Справа № 444/506/16 Головуючий у 1 інстанції: Ясиновський Р.Б.
Провадження № 22-ц/783/5414/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Павлишина О.Ф.,

суддів Ніткевича А.В., Цяцяка Р.П.,

секретар Бохонко Е.Р.,

з участю ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, ОСОБА_4, її представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 01 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_4 до Волицької сільської ради Жовківського району Львівської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, Волицької сільської ради Жовківського району Львівської області про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок в частині належності такого будинку до колгоспного двору,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду позов ОСОБА_6, ОСОБА_4 до Волицької сільської ради Жовківського району Львівської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно - задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою - вул. Ак. Возняка, 192 в с. Волиця, Жовківського району Львівської області. Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою - вул. Ак. Возняка, 192 в с. Волиця, Жовківського району Львівської області. В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, Волицької сільської ради Жовківського району Львівської області про визнання недійсним свідоцтва про право особистої власності на будинок № 192 на вул. Калініна (ОСОБА_7) в с. Волиця Жовківського району Львівської області від 08.01.1988 р., виданого виконкомом Гійченської сільської ради на підставі рішення Нестеровського райвиконкому № 370 від 30.12.1987 р. на імя ОСОБА_8 в частині належності такого будинку до колгоспного двору, відмовлено.

Додатковим рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 14 вересня 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_6 551,20 грн. судового збору. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 551,20 грн. судового збору.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2

В апеляційній скарзі стверджує, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Посилається на те, що право власності на спірний житловий будинок було оформлено за її батьком, якому 08.01.1988 року та видано свідоцтво про право особистої власності на будівлю, однак, помилково зазначено, що такий будинок належить колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_8. Вважає, що судом першої інстанції належно не зясовано питання щодо правильності й обґрунтованості зарахування будинку до суспільної групи господарств колгоспний двір. Вважає, що суд помилково ототожнив осіб, які працювали у колгоспі як робітники із членами колгоспу та стверджує, що батьки належали до групи робітників колгоспу, а не були його членами. Посилається також на пропуск позивачами строку позовної давності та зазначає, що в суді першої інстанції вона була позбавлена можливості подати заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити, та у задоволенні позову ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_4, її представника ОСОБА_5 про безпідставність доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено такі обставини.

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будівлі в с. Волиця на вул. Калініна, 192 від 08 січня 1988 року будинковолодіння належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_8 (.с.9)

Згідно з довідкою виконкому Волицької сільської ради від 30.08.2010 р. За № 962 в житловому будинку на вул. Ак. Возняка, 192 станом на 30.06.1990 року членами колгоспного двору були : ОСОБА_8 голова, ОСОБА_4 дружина, ОСОБА_2 дочка, ОСОБА_6 син. (а.с.8)

Рішенням виконкому Волицької сільської ради 26 лютого 2015 року за №1 «Про розподіл часток колгоспного двору по вул. Ак. Возняка, 192 в с. Волиця» розподілено колишній колгоспний двір № 192 на вул. Ак Возняка в с. Волиця в частинах: ОСОБА_8 1/4 частина, ОСОБА_4 1/4 частина, ОСОБА_2 1/4 частина, ОСОБА_6 - 1/4 частина. (а.с.10)

Відповідно до запису у трудовій книжці та довідки № 27 від 02.06.2016 р. ОСОБА_9 працювала у колгоспі «Прогрес» з 16.03.1956 р. до 30.12.1958 р., та з 10.02.1962 р. до 31.12.1996 р. (а.с.83, 85-86)

Згідно з трудовою книжкою ОСОБА_8 та даними довідки №31 від 07.06.2016 р. останній працював у колгоспі «Прогрес» з 15.08.1967 р. до 30.12.1996 р. (а.с.84,88-89)

Відповідно до довідки Рава-Руського професійного ліцею від 07.06.2016р. № 245 ОСОБА_6 з 01.09.1990 р. навчався у Рава-Руському СПТУ № 60. (а.с.87)

ОСОБА_6 і ОСОБА_4 позбавлені права оформити своє право власності на частку в колгоспному дворі, що підтверджується рішенням про відмову ОСОБА_4 у державній реєстрації прав та їх обтяжень. (а.с.11)

Відповідно до ст.120 Цивільного кодексу Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно з п. 6 до постанови Пленуми Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 р. до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору.

Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та не працездатних.

А відтак, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_6 і ОСОБА_4 та про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачам ОСОБА_6 і ОСОБА_4, як членам колишнього колгоспного двору, належить право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, і, що відсутні підстави для визнання свідоцтва про право власності недійсним.

Покликання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції належно не зясовано питання щодо правильності й обґрунтованості зарахування будинку до суспільної групи господарств колгоспний двір, що суд помилково ототожнив осіб, які працювали у колгоспі як робітники із членами колгоспу та, що батьки належали до групи робітників колгоспу, а не були його членами не може прийматись до уваги.

Так, відповідно до типового статуту колгоспу затвердженого постановою ЦК КПРС і ОСОБА_10 міністрів СРСР від 28.11.1969 р.№ 910 заява про прийняття в члени колгоспу розглядається правлінням колгоспу в присутності особи. На кожного члена колгоспу ведеться трудова книжка.

А відтак, дані трудових книжок та довідок, виданих правонаступником колгоспу «Прогрес» беззаперечно підтверджують членство ОСОБА_8 і ОСОБА_4 у колгоспі.

Покликання в апеляційній скарзі на довідку виконкому Волицької сільської ради від 24.05.2016 року (а.с.69), відповідно до якої у виконкомі відсутні відомості про членство ОСОБА_8 і ОСОБА_4 у колгоспі є безпідставним, так як виконавчі комітети сільських рад не були наділені повноваженнями щодо вирішення питань прийняття в члени колгоспу.

Крім того, відповідно до вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів затверджених ЦСУ СРСР13.04.1979 № 112/5 суспільна група господарства в основному встановлюється в залежності від роду діяльності голови двору.

Згідно зі ст.ст. 11, 60 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Однак, апелянтом не подано жодних доказів на підтвердження того, що виконкомом сільської ради при вирішенні питання про право власності на будівлі визначено суспільну групу господарства всупереч даним по господарських книг, а також не подано доказів на спростування даних трудових книжок і довідок виданих правонаступником колгоспу «Прогрес». Зокрема ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду не подано виписок з погосподарських книг та клопотання про витребовування таких книг для дослідження не подавалось.

Також безпідставним є покликання в апеляційній скарзі на пропуск позивачами строку позовної давності та, що в суді першої інстанції ОСОБА_2 була позбавлена можливості подати заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності, оскільки матеріалами справи стверджується, що остання приймала участь в судових засіданнях і реальних перешкод в поданні такої заяви не мала.

В зв»язку звикладеним колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 01 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Ніткевич А.В.

ОСОБА_10