Справа № 454/3145/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2016 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Струс Т. В. ,

при секретарі Коваль Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд із даною позовною заявою до відповідача, свої вимоги мотивує тим, що 29.06.2015 року померла її мама ОСОБА_3, яка до дня смерті проживала та була зареєстрованою у належному їй житловому будинку в с. Поториця по вул. Сонячна, 34 Сокальського району. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно, а зокрема на вказаний житловий будинок. Заповіту ОСОБА_3 не складала, крім позивачки інших спадкоємців після смерті її матері немає. Зазначає, що з метою прийняття спадщини звернулася у Сокальську державну нотаріальну контору, де як спадкоємець за законом подала заяву про прийняття належного матері спадкового майна, зокрема житлового будинку. Згідно запиту нотаріуса позивач звернулась у ДКП ЛОР «Червоноградське МБТІ», де їй виготовлено новий технічний паспорт спадкового будинку та надано довідку із якої встановлено, що права власності на належний матері будинок не зареєстроване. 22.11.2016р. за №1926/01-16 Сокальською державною нотаріальною конторою позивачу надано відмову у видачі свідоцтва про прав на спадщину на вищевказаний житловий будинок, з тих причин, що право власності на нього не реєструвалося, відсутні правовстановлюючі документи, які посвідчують право власності ОСОБА_3 на будинок та рекомендовано звернутись в суд. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Сонячна, 34 в с. Поториця Сокальського району Львівської області в порядку спадкування після смерті мами ОСОБА_3, яка померла 14.12.2015 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, подала в суд заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без її участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не прибув, подав в суд заяву в якій вказує, що визнає позовні вимоги, не заперечує щодо їх задоволення, справу просить розглядати без його участі.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову представником відповідача, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власнсоті не встановлена судом.

В свою чергу, відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

З дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії 1-СГ №398059 встановлено, що 29.06.2015р. померла ОСОБА_3.

Із довідки виконкому ОСОБА_2 сільської ради №239 від 14.12.2015р., встановлено, що ОСОБА_3 до дня смерті 29.06.2016р. проживала та була зареєстрованою у належному їй житловому будинку в с. Поториця по вул. Сонячна, 34 Сокальського району. На день смерті із нею проживала її дочка ОСОБА_1, 1964р.н.

Відповідно до довідки КП ЛОР «Червоногадське МБТІ» №5810 від 03.12.2015р., встановлено, що реєстрація права власності на житловий будинок №34 по вул. Сонячна в с. Поториця Сокальського району не проводилася.

Згідно відповіді Сокальської державної нотаріальної контори №1926/01-16 від 22.11.2016р., на заяву позивачки про видачу свідоцтва про право на спадщину, встановлено, що позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок №34 по вул. Сонячна в с. Поториця Сокальського району, в звязку з відсутністю реєстрації права власності на вказаний будинок та відповідно правовстановлюючого документа.

Згідно пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В свою чергу відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач як спадкоємиця першої черги за законом має право на спадкування вказаного житлового будинку після смерті матері.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 26.05.1964р.н. (ідент. №) право власності на житловий будинок з надвірними будівлями №34 по вул. Сонячна в с. Поториця, Сокальського району, Львівської області, в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 29.06.2015 року.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги.

Головуючий: Т. В. Струс