У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якого діє представник ОСОБА_3, на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 червня 2016 року та рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 7 вересня 2016 року, в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в:

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернувся у суд з позовом про стягнення заборгованості за договором позики у сумі 74 635, 15 грн (63 000 грн сума позики згідно з курсом НБУ гривні до долара США на момент звернення та 11 635,15 грн - 3 % річних).

Позов обґрунтовує тим, що 10 березня 2010 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого він передав останньому

2 500 дол. США, яку відповідач зобов'язався повернути на першу вимогу кредитора. Розписка написала власноручно, але коштів добровільно відповідач не повернув.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 червня

2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 борг за договором позики в сумі 2 500 дол. США, що за курсом НБУ складало 63 000 грн та 3% річних в сумі

11 635,15 грн., а всього 74 635,15 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 судові витрати по справі в сумі 746,35 грн.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 7 вересня 2016 року рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 червня

2016 року в частині стягнення з ОСОБА_2 3% річних в сумі 11 635,15 грн, а всього 74 635,15 грн та стягнення судових витрат у сумі 746,35 грн - скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_2 3% річних в сумі 5 457,69 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 сплачений судовий збір при подачі позову у сумі 684,55 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 сплачений судовий збір при подачі апеляційної скарги в сумі 68,16 грн.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Крім цього, ОСОБА_2 звернувся з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Враховуючи те, що підстави пропущення строку на касаційне оскарження судових рішень є поважними, зазначене клопотання підлягає задоволенню, а процесуальний строк - поновленню.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Стягуючи з відповідача кошти згідно з укладеним договором позики в розмірі 2 500 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ гривні до долара США на момент звернення з цим позовом складало 63 000 грн, суд першої інстанції, з висновком якого в цій частині погодився апеляційний суд, вірно керувався положеннями ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України та дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення зазначених коштів. Оскільки відповідачем не було надано суду належних доказів на підтвердження своїх посилань щодо повернення боргу, суди дійшли обґрунтованого висновку про стягнення суми боргу за договором позики.

Доводи, на які посилається заявник у касаційній скарзі, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 червня 2016 року та рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 7 вересня 2016 року ідоданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2, в інтересах якого діє представник ОСОБА_3, строк на касаційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 червня 2016 року та рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 7 вересня 2016 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, за касаційною скаргою ОСОБА_2, в інтересах якого діє представник ОСОБА_3, на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 червня 2016 року та рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 7 вересня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна