РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/12711/16-ц

пр. № 2-о/759/528/16

23 грудня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ключника А.С. за участю секретаря судового засідання Немировської А.М., заявника та його представника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Перша Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

Заявник 15.09.2016 року звернувся до суду із вказаною заявою, посилаючись на те, що у Свідоцтві про право власності на житло від 23.03.1994 року є невідповідність особистих даних, а саме: прізвище особи якій належить на праві спільної власності житло зазначено «ОСОБА_3.», замість «ОСОБА_3.», тому просить суд встановити факт належності відповідного правовстановлюючого документа.

У судовому засіданні 23.12.2016 року заявник та його представник ОСОБА_1 заяву підтримали та просили її задовольнити з підстав викладених в заяві.

Представник зацікавленої особи: Перша Київська державна нотаріальна контора у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, однак направив до суду заяву з проханням розглядати справу без участі їх представника та винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 35).

Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦК України фізична особа набуває прав та обов'язків і здійснює їх під своїм ім'ям. Ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦК України у разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні.

Згідно копії паспорта заявника, прізвище заявника ОСОБА_2 (а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про народження заявника ОСОБА_2, його батьком зазначено ОСОБА_5 (на російській мові) (а.с. 11).

Згідно копії свідоцтва про народження батька заявника, прізвище останнього зазначено ОСОБА_5 (а.с. 12).

Згідно копії паспорта батька заявника, прізвище останнього зазначено ОСОБА_3 (а.с.10).

Згідно свідоцтва про одруження батька заявника, прізвище останнього зазначено ОСОБА_5 (на російській мові) (а.с. 13).

У свідоцтві про право власності на житло від 23.03.1994 року особа якій належить на праві спільної власності житло зазначено: ОСОБА_3 та членам його сім'ї ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19).

Згідно свідоцтва про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер (а.с.15).

Згідно заповіту від 09.08.2007 року, ОСОБА_3, заповів все своє майно ОСОБА_2 (а.с.16-17).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.05.2015 року, винесеної державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, у зв'язку з розбіжністю прізвища померлого (а.с. 20).

Листом № 352 від 16.06.2016 року Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації відмовлено у внесенні виправлень у свідоцтво про право власності на житло, які були допущені органом приватизації при оформлені свідоцтва про право власності на житло (а.с.24).

Згідно листа Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації № 524 від 20.11.2015 року, зазначено, що згідно експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз від 12.08.2015 року за № 056/683-d-2, прізвище ОСОБА_3 та ОСОБА_3, ім'я ОСОБА_3 і ОСОБА_3 у свідоцтві про право власності на житло є ідентичними (а.с.25).

Відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз від 12.08.2015 року за № 056/683-d-2, прізвище ОСОБА_3 та ОСОБА_3, ім'я ОСОБА_3 і ОСОБА_3 у свідоцтві про право власності на житло є ідентичними (а.с. 26).

Стаття 234 ЦПК України визначає, що суд розглядає в порядку окремого провадження зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.6) ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

У п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Судом встановлено, що у Свідоцтві про право власності на житло є невідповідність особистих даних, а саме: прізвище та імені особи якій належить на праві спільної власності житло зазначено «ОСОБА_3.», замість «ОСОБА_3 (а.с. 19).

Метою встановлення заявником даного юридичного факту - є реєстрація права власності у встановленому законом порядку.

Заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності його батькові ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 правовстановлюючого документу на квартиру АДРЕСА_2 - свідоцтво про право власності на житло від 23.03.1994 року, оскільки такий видано на ім'я ОСОБА_3, у той час, як у паспорті прізвище особи зазначено як ОСОБА_3.

Встановлення юридичного факту, про який просить заявник породжує для нього юридичні наслідки, та враховуючи те, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу його батькові, та враховуючи, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_3 є однією і тією ж особою, що підтверджуються документами по справі, та враховуючи, що у свідоцтві про право власності на житло допущено помилку у написанні прізвища та імені, а цей документ фактично належав ОСОБА_3, суд вважає за можливе встановити факт належності останньому цього документу, то на підставі зазначеного, приходить до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення заяви, оскільки вона є обґрунтованою, та такою, що знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 179, 209, 212-215, 218, 223, 234, 235, 256, 258, 259, 292, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: Перша Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло від 23.03.1994 року, виданого Фондом комунального майна Радянського району на квартиру АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. Ключник