОБА_4 є дитиною-інвалідом, на 5-й день свого життя був поставлений діагноз «ранній сепсис», який поставили в медичному закладі «ОХМАДИТ». Він потребує особливого догляду та підвищеної уваги.

Відповідач про справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, навіть не цікавився життям сина, не відвідував і не відвідує його вдома, не проводить разом з сином час поза межами дому. Батько не виявляє турботи по відношенню до сина, не піклується про духовний та фізичний розвиток сина, не цікавиться його успіхами в навчанні, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання сином освіти. Відповідача не бачили і не знають ні вчителі школи, в якій навчався ОСОБА_2, ні в ліцею, де він на теперішній час навчається. При цьому, жодних перешкод для спілкування батька з сином позивачем не чинилось. Зважаючи на те, що відповідач фактично сам усунулася від прав та обов'язків щодо сина, свідомо ними знехтував, тому позивач вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав та просить позбавити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3; стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати по справі.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Відповідач в судове засідання 07.10 2016 року не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, на адресу суду було направлено клопотання про розгляд справи без присутності представника, позицію висловлено у висновку від 22.04.2016 року, що надійшов на адресу суду.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно, про що позивач та представник позивача в судовому засіданні не заперечували.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 являються ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва шлюб між сторонами розірвано, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва видано свідоцтво про розірвання шлюбу від 17 січня 2006 року, актовий запис №27. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу залишився проживати разом із позивачем. На час звернення до суду ОСОБА_2 є неповнолітнім.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 21.04.2016 року (а.с, 28), стало відомо, що ОСОБА_1 разом із неповнолітнім сином ОСОБА_2 проживають у квартирі за адресою АДРЕСА_1. Батько дитини - ОСОБА_3 проживає окремо, має іншу сім'ю, участі у вихованні сина не приймає.

У судовому засіданні 27 квітня 2016 року ОСОБА_3 В вказав що з сином не спілкується, зв'язків не підтримує, оскільки богато працює та має іншу родину

Отже встановлено, що на даний час ОСОБА_3 не приймає участі у житті сина, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не цікавиться його життям, навчанням, не виявляє інтересу до внутрішнього світу сина, не створює умов для отримання сином освіти.

Після 27 квітня 2016 року ОСОБА_3 жодного разу більше не з'явився на засідання суду у справі про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. Доказів поважності про причини неявки до суду не надав.

Відповідно до ч.2 ст. 171 Сімейного кодексу України суд має враховувати думку неповнолітнього. Сам неповнолітній ОСОБА_2 зазначив, що втратив родинний зв'язок з батьком, досить тривалий час не отримує від батька моральної підтримки,батько не цікавиться його життям, станом здоров'я та інтересами. Навіть забуває поздоровити з днем народження, часто на телефонні дзвінки отримував відповідь від батька, що у того не має часу. Тому ОСОБА_2 висловив думку про позбавлення свого батька батьківських прав відносно себе.

Згідно висновку органу опіки та піклування Святошинської районної у м.Києві держаної адміністрації від 22.04.2016 року №107-2334/40, вбачається, що комісією з питань захисту прав дитини визнано недоцільним позбавлення батьківських прав відповідача щодо неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, оскільки позивачкою не надано достатніх доказів щодо ухилення його від виконання своїх батьківських обов'язків щодо дитини.

Згідно довідок школи №199 за №127 від 25.12.2015 та за №48 від 10.06.2015 року, ОСОБА_2 навчається в даному навчальному закладі, його батько протягом навчання батьківських зборі не відвідував, життям та навчанням сина не цікавиться.

В судовому засіданні встановлено, підтверджено матеріалами справи, те, що відповідач самоухилився від виконання батьківських обов'язків по вихованню свого сина, не цікавиться його життям. При цьому, висновки органу опіки та піклування щодо недоцільності позбавлення відповідача батьківських прав, оцінюються судом поряд з іншими доказами по справі, а саме довідками з медичних та навчальних установ та на думку суду є такими, що спростовуються всіма матеріалами справи.

Суд вважає доведеним, що відповідач ухилився від виконання своїх обов'язків, оскільки він протягом тривалого часу не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, стан здоров'я, підготовку до самостійного життя.

При постановлені законного та справедливого рішення, суд враховує положення Європейської Конвенції "Про права дитини", в ч.2 ст.6 якої говориться, що держави учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

З урахуванням вище викладеного та виходячи з інтересів дитини, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по справі у розмірі 551 грн. 21 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по справі у розмірі 551 грн. 21 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 223 ЦПК України.

Суддя І.В. Белоконна