Справа №466/5185/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

23 грудня 2016 року Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Волоско І.Р.,

секретар Мисько С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням відповідача у ВНЗ МВС України, -

В С Т А Н О В И В:

Львівський державний університет внутрішніх справ (далі - ЛьвДУВС) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми витрат, пов'язаних з утриманням відповідача у ВНЗ МВС України.

На підтвердження позовних вимог вказали, що ОСОБА_1 проходив навчання у ЛьвДУВС на посаді курсанта. 19.08.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України. Наказом ЛьвДУВС від 25.06.2015 року №414 о/с ОСОБА_1 було звільнено з органів внутрішніх справ та відраховано з навчального закладу за власним бажанням згідно п. 63 «ж» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ». Відповідно до Договору відповідач був зобовязаний у разі відрахування із ЛьвДУВС відшкодувати витрати, повязані з його утриманням у навчальному закладі. Просили стягнути з відповідача суму в розмірі 7 406,73 грн. витрат, пов'язаних з утриманням ОСОБА_1 у ЛьвДУВС та відшкодування витрат пов'язаних зі сплатою судового збору в розмірі 1 218 грн..

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів щодо взаємовідносин сторін.

Суд, вивчивши та перевіривши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно наказу ЛьвДУВС від 26.07.2013 за № 430 о/с ОСОБА_1 було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання (а.с. 4).

19.08.2013 року №44-КМ/2013 між ЛьвДУВС та ОСОБА_1 був укладений договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України (а.с. 5).

Відповідно до п. 2.3.6 цього Договору відповідач був зобовязаний у разі відрахування із ЛьвДУВС відшкодувати витрати, повязані з його утриманням у навчальному закладі.

Наказом ЛьвДУВС від 25.06.2015 року №414 о/с ОСОБА_1 було звільнено з органів внутрішніх справ та відраховано з навчального закладу за власним бажанням згідно п. 63 «ж» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» (а.с. 7).

Як вбачається з довідки-розрахунку сума фактичних витрат, повязаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 у ЛьвДУВС з серпня 2013 по червень 2014 років становить 7 406,73 грн.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами статті 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до вимог статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання.

Відповідно до п. 2.3.6 Договору та п. 1, ст. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 № 313 «Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, повязаних з утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України», наказу МВС України від 14.05.2007 № 150 «Про затвердження типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України», наказу Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та звязку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534 «Про затвердження Порядку розрахунку витрат, повязаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» та відповідно до ч. 6 ст. 18 Закону України «Про Міліцію» витрати на утримання курсантів у вищому навчальному закладі МВС України, підлягають відшкодуванню у судовому порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність правових підстав щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ЛьвДУВС суми у розмірі 7 406,73 грн. на відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням ОСОБА_1 у ЛьвДУВС.

Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 218 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 169, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 525, 526, 610, 611, 629 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського державного університету внутрішніх справ суму в розмірі 7 406 (сім тисяч чотириста шість) гривень 73 копійок на відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням ОСОБА_1 у Львівському державному університету внутрішніх справ

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського державного університету внутрішніх справ суму сплаченого судового збору (розрахунковий рахунок ЛьвДУВС 0729 в ГУДКСЦ у Львівській області, МФО 820172, ) - 1 218 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Волоско І.Р.