Справа № 461/958/15 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/783/5231/16 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Мікуш Ю.Р.,

суддів - Копняк С.М., Приколоти Т.І.

секретар Іванова О.О.

З участю: представника ПАТ «Львівгаз»- Шевчик О.І., відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на рішення Галицького районного суду м.Львова від 14 червня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням суду в задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду оскаржив позивач Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» в особі представника за довіреністю Станько М.М.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення є незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд повинен був взяти до уваги те, що за юридичною природою між сторонами існують правовідносини із грошовим зобов'язанням. В свою чергу, відповідачі не виконують належним чином зобов'язання відповідно до умов договору, а тому наявні правові підстави для стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги та стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 1496,99 грн. інфляційних втрат та 3% річних в сумі 246,55грн.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги відповідача ОСОБА_3,

вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що відповідачі по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є споживачами природного газу. Відповідачі проживають у АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою ЛКП «Княже місто» та у ПАТ «Львівгаз» на прізвище ОСОБА_3 відкритий рахунок для оплати за спожитий газ.

Правовідносини між ПАТ «Львівгаз» та споживачами регулюються спеціальною нормою права -Правилами надання населенню послуг з газопостачання затвердженими постановою КМУ від 09.12.1999 року № 2246 ( у редакції постанови КМУ від 12.04.2004 року №476). Даними Правилами передбачені права та обов»язки сторін. Відповідно до вимог зазначених Правил ПАТ «Львівгаз» зобов»язаний надавати споживачу послуги з газопостачання до його квартири, а споживач несе обов»язок по своєчасній оплаті вартості спожитого природного газу.

ПАТ «Львівгаз» належно виконувало свої зобов»язання по наданню послуг, однак споживачі-відповідаччі по справі не вчасно оплачували за отримані послуги та допускали заборгованість.

Станом на 19.11.2014 року заборгованість відповідачів за спожитий природний газ становила 2 514,39 грн. Заборгованість виникла за період з січня 2012 року по 11.11.2014 року.

Згідно уточненої позовної заяви судом першої інстанції встановлено, що у відповідачів станом на 25.04. 2016 року відсутня заборгованість перед ПАТ «Львівгаз» за спожитий природний газ в частині основного боргу.

Звертаючись з позовною вимогою про стягнення інфляційних втрат за несвоєчасну оплату за послуги з газопостачання та 3% річних, позивач вважає, що такі виникли із заборгованості в межах строку позовної давності.

Відповідно до статті 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання ).

За змістом статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з відповідачів інфляційних втрат та відсотків, суд підставно посилався на вимоги статті 598 ч.1 ЦК України відповідно до якої зобов»язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених законом або договором. Підстави припинення зобов»язання зазначені в ст.ст. 599, 600, 604-609 ЦК України. Однією із таких підстав є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). Належним є виконання зобов»язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов»язки сторонами ( стаття 600 ЦК України).

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачем не надано належних та допустимих доказів часу утворення заборгованості, який індекс інфляції за конкретний місяць заборгованості, а відтак у позові правильно відмовлено за безпідставністю.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Відповідно до статті 308 ЦПК України Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» в і д х и л и т и .

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 14 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: С.М.Копняк

Т.І.Приколота