У х в а л а

іменем україни

29грудня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дьоміної О.О., ДемяносоваМ.В., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Техноекспорт», про звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку спадкування, за касаційною скаргою Іванісова Володимира Сергійовича, який діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 7 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

В червні 2014 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»

(далі - ПАТ «УкрСиббанк»)звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Техноекспорт» (далі -ТОВ «Техноекспорт»), про звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що

3 вересня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_7 з метою забезпечення зобов'язань ТОВ «Техноекспорт» за кредитним договором

№ 0 від 3 вересня 2007 року укладено договір іпотеки

№ 0/З, згідно якого в іпотеку передана нежитлова будівля, що складається з будівлі літ А-3 загальною площею 556,9 кв. м, котельні літ Б-1, огорожі №1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

28 травня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_7 з метою забезпечення зобов'язань ТОВ «Техноекспорт» за кредитним договором

№ 0 від 28 травня 2008 року укладено договір іпотеки

№ 0/З, згідно якого в іпотеку передана нежитлова будівля, що складається з будівлі літ А-3 загальною площею 556,9 кв. м, котельні літ Б-1, огорожі №1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року іпотекодавець ОСОБА_7 помер. Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_7 є його дружина ОСОБА_7 та неповнолітня донька ОСОБА_5

ТОВ «Техноекспорт» належним чином свої зобов'язання за кредитними договорами не виконував, в зв'язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 572 525,72 дол. США.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 вересня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 7 червня 2016 року рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від

24 вересня 2015 року змінено в частині правового обґрунтування відмови в задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк».

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями,

Іванісов В.С., який діє в інтересах ПАТ «УкрСиббанк», звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 7 червня 2016 рокута передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За змістом статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, послався на вимоги ст. 1281 ЦК України, та дійшов висновку про те, що кредитор пред'явив вимоги до спадкоємців поза межами зазначених строків.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, обґрунтовано виходив з того, що в листопаді 2010 року позивачу було достеменно відомо про смерть спадкодавця ОСОБА_7 та саме з цього часу у банку виникло право звернутись до спадкоємців із зазначеним позовом.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 вересня 2014 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_8, діючої в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_5, до ПАТ «УкрСиббанк», іпотечні договори № /3 від 3 вересня 2007 року та № 0/З від 28 травня 2008 року, укладені між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_7, визнані припиненими з 9 липня 2014 року (т. 2, а. с. 145 - 149).

Підстави припинення іпотеки визначено ст. 17 Закону України «Про іпотеку». Зокрема, іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Отже, апеляційний суд вірно зазначив, що оскільки договори іпотеки № /3 від 3 вересня 2007 року та № 0/З від 28 травня 2008 року, укладені між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_7 припинені, а тому позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» є безпідставними.

Доводи, на які посилається заявник у своїй касаційній скарзі, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Іванісова Володимира Сергійовича, який діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», відхилити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від

7 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.О. Дьоміна
М.В. Демяносов О.М. Ситнік