Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України/

19 грудня 2016 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

за участю секретаря Пісчанської Т.М.

прокурора Паховомої К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, третя особа Орган опіки та піклування в особі управління-служби у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відносно дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона є бабусею дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3. Батьки дітей перебувають у зареєстрованому шлюбі. Вони зловживають спиртними напоями та інколи вживають наркотики. Матір дітей ніколи не працювала. З липня 2016 року діти постійно проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Діти навчаються в СЗШ № 107. Батьки батьківські збори не відвідують та успіхами дітей не цікавляться, всім необхідним їх забезпечила позивач. Син позивача засуджений за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст. 309 КК України. Тому позивач просить суд позбавити батьківських прав відповідачів відносно їхніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомилися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Представник третьої особи надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти позбавлення батьківських прав відповідачів.

Прокурор позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІНФОРМАЦІЯ_5 /а.с.10/. Від цього шлюбу мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.8/, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.7/

З липня 2016 року діти постійно проживають з бабусею ОСОБА_1 (позивач у справі) за адресою: АДРЕСА_1, яка займається їх вихованням та матеріальним забезпеченням.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають на обліку у управлінні-службі у справах дітей як діти, які опинилися в складних життєвих обставинах.

Відповідно до характеристики наданої адміністрацією СЗШ № 107, ОСОБА_4, 01 вересня 2015 року пішла до 1-го класу. ОСОБА_4 приходила до шкоди без належного шкільного приладдя, останні місяці навчання дівчинки в першому класі була часто не готова до уроків. Дитину зі школи найчастіше забирав старший брат. Батьки батьківські збори не відвідують та не цікавляться навчанням дитини. ОСОБА_3 є учнем 7 класу СЗШ № 107, та згідно інформації, наданої адміністрацією закладу, батьки батьківські збори не відвідують та не цікавляться навчанням сина, забувають виділяти кошти на харчування.

ОСОБА_2 вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2010 року визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України /а.с.21/.

Згідно ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п 15 та 16 Постанови від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Згідно висновку виконкому Соборної районної у м. Дніпрі ради від 18 листопада 2016 року № 5-38-236 відповідачі не працюють, дітей матеріально не забезпечують. Батьки попереджалися про відповідальність за невиконання батьківських обов'язків, але останні свої відношення до дітей не змінили. А тому виконавчий комітет Соборної районної у м. Дніпрі ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно дітей.

Судом встановлено, що відповідачі не займаються вихованням дітей, не приймають участі у їх матеріальному забезпеченні, проживають окремо від дітей, не забезпечують їх необхідним харчуванням, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по їх вихованню, не піклуються про фізичний та духовний розвиток дітей, здоров'я, підготовку до самостійного життя, не проявляють до дітей щонайменшої, батьківської турботи та не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу, не створюють умов для їх проживання.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання дітей, і як наслідок необхідність застосування до них на підставі п.2 ч. 1 ст. 164 СК України крайнього заходу - позбавлення батьківських прав.

У відповідності до положень статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити, а саме, позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_1 батьківських прав відносно їх малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Судові витрати розподілити відповідно вимогам ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, третя особа Орган опіки та піклування в особі управління-служби у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі по 275 грн. 60 коп. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя С.О. Демидова