АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 682/1783/16-ц
Провадження № 22-ц/792/2177/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Янчук Т.О.,

суддів: Купельського А.В., Спірідонової Т.В.,

секретаря: Кошельника В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» про визнання недійсним кредитного договору,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» (далі - ПАТ «Платинум Банк») про визнання недійсним кредитного договору.

Зазначала, що 10 липня 2015 року між нею та ПАТ «Платинум Банк» був укладений кредитний договір з грейс періодами, укладання цього договору здійснювалось відповідно до Умов споживчого кредитування Банку, які є невідємною частиною кредитного договору. За умовами кредитного договору банк надав їй грошові кошти у тимчасове платне користування на поточні потреби, сума кредиту 8403,98 грн., а вона зобовязувалась повернути наданий кредит сплатити проценти за користування кредитом 0,0001% та комісію за обслуговування кредиту, строком повернення до 04.07.2020 року.

Договір споживчого кредиту був укладений з порушенням принципу рівності сторін та загальних засад цивільного законодавства - справедливості, добросовісності й розумності, зокрема, при його укладенні банк не надав повної, всебічної, обєктивної та достовірної інформації про умови кредиту перед укладанням та під час укладання договору, не провів розрахунки сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту.

Умовами договору передбачено щомісячну комісію за обслуговування кредиту в сумі 210 грн. Обов'язок сплачувати комісію позивач вважав несправедливою умовою договору, яка суперечить статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Пунктом 4.1 кредитного договору третейське застереження, передбачено, що всі спори, що виникають при виконанні даного договору, ________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_2 Категорія: 57

Доповідач: Янчук Т.О

підлягають розгляду у третейському суді, що теж суперечить вимогам Закону України «Про третейські суди». Просив суд з урахуванням вищезазначеного визнати кредитний договір недійсним в цілому.

Рішенням Славутського міськрайонного суду від 16 вересня 2016 року позов було задоволено та визнано недійсним кредитний договір № 2268/5248DCLRG1PT від 10 липня 2015 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Платинум Банк». Стягнуто з ПАТ «Платинум Банк» на користь держави 1378 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство «Платинум Банк», посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

В судове засіданні сторони не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що в кредитному договорі плата за обслуговування кредиту (комісія) визначена із змінними величинами у різних кредитних періодах, абсолютне подорожчання кредиту внаслідок сплати комісії становить 49,26% річних (прихований реальний відсоток плати за кредит), що свідчить про істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача, що є порушенням ст.ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», положення п.4.1 кредитного договору третейські застереження суперечать Закону України «Про третейські суди», у звязку з чим дійшов до висновку про визнання недійсним кредитного договору в цілому.

Проте з таким висновком суду першої інстанції повністю погодитись не можна.

Судом встановлено, що 10.07.2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Платинум Банк» було укладено кредитний договір № 2268/5248DCLRG1PT (ОСОБА_3), відповідно до якого Банк надав позивачці споживчий кредит в розмірі 8403,98 грн. на поточні потреби строком 60 платіжних періодів з датою повернення - 04.07.2020 року, з фіксованою процентною ставкою за користування кредитом 0,0001%, комісією за обслуговування кредиту за платіжні періоди з 10.07.2015 року по 04.10.2015 року - 00 грн., за 57 платіжних переодів з 05.10.2015 року по 04.07.2020 ріку - 210 грн. на місяць (п.1.2 кредитного договору).

Кредитний договір від 10.07.2015 року укладено на підставі письмової заявианкети ОСОБА_1 про приєднання до Договору про надання комплексу банківських послуг фізичним особам. Відповідач видав ОСОБА_1 Інформаційну картку позичальника за кредитом № 2268/5248DCLRG1PT від 10.07.2015 року для поповнення ощадної картки «ЕКОНОМКА» з метою погашення кредиту (а.с. 12,11 зворот).

Додатком №1 до кредитного договору № 2268/5248DCLRG1PT від 10.07.2015 року встановлено Графік платежів, в якому вказано суму щомісячного платежу позичальника за умовами кредиту, а зокрема: з 10.07.2015 року по 04.10.2015 року по 101 грн., в тому числі оплата кредиту 100 грн., комісія - 00 грн. з 05.10.2015 року по 04.07.2020 р. по 356 грн. 53 коп. на місяць, в тому числі оплата кредиту - 143 грн., комісія - 210 грн. (а.с.11).

Згідно із частинами першою, третьою статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Оскільки відповідно до умов кредитного договору від 10 липня 2015 року, що укладений між сторонами, банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів».

За положеннями частини п'ятої статті 11, частин першої, другої, п'ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.

Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.

Крім того, відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

З Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року N 15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року N 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

Як вбачається із кредитного договору № 2268/5248DCLRG1PT від 10.07.2015 року п.1.2 в в рамках строку кредитування Банком встановлена комісія за обслуговування кредиту для кожного кредитного періоду, а саме з 05.10.2015 року по 04.07.2020 рік 210 грн. Встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, відповідач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу. Отже, позивач фактично був змушений сплачувати за послуги, що супроводжували кредит, а така умова договору не відповідає вимогам справедливості та суперечить частині першій статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Крім того не відповідає вимогам Закону України «Про третейські суди» п.4.1 кредитного договору № 2268/5248DCLRG1PT від 10.07.2015 року, щодо того, що всі спори, розбіжності та вимоги, які виникають при виконанні даного договору чи у порушення, припинення або визнання недійсним, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді, оскільки відповідно до ст.6 Закону України «Про третейські суди», третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відповідно до ст.217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Невідповідність п.4.1 кредитного договору вимогам Закону України «Про третейські суди», п.1.2 в кредитного договору щодо встановлення комісії за обслуговування кредиту в розмірі 210 грн. вимогам справедливості та суперечить ч.1 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» не можуть бути підставою для визнання недійсності інших частин кредитного договору в цілому, оскільки можна припустити, що даний правочин був би вчинений і без включення до нього зазначених пунктів про третейське застереження та щодо встановлення комісії за обслуговування кредиту.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення на зазначене уваги не звернув та помилково дійшов до висновку щодо визнання недійсним кредитного договору в цілому, у звязку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме визнання недійсним п.1.2 в щодо встановлення комісії за обслуговування кредиту та пункт 4.1 кредитного договору № 2268/5248DCLRG1PT від 10.07.2015 року укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1

Що стосується визнання недійсним кредитного договору внаслідок порушення Банком положень ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», то договір споживчого кредиту укладено в письмовій формі та підписано сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивачка на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконувала його умови; у додатках до договору споживчого кредиту «Графік погашення кредиту», які підписані позивачкою, міститься повна інформація стосовно умов кредитування, у звязку з чим відсутні правові підстав для визнання спірного договору недійсним відповідно до положень статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» задовольнити частково.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 вересня 2016 року скасувати та ухвалити нове.

Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання недійсним кредитного договору задовольнити частково.

Визнати недійсним пункт 1.2 в щодо встановлення комісії за обслуговування кредиту та пункт 4.1 кредитного договору №2268/5248DCLRG1PT від 10 липня 2010 року укладеного між публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» та ОСОБА_1.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» в дохід держави 551,20 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.О. Янчук