Справа № 182/5398/16-ц
Провадження № 2/0182/3811/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.12.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

секретаря Снєгульської В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади Нікопольського виконкому Дніпропетровської області про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Територіальної громади Нікопольського виконкому Дніпропетровської області про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності посилаючись на такі обставини.

27.01.2015 року помер її батько ОСОБА_2.

Після його смерті відкрилася спадщина яка складається з ? частини квартири за адресою АДРЕСА_1.

Просить суд встановити факт того що ОСОБА_2 був її батьком та визнати за нею право власності на спадкову ? частину квартири за адресою АДРЕСА_1.

Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає.

Представник відповідача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 27.01.2015 року помер батько позивачки ОСОБА_2 (а.с. 5).

Після його смерті відкрилася спадщина яка складається з ? частини квартири за адресою АДРЕСА_1, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22 січня 2001 року. (а.с. 13).

Згідно рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2012 року ? частина вказаної квартири належить позивачу в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_3 (а.с.18-19).

Спадкоємцем першої черги за законом є позивач. Інших спадкоємців немає. При житті ОСОБА_2 заповіту не складав (а.с.45-47).

Позивач мешкала зі своїм батьком, доглядала його та поховала і вважала, що фактично спадщину прийняла.

Позивач не має можливості звернутись до нотаріуса за набуттям спадщини, оскільки в паспорті і відповідно в свідоцтві про смерть ОСОБА_2 на українській мові невірно записано його прізвище: не „Смелянський, як в усіх документах, а „Смілянський. Однак, на російській мові прізвище записано правильно „Смелянский, як записано у свідоцтві про його народження, свідоцтві про одруження, посвідченні учасника ліквідації ЧАЕС, свідоцтві про право власності на житло (а.с. 7-10).

Свідок ОСОБА_4 подала до суду письмові пояснення в яких посилається на те, що позивачка є її кумою, знала померлого ОСОБА_2, неодноразово була в їх сем»ї на святах, допомагала доглядати за ОСОБА_2 коли той хворів, прізвище було неправильно вказано у документах у звязку з помилкою при перекладі прізвища на українську мову.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку що судом може бути встановлено факт того що померлий ОСОБА_2 був батьком позивачки, а розбіжності в написанні його прізвище є наслідком орфографічної помилки і судом може бути визнано за позивачкою право власності на ? частину квартири за адресою АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 1225, 1261, 1268 ЦК України ст. ст. 209, 212-215, 256 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, померлим 27.01.2015 року встановивши, що ОСОБА_2 був батьком ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири (загальна площа 43,5 кв.м., житлова площа 28,7 кв.м.) розташованої за адресою АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після смерті, ОСОБА_2, померлого 27 січня 2015 року.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів.

Суддя: ОСОБА_5