Справа № 2-з/489/27/16
(Справа № 2/489/1876/16)
У Х В А Л А

06 липня 2016 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Український професійний банк», яким просив:

- скасувати постанову про передачу майна в рахунок погашення боргу від 29 грудня 2014 р. , акт про передачу майна - нежитлової будівлі - магазину, розташованої за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру, 16-В, відповідачу - публічному акціонерному товариству "Український професійний банк";

- визнати недійсним та скасувати свідоцтва про право власності № 141 від 10 березня 2015р., видане приватним нотаріусом ОСОБА_2 на нежитлові будівлі - магазину, по пр. Миру, 16-В, у м. Миколаєві;

- скасувати рішення про державну реєстрацію права власності відповідачу на зазначені нежитлові будівлі;

- визнати дійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна № 1010, видане приватним нотаріусом 13 травня 2015р. на ім'я ОСОБА_1;

- поновити рішення про державну реєстрацію права власності за позивачем на нежитлові будівлі - магазину, розташованої за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру, 16-В;

- внести відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Провадження по справі відкрито ухвалою суду від 23 червня 2016 р.

05 липня 2016 р. подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Публічному акціонерному товариству «Український професійний банк», Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічному акціонерному товариству «Український професійний банк», іншим особам проводити процедуру реалізації спірного майна нежитлова будівля магазину, загальною площею 314,20 кв.м., що розташоване за адресою: м. Миколаїв, проспект Миру ,16-В, в тому числі шляхом аукціону, відкритих торгів та іншому порядку на всіх без виключення майданчиках, а також вчиняти будь-які дії, направлені на реєстрацію пропозицій учасників, прийняття реєстрації учасників.

Заяву обґрунтовано тим, що відповідач намагався реалізувати спірне майно шляхом проведення електронних торгів (аукціону) з продажу активів, дата проведення аукціону 14 червня 2016р. з 10.00 год. до 11.00 год., однак аукціон з продажу активів в зазначений день не відбувся за відсутності учасників і станом на день подання заяви про забезпечення позову, тобто на 05 липня 2016р., за інформацією з інформаційного порталу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, спірне майно, яке розташоване за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру, 16-В, знаходиться у статусі «незабаром торги» та до цього часу не реалізоване.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову, доданими матеріалами, та матеріалами справи № 2/489/1876/16, суд приходить до переконання про часткове задоволення заяви.

Зі змісту позову та наданих до нього письмових документів вбачається, що предметом позову є спір ОСОБА_1 з ПАТ «Український професійний банк», який випливає з того, що ОСОБА_1 на прилюдних торгах 26 квітня 2013 р. купив нежитлову будівлю - магазину, по пр. Миру, 16-В, у м. Миколаєві. Торги проводилися у виконавчому провадженні відділу примусового виконання рішень головного територіального управління юстиції у Миколаївській області зі стягнення на користь ПАТ «Український професійний банк» та окремо ОСОБА_1 заборгованості з ОСОБА_3 Результат прилюдних торгів був оформлений протоколом №15-0171/13 (Н)-1 від 26 квітня 2013 р. МФ ТОВ «Укрспецторг Групп», яке проводило торги і актом державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 30 квітня 2016 р.

З травня 2013 р. в судах усіх рівнів на розгляді перебуває справа за позовом ПАТ «Український професійний банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_4, відділу примусового виконання рішень головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, ТОВ «Укрспецторггрупп» про визнання недійсними прилюдних торгів щодо реалізації вказаного нерухомого майна.

Рішеннями судів, у т.ч. рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 вересня 2013 р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 25 листопада 2013 р., прилюдні торги з реалізації вказаного майна 26 квітня 2013 р., оформлені протоколом торгівельної організації та актом державного виконавця були визнані недійсними. Ухвалою суду касаційної інстанції від 25 березня 2015 р. вказані рішення були скасовані з направленням справи на новий розгляд.

На спірне майно згідно свідоцтва від 10 березня 2015 р. було зареєстроване право власності ПАТ «Український професійний банк».

За результатом нового розгляду вказаної справи, рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02 червня 2016 р., яке не набрало законної сили у звязку із оскарженням в апеляційному порядку, позов ПАТ «Український професійний банк» було задоволено частково і визнано недійсними результати прилюдних торгів з реалізації спірного майна, проведені 26 квітня 2013 р. При цьому суд в рішенні вказав, що протокол з проведення прилюдних торгів №15-0171/13 (Н)-1 від 26 квітня 2013 р. МФ ТОВ «Укрспецторг Групп» і акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 30 квітня 2016 р. не можна визнати недійсними, оскільки такої вимоги позивач ПАТ «Український професійний банк» не заявляв.

В позові ОСОБА_1 зазначає, що відсутність визнання недійсними протоколу з проведення прилюдних торгів №15-0171/13 (Н)-1 від 26 квітня 2013 р. МФ ТОВ «Укрспецторг Групп» та акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 30 квітня 2016 р., робить його законним власником спірного майна, а ПАТ «Український професійний банк» реєстрацією права власності за собою порушує його первісне право власності.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити , передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У частині 3 цієї ж статті зазначено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 від 22 грудня 2006 року, у п. 4, «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо зв'язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», у п. 20, зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Із наведених обставин вбачається, що спір існує щодо нерухомого майна, спір виник з підстав конкуренції підстав реєстрації права власності на дане майно між сторонами, а за такого, заходи забезпечення позову слід вжити, але шляхом передбаченим законом, тобто заборони відповідачу ПАТ «Український професійний банк» відчужувати спірне майно до вирішення справи по суті.

Керуючись ст.ст.151-153, ст.ст.208-210 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяв про вжиття заходу забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи по забезпеченню позову ОСОБА_1 до Публічне акціонерне товариство "Український ОСОБА_5", треті особи без самостійних вимог - відділ примусового виконання рішень Управління ДВС Головного управління юстиції у Миколаївській області, приватний нотаріус ОСОБА_2 про визнання недійсними та скасування постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, а саме заборонити публічному акціонерному товариству «Український професійний банк» відчужувати спірне нерухоме майно нежитлова будівля магазину, загальною площею 314,20 кв.м., що розташоване за адресою: м. Миколаїв, проспект Миру, 16-В до вирішення справи по суті.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Ухвала можу бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пяти днів з дня її отримання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Губницький Д.Г.