Справа № 473/2665/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"13" жовтня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Вуїва О.В., при секретарі Заблоцькій М.М.,

за участю: представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Новогригорівська сільська рада Вознесенського району Миколаївської області, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з такою заявою в якій вказував на те, що з 1988 по 2008 роки він постійно проживав з ОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вони вели спільне господарство, були пов'язані між собою спільним побутом, взаємними правами та обов'язками, мали спільний бюджет.

В той же час до березня 2001 року остання знаходилася в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла.

Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 1,02 га., розташована в межах території Новогригорівської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Родичів у ОСОБА_3 немає.

ОСОБА_2 належним чином прийняв спадщину, проте нотаріус відмовив заявнику в посвідченні спадкових прав, вказуючи на необхідність підтвердження факту його спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю протягом не менш, як п'яти років до часу відкриття спадщини.

В зв'язку з цим ОСОБА_2 просив про задоволення його заяви.

В судовому засіданні, що проводилося без особистої участі заявника, його представник ОСОБА_1 заяву підтримав у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Новогригорівської сільскої ради Вознесенського району - в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви ОСОБА_2 не заперечує.

Оскільки матеріали справи містять всі необхідні для вирішення справи відомості, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі заявника та представника заінтересованої особи.

Заслухавши пояснення представника заявника, показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Зокрема судом з показань свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та письмових доказів (а.с. 7-10) встановлено, що з 1988 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 заявник постійно проживав з ОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вони вели спільне господарство, були пов'язані між собою спільним побутом, взаємними правами та обов'язками, мали спільний бюджет.

В той же час до березня 2001 року остання знаходилася в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла.

Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 1,02 га., розташована в межах території Новогригорівської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

ОСОБА_2 звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3, проте нотаріус відмовив заявнику в посвідченні спадкових прав, вказуючи на необхідність підтвердження факту його спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю протягом не менш, як п'яти років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України, постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів.

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 256 ЦПК України та не є вичерпним.

Зокрема згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (далі - постанова) якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до п. 21 постанови при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги може належати жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК.

В судовому засіданні достовірно встановлено факт, що ОСОБА_2 дійсно проживав з ОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ІНФОРМАЦІЯ_2 (дати смерті чоловіка спадкодавця) по ІНФОРМАЦІЯ_3 (по день смерті останньої).

В матеріалах справи відсутні докази, що хтось з членів сім'ї після ІНФОРМАЦІЯ_2 перебував в іншому шлюбі, цю обставину заперечували й свідки.

Разом з тим судом не виявлено інших осіб, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3, мають право на її обов'язкову частку, заявили будь-які вимоги щодо спадкового майна та мають вищий пріоритет на спадкування (є спадкоємцями 1-3 черг).

Враховуючи встановлені судом обставини, зважаючи на те, що закон не передбачає іншого порядку встановлення цього факту та від нього залежить реалізація заявником свого майнового права, а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 212, 213, 214, 215, 256-259 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: Новогригорівська сільська рада Вознесенського району Миколаївської області, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу - задовольнити повністю.

Встановити факт проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Вознесенську Миколаївської області однією сім'єю з ІНФОРМАЦІЯ_2 по ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В. Вуїв