Справа № 128/3275/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2016 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді Ганкіної І.А.,

за участі секретаря Кіяниці А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом та про виділ частки спадкового майна та будинковолодіння в натурі,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 31.07.2007 року в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області помер ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на 4/5 частину будинковолодіння № 30 по вул. Шевченка в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області, що належала спадкодавцю згідно висновку ТОВ «БТІ СЕРВІС» від 18.08.2016 року та даних погосподарських книг Парпуровецької сільської ради Вінницького району і була збудована ним за життя. Згідно свідоцтва № 212 про право особистої власності на домоволодіння, виданого 16.09.1988 року виконкомом Парпуровецької сільської ради на підставі рішення виконкому Вінницької районної ради за № 167 від 23.05.1987 року, 1/2 частка житлового будинку № 30 по вул. Шевченка в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємицею першої черги за законом після смерті ОСОБА_3, як дружина спадкодавця. Іншими спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є його діти: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та його мати ОСОБА_2, які у встановлений законом строк подали заяви про відмову від прийняття спадщини.

ОСОБА_1 спадщину після смерті чоловіка прийняла, так як у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини до Вінницької районної державної нотаріальної контори та на частину спадкового майна отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, з урахуванням 3/4 часток майна від яких відмовилися діти спадкодавця та його мати. Заяву про видачу їй свідоцтва про право власності як пережитому подружжю вона не подавала.

Будинковолодіння № 30 по вул. Шевченка в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області було розділено на дві окремі частини (квартири) з окремими виходами і має два окремих погосподарських номери. Також на імя ОСОБА_2 та на імя ОСОБА_3 було видано два свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння за № 212 та № 211 від 16.09.1988 року, в яких вказано, що вони є співвласниками по 1/2 ідеальній частці будинковолодіння, кожний. Однак, фактично розмір часток кожного співвласника даного будинковолодіння, який би враховував конкретні приміщення, будівлі та споруди, які були збудовані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до цього часу не визначався.

Позивачами було проведено розрахунок часток у спільній власності на будинковолодіння, відповідно до якого розмір частки спадкодавця ОСОБА_3 у будинковолодінні № 30 по вул. Шевченка в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області складає 4/5, а позивача ОСОБА_2 1/5. Майно колгоспного двору частини будинковолодіння № 30 по вул. Шевченка в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області, яка дорівнює 4/5 частки було створено працею та коштами ОСОБА_3 Інша частина будинковолодіння № 30 по вул. Шевченка в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області, яка дорівнює 1/5 частки і належить ОСОБА_2 відноситься до суспільної групи робочих дворів станом на 1991 рік і єдиним членом двору є ОСОБА_2

В звязку з приналежністю частини спадкового будинковолодіння колгоспному двору та неможливістю визначити у ньому частку спадкодавця в позасудовому порядку, позивач ОСОБА_1 не має можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, а позивач ОСОБА_2 не має можливості виділити в натурі належну їй частку в зазначеному будинковолодінні, тому вони вимушені були звернутись до суду з даним позовом.

В судове засідання сторони по справі не з'явились, попередньо через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представник згідно договору про надання правової допомоги ОСОБА_6 в спільній заяві зазначили, що позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити, а представник відповідача сільський голова Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області у вирішенні спору покладається на думку суду.

Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Врахувавши думки та позиції сторін по справі, викладені у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 31.07.2007 року в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 083605 від 02.08.2007 року (а.с. 5).

На день своєї смерті ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою № 497, виданою виконкомом Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області станом на 14.07.2016 року (а.с. 37).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, в тому числі й на 4/5 частку будинковолодіння № 30 по вул. Шевченка в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області.

Згідно копії свідоцтва № 212 про право особистої власності на домоволодіння, виданого 16.09.1988 року виконкомом Парпуровецької сільської ради на підставі рішення виконкому Вінницької районної ради за № 167 від 23.05.1987 року, 1/2 частка житлового будинку № 30 по вул. Шевченка в с. Хижинці, Вінницького району належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 (а.с. 12).

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» розяснено, що положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається перебування на дійсній строковій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається, виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося;

г) згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

Станом на 15.04.1991 року головою колгоспного двору за адресою: с. Хижинці, вул. Шевченка, 30, Вінницького району Вінницької області значився ОСОБА_3, а членами двору його дружина ОСОБА_1 та їхні діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується копіями виписок з погосподарських книг Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 44, 46, 48, 50, 52, 53).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємицею першої черги за законом після смерті ОСОБА_3, як його дружина, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-АМ № 368243, виданого 02.10.1977 року Парпуровецькою сільською радою Вінницького району Вінницької області (а.с. 6).

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно норм ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_1 прийняла, так як у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини до Вінницької районної державної нотаріальної контори та на частину спадкового майна отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 29.09.2015 року державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_7, зареєстроване в реєстрі за № 2-3845, з урахуванням 3/4 (трьох четвертих) часток майна від яких відмовилися діти померлого: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та мати померлого ОСОБА_2, що підтверджується копією вказаного свідоцтва (а.с. 10).

Згідно позовної заяви, заяву про видачу ОСОБА_1 свідоцтва про право власності як пережитому подружжю вона не подавала, що підтверджується листом Вінницької районної державної нотаріальної контори № 2396/01-16 від 24.09.2016 року (а.с. 69).

Іншими спадкоємцями першої черги за законом після смерті 31.07.2007 року ОСОБА_3 є його діти: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та його мати ОСОБА_2, які у встановлений законом строк подали заяви про відмову від прийняття спадщини, що підтверджується зазначеним вище листом Вінницької районної державної нотаріальної контори № 2396/01-16 від 24.09.2016 року, з якого також вбачається, що інших спадкоємців першої черги за законом, крім вказаних, та спадкоємців за заповітом немає (а.с. 69). Відсутність інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 також підтверджується довідкою № 500, виданою виконкомом Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області 14.07.2016 року (а.с. 40).

Будинковолодіння № 30 по вул. Шевченка в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області було розділено на дві окремі частини (квартири) з окремими виходами і має два окремих по господарських номери, що підтверджується виписками з погосподарських книг Парпуровецької сільради Вінницького району Вінницької області (а.с. 43-54); копією технічного паспорта, виготовленого КП «ВООБТІ» станом на 15.06.2016 року (а.с. 13-17).

Також на імя спадкодавця ОСОБА_3 та на імя позивача ОСОБА_2 було видано два свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння за № 212 та № 211 від 16.09.1988 року, в яких вказано, що вони є співвласниками по 1/2 ідеальній частці будинковолодіння, кожний, що підтверджується копією свідоцтва № 212 про право особистої власності на домоволодіння, виданого 16.09.1988 року виконкомом Парпуровецької сільської ради на підставі рішення виконкому Вінницької районної ради за № 167 від 23.05.1987 року, на імя спадкодавця ОСОБА_3 (а.с. 27); копією технічного паспорта на будинковолодіння, розташоване в с. Хижинці по вул. Шевченка, 30, Вінницького району Вінницької області, виготовленого БТІ станом на 07.09.1988 року (а.с. 27-29); довідками № 428 та № 429, виданими виконкомом Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області 15.06.2016 року (а.с. 41, 42).

Однак, фактично розмір часток кожного співвласника даного будинковолодіння, який би враховував конкретні приміщення, будівлі та споруди, які були збудовані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до цього часу не визначався. Так, в одній частині будинку проживала і проживає до теперішнього часу ОСОБА_2, що підтверджується довідкою № 428, виданою виконкомом Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області 15.06.2016 року (а.с. 41).

Частина будинковолодіння № 30 по вул. Шевченка в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області, якою володіє та користується ОСОБА_2 складається з наступних будівель та споруд: квартира № 1 в житловому будинку під літерою «А», загальною площею 45,6 кв.м, загальною площею житлових приміщень 34,7 кв.м, житловою площею 34,7 кв.м, площею літніх приміщень 10,9 кв.м, з прибудовою «а2», ганком, в які входять: веранда І площею 10,9 кв.м, кімната 1-1 площею 16,8 кв.м, кімната 1-2 площею 17,9 кв.м, а також 1/2 частина погребу «П/Б», які становлять 1/5 частку від загального нерухомого майна, що підтверджується листом № 593 від 18.08.2016 року за підписами директора ТОВ «БТІ СЕРВІС» ОСОБА_8 та інженера ТОВ «БТІ СЕРВІС» ОСОБА_9 (а.с. 18).

Інша частина будинковолодіння № 30 по вул. Шевченка в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області була збудована ОСОБА_3 в установленому законом порядку і за згодою іншого співвласника ОСОБА_2 та складається з: квартири № 2 в житловому будинку під літерою «А» загальною площею 88,7 кв.м, загальною площею житлових приміщень 83,9 кв.м, житловою площею 56,5 кв.м, допоміжною площею 27,4 кв.м, площею літніх приміщень 4,8 в.м, з прибудовами «а3» з ганком, прибудовою «а4», в які входить: кухня 2-1 площею 11,4 кв.м, санвузол № 2-2 площею 4,5 кв.м, передпокій 2-3 площею 11,5 кв.м, кімната 2-4 площею 12,1 кв.м, кімната 2-5 площею 22,1 кв.м, кімната 2-6 площею 22,3 кв.м, котельня ІІ площею 4,8 кв.м, а також 1/2 частина погребу «П/Б»; сарай; літня кухня під літерою «Б», прибудова «б1», убиральня «Г», гараж «Д», альтанка І, огорожа № 4, хвіртка № 5, хвіртка № 6, ворота № 7, ворота № 8, вигрібна яма № 9, криниця № 10, які становлять 4/5 частки від загального нерухомого майна, що підтверджується листом № 593 від 18.08.2016 року за підписами директора ТОВ «БТІ СЕРВІС» ОСОБА_8 та інженера ТОВ «БТІ СЕРВІС» ОСОБА_9 (а.с. 18).

Ці факти також підтверджуються копією технічного паспорта, виготовленого КП «ВООБТІ» станом на 15.06.2016 року (а.с. 13-17); копією справи № 86 відведення в натурі земельної ділянки і погодження проектної документації на будівництво житлового будинку в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області, де забудовником зазначений ОСОБА_3, в якій наявні рішення № 180 виконкому Вінницької районної ради від 11.05.1977 року про надання дозволу на будівництво індивідуального жилого будинку, акт про відведення в натурі присадибної земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку від 21.02.1977 року, свідоцтво на забудову садиби, план забудови садиби, проект житлового будинку (а.с. 19-26). Також цей факт підтверджується копією технічного паспорта, виготовленого КП «ВООБТІ» станом на 16.09.1988 року (а.с. 27-30) та копією акта, складеного 01.07.2016 року комісією за участю сусідів і іншої співвласниці ОСОБА_2, затвердженого Парпуровецькою сільською радою Вінницького району Вінницької області. В даному акті, зафіксовано усі будівлі та споруди, якими в дійсності володіє та користується ОСОБА_2 і якими за життя володів та користувався ОСОБА_3 (а.с. 31).

До складу будинковолодіння не входять жодні самочинні будівлі чи споруди, що підтверджується копією технічного паспорта, виготовленого КП «ВООБТІ» станом на 15.06.2016 року (а.с. 13-17).

Судом встановлено, що майно колгоспного двору, яка дорівнює 4/5 частки будинковолодіння № 30 по вул. Шевченка в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області, було створено працею та коштами спадкодавця ОСОБА_3, що підтверджується вищезазначеними копією справи № 86 відведення в натурі земельної ділянки і погодження проектної документації на будівництво житлового будинку в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області, в якій забудовником зазначений ОСОБА_3 (а.с. 19-26) та копією акта, складеного 01.07.2016 року комісією за участю сусідів і іншої співвласниці ОСОБА_2, затвердженого Парпуровецькою сільською радою Вінницького району Вінницької області. В даному акті, зафіксовано усі будівлі та споруди, якими в дійсності володіє та користується ОСОБА_2 і якими за життя володів та користувався ОСОБА_3 (а.с. 31). Інші члени двору, а саме діти спадкодавця ОСОБА_3 та позивача ОСОБА_1: ОСОБА_4, ОСОБА_5 на дане майно не претендують, а також не створювали його своєю працею та коштами, про що свідчить їх письмова відмова від прийняття спадщини на користь матері ОСОБА_1 Інша частина будинковолодіння № 30 по вул. Шевченка в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області, яка дорівнює 1/5 частки і належить ОСОБА_2 відноситься до суспільної групи робочих дворів станом на 1991 рік і єдиним членом двору є ОСОБА_2, що підтверджується копіями виписок з по господарських книг Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 43-54).

Згідно розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16 травня 2013 року за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Згідно норм ч.ч. 2, 3 ст. 357 ЦК України, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Таким чином, розмір частки спадкодавця ОСОБА_3 у будинковолодінні № 30 по вул. Шевченка в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області складає 4/5 частки, а іншого співвласника ОСОБА_2 складає 1/5 частку, що підтверджується листом № 593 від 18.08.2016 року за підписами директора ТОВ «БТІ СЕРВІС» ОСОБА_8 та інженера ТОВ «БТІ СЕРВІС» ОСОБА_9 (а.с. 18).

Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на 4/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 30 по вул. Шевченка в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області позивач ОСОБА_1 не має можливості, оскільки відповідно до письмової відмови нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Вінницької області, ОСОБА_10 спадкове будинковолодіння належить колгоспному двору і встановити, яка частка в ньому належала спадкодавцю не представляється можливим.

Згідно пункту 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина саме на 4/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 30 по вул. Шевченка в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області, якою за життя на законних підставах володів та користувався спадкодавець, а позивач ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняла спадщину після його смерті.

Крім того, в звязку з зазначеним також необхідно виділити позивачу ОСОБА_2 в натурі на праві власності 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 30 по вул. Шевченка в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області.

Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позову.

Також, оскільки позивачами не заявлено вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору, суд вважає залишити їх за позивачами.

На підставі викладеного та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року, постановою Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 15, 328, 331, 357, 1216, 1218, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 15, 59, 60, 88, 174, 158, 197, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за законом після смерті 31 липня 2007 року чоловіка ОСОБА_3 та виділити на праві власності в натурі 4/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 30 по вул. Шевченка в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області, до складу якої входить: квартира № 2 в житловому будинку під літерою «А» загальною площею 88,7 кв.м, загальною площею житлових приміщень 83,9 кв.м, житловою площею 56,5 кв.м, допоміжною площею 27,4 кв.м, площею літніх приміщень 4,8 кв.м, прибудова «а3», ганок, прибудова «а4», до складу яких входить: кухня 2-1 площею 11,4 кв.м, санвузол № 2-2 площею 4,5 кв.м, передпокій 2-3 площею 11,5 кв.м, кімната 2-4 площею 12,1 кв.м, кімната 2-5 площею 22,1 кв.м, кімната 2-6 площею 22,3 кв.м, котельня ІІ площею 4,8 кв.м; 1/2 частина погребу «П/Б»; сарай та літня кухня під літерою «Б»; прибудова «б1»; убиральня «Г»; гараж «Д»; альтанка І; огорожа № 4; хвіртка № 5; хвіртка № 6; ворота № 7; ворота № 8; вигрібна яма № 9; криниця № 10.

Виділити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в натурі на праві власності 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 30 по вул. Шевченка в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області, до складу якої входить: квартира № 1 в житловому будинку під літерою «А», загальною площею 45,6 кв.м, загальною площею житлових приміщень 34,7 кв.м, житловою площею 34,7 кв.м, площею літніх приміщень 10,9 кв.м, прибудова «а2», ганок, до складу яких входить: веранда І площею 10,9 кв.м, кімната 1-1 площею 16,8 кв.м, кімната 1-2 площею 17,9 кв. м; 1/2 частина погребу «П/Б».

Судові витрати залишити за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається на рішення суду до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: