Справа № 236/3109/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2016 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Саржевської І.В.,

за участю секретаря Білоус Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об*єднаної територіальної громади в особі Лиманської міської ради, Донецької міської ради, про визнання права власності на спадковое майно, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позововм до відповідачів Об*єднаної територіальної громади в особі Лиманської міської ради, Донецької міської ради, про визнання права власності на спадковое майно.

Позивач ОСОБА_1, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з*явилась з поважних причин, просить розглянути справу в її відсутності, про що до суду надала відповідну заяву.

Відповідачі - представник Лиманської територіальної громади Донецької області, та Донецької міської ради, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з*явився, надав заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, рішення прийняти на розсуд суду.

Дослідивши надані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з*ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, об*єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення справи по суті, встановив обставини та відповідні їм цивільні правовідносини, які регулюються положеннями ст. 41 Конституції України, ст. 16, 25, 328, 392, 1241, 1261, 1276, 1297, 1298 ЦК України, узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р, положеннями Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав та положеннями цивільно-процесуального законодавства України, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 22.03.2016року померла мати позивача - ОСОБА_2, яка постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8, 11).

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в м. Лиман Донецької області, вул. Анатолія Солов*яненка (колишня Краснофлотська), буд.31, та 2/3частки квартири, розташованої за адресою: м. Донецьк, вул. Буслаєва, буд.20. кв.9 (а.с. 19-21, 24, 27-30).

Статтею 1217 ЦК України передбачені види спадкування. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті ( ст. 1233 ЦК).

ОСОБА_2 на випадок своєї смерті залишила особисте розпорядження заповіт, який посвідчено державним нотаріусом Шостої донецької державної нотаріальної контори. Спадкоємицею зазначеного в заповіті майна ОСОБА_2, яка померла 22.01.2016року, є її дочка ОСОБА_1

Статтею 1235 ч.3 ЦК України визначено, що заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України на обов'язкову частку у спадщині мають право малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

ОСОБА_3, 1947року народження, непрацездатний чоловік спадкодавця ОСОБА_2 (а.с. 10). Тобто, непрацездатний вдівець ОСОБА_3 незалежно від змісту заповіту має право на обов*язкову частку у спадщині половину частки, яка належала б кожному зі спадкоємців у разі спадкування за законом.

ОСОБА_3 ОСОБА_4 помер (а.с 9).

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається з: 2/6часток двокімнатної, яка знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Буслаєва, б. 20, кв. 9. Зазначана частка квартири належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Представництвом фонду державного майна України в м. Донецьку 24.09.1998року, зареєстрованого в Донецькому інвентарбюро 12.11.1998року за № 7/16ДК (216)-31.

Крім того, спадкоємець ОСОБА_3 був живим на час відкриття спадщини, яка залишилась після смерті померлої 22.03.2016року ОСОБА_2, проте ОСОБА_3 помер 30.05.2016року, не встигнувши прийняти спадщину чи відмовитись від неї.

Статтею 1276 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Тобто, спадкування за правом спадкової трансмісії, в порядку переходу права на прийняття спадщини (ст. 1276 ЦК), застосовується, якщо спадкоємець був живим на час відкриття спадщини, проте помер, не встигнувши прийняти спадщину чи відмовитись від неї. Спадкування за правом спадкової трансмісії застосовується при спадкуванні як за законом, так і за заповітом.

ОСОБА_3 на випадок своєї смерті не залишив особисте розпорядження заповіт.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 є дочка померлого ОСОБА_1, яка згідно вимог ст.ст. 1269-1270 ЦК України своєчасно, в установлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, подала до нотаріуса заяву про її прийняття.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.12.2016року державним нотаріусом Лиманської державної нотаріальної контори на ім*я ОСОБА_1 видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері - ОСОБА_2, яка померла 22.01.2016року, та за законом після смерті батька - ОСОБА_3, який помер 30.05.2016року. Спадщина на яку видані вказані свідоцтва складається з:

3/4 часток житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель та споруд, що знаходиться в м. Лиман, Донецької області, вул. Солов*яненка Анатолія (колишня Краснофлотська), 31 (а.с.22-23);

3/6часток двокімнатної квартири номер 9 в будинку номер 20 по вул. Буслаєва в м. Донецьк (а.с. 25-26);

2/6 часток двокімнатної квартири номер 9 в будинку номер 20 по вул. Буслаєва в м. Донецьк (а.с. 31-32).

Постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори від 10.12.2016року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого 30.05.2016року її батька ОСОБА_3, а саме на: 1/6частку двокімнатної квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1, та ? частку житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель та споруд, що знаходиться в м. Лиман Донецької області, вул. Солов*яненка Анатолія, б.31, які належали померлій 22.01.2016року ОСОБА_2, спадкодавцем якого залишився її чоловік ОСОБА_3, прийнявший спадщину, але не оформивший своїх спадкових прав. Правовстановлюючі документи щодо належності цього майна спадкодавцеві ОСОБА_3 відсутні (а.с. 34).

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів такого захисту може бути і визнання права власності.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Тобто, зі смертю спадкодавця право власності не припиняється, а припиняється відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України лише цивільна правоздатність фізичної особи у момент її смерті.

Конституцією України в статті 41 гарантовано кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності визнано непорушним.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Надані позивачем докази свідчать про те, що спірне спадкове майно спадкодавець прийняв у спадщину у встановленому законом порядку, незаконність прийняття спадщини в судовому порядку не встановлено.

Тому суд приходить до висновку про те, що позивач позбавлений можливості у позасудовому порядку успадкувати та зареєструвати право власності на належне йому по закону нерухоме майно, у звязку з чим відповідно до ст. 392 ЦК України він має право звернутися до суду з позовом про визнання за ним такого права.

Тобто судом встановлено, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню бо право власності на спадкове майно перейшло як до спадкодавця так і до позивача відповідно до закону.

Керуючись ст. 41 Конституціі України, ст.ст. 16, 25, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1235, 1241, 1261, 1276 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 05.09.1967року народження, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті її батька ОСОБА_3, який помер 30.05.2016року та складається з:

однієї четвертої частки житлового будинку літерою А-1, загальна площа будинку 37.6кв.м., у т.ч. житлова 16.7кв.м., з відповідною часткою господарсько-побутових будівель та споруд, що знаходиться в м. Лиман Донецької області, вул. Солов*яненка Анатолія (колишня Краснофлотська), буд. 31 (тридцять один);

однієї шостої частки двокімнатної квартири номер 9 (дев*ять) в будинку номер 20 (двадцять) по вулиці Буслаєва в місті Донецьк, загальна площа квартири 43.1кв.м., у т.ч. житлова 28.0кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: