АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний номер 753/5755/13-ц Головуючий у 1 ін. - Дубас В.А. Апел.провадження 22-ц/796/6165/2015 Суддя доповідач - Слободянюк С.В. Провадження 06.69/206/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Слободянюк С.В.,

суддів - Лапчевської О.Ф., Махлай Л.Д.,

при секретарі - Гоін В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві заяву ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, про виправлення описки у рішенні Апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2015 року за апеляційною скаргою ОСОБА_4, правонаступником якої є ОСОБА_5, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 лютого 2015 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про часткове визнання недійсним договору довічного утримання, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 20 лютого 2015 року у вищенаведених позовах відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2015 року рішення Дарницького районного суду м.Києва від 20 лютого 2015 року в частині відмови у позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення наступного змісту. Розірвано договір довічного утримання від 18 жовтня 2012 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Регурецькою О.В., реєстраційний номер 1666. Визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 1051 грн.08 коп. В іншій частині рішення залишено без змін.

17 жовтня 2016 року ОСОБА_2, діючи в інтересах ОСОБА_3, подала заяву про виправлення описки в рішенні Апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2015 року, зазначаючи, що в резолютивній частині проголошеного та повного тексту рішення допущено описку, а саме: в четвертому абзаці помилково зазначено «Визнати за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1» тоді як вірно «Визнати за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 (Т.2, а.с.232-233).

В судовому засіданні ОСОБА_2, діюча в інтересах ОСОБА_3, заяву про виправлення описки у рішенні Апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2015 року підтримала, представник правонаступника ОСОБА_4- ОСОБА_5- ОСОБА_7 - заяву не визнала.

Розглянувши заяву, в межах заявлених вимог та перевіривши рішення Апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2015 року, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволені заяви з наступних підстав.

Відповідно до ст.219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 у квітні 2013 року звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, укладений 18 жовтня 2012 року між ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_3 та у жовтні 2014 року звернулась з позовом до ОСОБА_3 про визнання частково недійсним вказаного договору довічного утримання і просила суд визнати недійсним договір в частині його укладання 18 жовтня 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_8; визнати за ОСОБА_4 право власності на АДРЕСА_1.

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 21 листопада 2014 року (т.2 а.с.15) позови ОСОБА_4 об*єднано в одне провадження.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 20 лютого 2015 року у позовах відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2015 року рішення Дарницького районного суду м.Києва від 20 лютого 2015 року в частині відмови у позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення наступного змісту. Розірвано договір довічного утримання від 18 жовтня 2012 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Регурецькою О.В., реєстраційний номер 1666.

Судом встановлено, що 18 жовтня 2012 року між ОСОБА_4, ОСОБА_8 (відчужувачами) та ОСОБА_3 (набувачем) було укладено договір довічного утримання (догляду).

Згідно з п.1 вказаного договору ОСОБА_9 передано у власність квартиру АДРЕСА_1, яка належала по Ѕ частині ОСОБА_4А та ОСОБА_8 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_1).

Суд першої інстанції відмовив у позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про часткове визнання недійсним договору довічного утримання в частині укладання договору між ОСОБА_8 і ОСОБА_3, оскільки за життя ОСОБА_8. не звертався з таким позовом щодо визнання недійсним договору в частині його укладання з ОСОБА_3, суду не було надано даних, що ОСОБА_4 на час розгляду справи судами була правонаступником після смерті сина - ОСОБА_8

Рішенням суду апеляційної інстанції було розірвано договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_4 до ОСОБА_3

У грудні 2015 року ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, подала заяву про ухвалення додаткового рішення до рішення Апеляційного суду від 26 травня 2015 року (Т.2, а.с.158-161).

03 лютого 2016 року у справі Апеляційним судом м. Києва постановлено додаткове рішення в якимвизнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1.

16 листопада 2015 року ОСОБА_4 померла (Т.2, а.с.187 свідоцтво про смерть).

Як вбачається з матеріалів справи, правонаступником померлої ОСОБА_4 є ОСОБА_5 (Т.2, а.с.188-189).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 липня 2016 року додаткове рішення Апеляційного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року скасовано, передано питання на новий розгляд до апеляційної інстанції (Т.2, .ас.212-213).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_2, діючої в інтересах ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення до рішення Апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2015 року.

ОСОБА_2, діючи в інтересах ОСОБА_3, в заяві про виправлення описки в рішенні Апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2015 року, зазначає, що в резолютивній частині проголошеного та повного тексту рішення допущено описку, а саме: в четвертому абзаці помилково зазначено «Визнати за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1» ставить питання про виправлення в цій частині описка на вірне - «Визнати за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1. (Т.2, а.с.232-233).

Перевіривши матеріали справи та з огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, відмовити у задоволені заяви про виправлення в рішенні Апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2015 року описку, оскільки зазначені в заяві виправлення не є в розумінні ст. 219 ЦПК України описки чи арифметичні помилки, а є такими, що тягнуть за собою зміну рішення.

Керуючись ст.219,313 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у задоволені заяви ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, про виправлення описки у рішенні Апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді