АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 686/3979/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1456/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Варвус Ю.Д.,

суддів: Заїки В.М., Пастощука М.М.,

при секретарі: Кошельнику В.М.

за участю: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 червня 2016 року за позовом ОСОБА_1 до відділу капітального будівництва УМВС України в Хмельницькій області про визнання недійсним додатку до інвестиційного договору та стягнення коштів.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділу капітального будівництва УМВС України у Хмельницькій області про визнання недійсним додатку до інвестиційного договору та стягнення коштів. В обґрунтування позову зазначав, що 01 липня 2013 року уклав із відповідачем інвестиційний договір №4/1778-13 на участь у будівництві будинку по вул. Чорновола, 176/1 в м. Хмельницькому, відповідно до умов якого він бере участь в інвестуванні будівництва приміщення творчої майстерні №7, що розташована над квартирою №79 вказаного будинку. На виконання умов договору ним сплачено 78760 грн. із розрахунку 1000 грн. за 1 кв.м. Після завершення будівництва, відповідач неодноразово змушував його укласти додаткову угоду про зміну вартості будівництва, змінивши вартість __________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_4 Категорія: 19

Доповідач: Варвус Ю.Д.

будівництва 1 кв.м з 1000 грн. на 1500 грн., на що він не погоджувався. В подальшому звернувся до відповідача з проханням надати документи для реєстрації права власності, проте йому було відмовлено в цьому та повідомлено, що документи будуть надані лише після сплати різниці у вартості 1 кв.м площі майстерні. У звязку з цим він змушений був 04 грудня 2014 року укласти додаткову угоду до інвестиційного договору про збільшення ціни будівництва фактично під примусом та обманом.

Вважає дану додаткову угоду недійсною, оскільки відповідач створив безвихідне становище щодо оскаржуваного правочину, яке полягає у відмові надати документи для реєстрації права власності на квартиру. Крім того, при укладенні оскаржуваного договору він також припустився помилки, яка полягає у неповному зясуванні залежності вартості будівництва нерухомого майна, помилився в своєму обовязку сплатити відповідачу різницю у випадку подорожчання вартості будівництва. Вказує, що помилки виникла внаслідок обману зі сторони відповідача щодо збільшення суми інвестицій. Також просить визнати вказаний додаток недійсним, оскільки підписав його під психологічним впливом відповідача, оскільки йому було відмовлено у видачі документів для реєстрації права власності. Також вказаний додаток суперечить умовам інвестиційного договору, оскільки оформлений не у формі додаткової угоди. Ним на виконання інвестиційного договору сплачено 104700 грн., а тому відповідач зобовязаний повернути йому кошти в сумі 34900 грн. На підставі вище викладених доводів просить задовольнити позов.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 червня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до відділу капітального будівництва УМВС України в Хмельницькій області про визнання недійсним додатку до інвестиційного договору та стягнення коштів відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що відмова у задоволенні позовних вимог ґрунтується на невірній позиції суду першої інстанції щодо добровільності підписання додаткової угоди з його сторони та відсутності жодного тиску та морального впливу з боку відповідача.

Поза увагою суду залишилася численна переписка між сторонами та численні звернення з даного приводу до правоохоронних органів різного рівня.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до частин третьої, п'ятої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частина перша ст.229 ЦК України передбачено, що якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Згідно ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч.1 ст.229 цього ж Кодексу), такий правочин визнається недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. За змістом зазначеної норми закону правочин може бути визнано вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману стосовно фактів, які впливають на укладення правочину.

Тобто, обман може стосуватись тільки обставин, що мають істотне значення, тобто природи правочину, прав та обов'язків сторін, властивостей і якості речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Обман може виражатись в активних та пасивних діях недобросовісної сторони правочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ЦК України правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 01 липня 2013 року між ОСОБА_1 та відділом капітального будівництва УМВС України у Хмельницькій області був укладений інвестиційний договір №4/1778-13, відповідно до умов якого ОСОБА_1 інвестував у будівництво приміщення творчої майстерні №7, що розташоване над квартирою №79 в житловому будинку №176/1 по вул. Чорновола в м. Хмельницькому. Вартість одного квадратного метра загальної площі приміщення творчої майстерні будинку була визначена в 1000 грн. (п.1.3 договору).

04 грудня 2014 року ОСОБА_1та ВКБ УМВС України у Хмельницькій області уклали додаток №1 до інвестиційного договору №4/1778-13 від 01 липня 2013 року, відповідно до якого п.1.3. виклали в новій редакції та визначили ціну одного квадратного метра загальної площі приміщення творчої майстерні в 1500грн.

На виконання інвестиційного договору позивач сплатив 104700 грн. та 30 грудня 2014 року отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно - приміщення творчої майстерні №7, що розташоване над квартирою № 79 по вул. Чорновола, 176 в м. Хмельницькому (уточнена адреса) площею 69,8 кв.метрів.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Заявляючи позов про визнання додатку №1 до інвестиційного договору недійсним та повернення коштів, ОСОБА_1 не надав доказів, які б з достовірністю свідчили про введення його відповідачем при укладені зазначеного додатку до договору в оману, застосування до нього фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони, а також того, що він діяв під впливом помилки щодо обставин, які мають істотне значення. Не були здобуті такі і судом.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, між сторонами велася переписка стосовно збільшення вартості одного квадратного метра будівництва та зміни загальної площі предмету інвестування приміщення творчої майстерні. Позивач до підписання додатку №1 до інвестиційного договору від 01 липня 2013 року був обізнаний з усіма вказаними умовами даної угоди.

Після підписання оспорюваного додатку, його умови щодо внесення більшої ціни за обєкт інвестування були виконанні ОСОБА_1, повністю про інвестована вартість будівництва і отримано свідоцтво про право власності на приміщення творчої майстерні №7 по вул. Чорновола, 176 в м. Хмельницькому.

При таких обставинах суд першої інстанції не мав підстав для задоволення вимог ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції і впливали на законність ухваленого рішення.

Під час вирішення спору судом правильно визначено характер спірних правовідносин, вірно визначено норму права, яка регулює спірні правовідносини, та надано належну оцінку усім доказам, зібраним у справі, тому підстав для скасування чи зміни його рішення в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Ю.Д. Варвус