Справа № 203/6409/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2016 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Карпенка С.Ф.

при секретарі Штефані Д.Г.

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи- ОСОБА_4, ОСОБА_5, про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

24 листопада 2015 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до Кіровського районного суду м.Дніпопетровська з вказаним позовом, який уточнявся був в процесі розгляду справи, посилаючись на слідуючи обставини.

15 травня 2012 року між ОСОБА_2 та відповідачкою ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1, за умовами якого позивачка придбала вказану квартиру у відповідачки. Договір був посвідчений нотаріально.

Вказана квартира належала відповідачці на підставі договору купівлі-продажу від 20 квітня 2012 року, укладений між третьою особою- ОСОБА_5 та відповідачкою, який також був посвідчений нотаріально.

В червні 2013 року ОСОБА_2 отримала позов третьої особи- ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним. Виявилося, що між попереднім власником спірної квартири (ОСОБА_5) та її колишнім чоловіком (ОСОБА_4) після розлучення існував спір щодо вказаної квартири.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 17 березня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 були задоволені частково, вирішено витребувати у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 спірну квартиру. Рішення неодноразово переглядалось. Остаточне рішення було прийнято Апеляційним судом Запорізької області 22 грудня 2014 року, а саме винесено ухвалу, якою рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 17 березня 2014 року залишено без змін.

21 жовтня 2015 року рішення суду було виконано в повному обсязі. Спірну квартиру було описано державним виконавцем та передано представнику ОСОБА_4 згідно акту прийому-передачі майна.

Відповідачка ОСОБА_3 відмовилась добровільно відшкодувати завдані ОСОБА_2 збитки внаслідок вилучення квартири за рішенням суду.

Позивачка вимушена звернутись до суду з вказаним позовом, просила стягнути з відповідачки ОСОБА_3 на її користь в порядку відшкодування добросовісному набувачу понесених витрат на придбання майна 165 199 грн. 72 коп., витрат за оплату судового збору 1 651 грн. 99 коп., а всього стягнути 166 851 грн. 71 коп.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, завчасно надала суду письмову заяву про розгляд справи по суті у її відсутність, уточнений позов підтримала.

Представник відповідачки в судовому засіданні позов не визнав. Не заперечуючи факту витребування у відповідачки спірної квартири за рішенням суду, вважає, що у позивачки ОСОБА_2 відсутнє право вимагати у відповідачки ОСОБА_3 грошових коштів за придбану квартиру, оскільки право власності на вказану квартиру залишилось за позивачкою.

Треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, до суду викликались належним чином завчасно, причину неявки суду не повідомили. Сторони не заперечували проти розгляду справи у відсутність третіх осіб.

Суд, заслухав представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

15 травня 2012 року між позивачкою ОСОБА_2 та відповідачкою ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1, за умовами якого позивачка придбала вказану квартиру у відповідачки (а.с.7-10). Договір був посвідчений приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за № 1919, що підтверджено витягом з Державного реєстру правочинів від 15 травня 2015 року (а.с.11).

Вказана квартира належала відповідачці на підставі договору купівлі-продажу від 20 квітня 2012 року, укладений між третьою особою- ОСОБА_5 та відповідачкою, який також був посвідчений нотаріально.

В червні 2013 року ОСОБА_2 отримала позов третьої особи- ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним. Виявилося, що між попереднім власником спірної квартири (ОСОБА_5) та її колишнім чоловіком (ОСОБА_4) після розлучення існував спір щодо вказаної квартири.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 17 березня 2014 року по справі № 2/316/10/14 (а.с.13-18), позовні вимоги ОСОБА_4 були задоволені частково, вирішено витребувати у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 спірну квартиру. Рішення неодноразово переглядалось. Остаточне рішення було прийнято Апеляційним судом Запорізької області 22 грудня 2014 року, а саме винесено ухвалу (А.С.19-24), якою рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 17 березня 2014 року залишено без змін.

12 лютого 2015 року ОСОБА_4 звернувся до ВДВС Енергодарськго МУЮ із заявою про прийняття виконавчого листа на примусове виконання вищеназваного вішення Енергодарського міського суду від 17 березня 2014 року. Як видно з інформації про виконавче провадження (а.с.25-30), постанови про закінчення виконавчого провадження (а.с.146), головний державний виконавець відділу ДВС Енергодарського МУЮ Запорізької області Пеліх М.О. при примусовому виконанні виконавчого листа № 316/1295/13ц, виданого Енергодарським міським судом 10.02.2015р. про витребування у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 квартири за адресою АДРЕСА_1 встановив, що рішення суду виконано в повному обсязі, спірна квартира описана, вилучена та передана представнику стягувача- ОСОБА_9 згідно акта прийома-передачі майна від 21.10.2015р., виконавче провадження з примусового виконання закінчено.

Тобто, 21 жовтня 2015 року рішення суду було виконано в повному обсязі. Спірну квартиру було описано державним виконавцем та передано представнику ОСОБА_4 згідно акту прийому-передачі майна.

Згідно ч.1 ст. 661 ЦК України у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав., а згідно частини 2 вказаної статі правочин щодо звільнення продавця від відповідальності або щодо її обмеження у разі витребування товару у покупця третьою особою є нікчемним.

П.31 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» у разі, якщо позов власника про витребування майна із чужого незаконного володіння задоволено, покупець цього майна має право відповідно до статті 661 ЦК України звернутися до суду з вимогою до продавця про відшкодування збитків, завданих вилученням у нього товару за рішенням суду з підстав, що виникли до моменту продажу.

Тобто, позивачка аргументовано довела про наявність підстав для задоволення її позову. Нею правильно визначено суму понесених витрат. Так, за оформлення договору купівлі-продажу спірної кватири вона витратила 165 199 грн. 72 коп., Яка складається з вартості квартири- 161 372 грн., сплати збору з операції купівлі-продажу нерухомого майна- 1 613 грн. 72 коп., оплати послуг нотаріуса за нотаріальне посвідчення договору- 2 214 грн. 00 коп. (а.с.54). Позивачка сплатила вказану в позові суму судового збору (а.с.1, 49). Розмір вищевказаних сплачених сум стороною відповідача не заперечувались.

Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідачки стосовно того, що позивачка не має права вимагати стягнення вказаних в позові сум відшкодування, оскільки право власності на спірну квартиру не було скасовано. В даному випадку вказане не має значення, оскільки даний спір вирішується у відповідності до вимог ст. 661 ЦПК України, це ж відображено у вищенаведеному п.31 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» . Позиція сторони відповідачки розцінюється критично, як спосіб захисту відповідачем своїх інтересів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11, 57- 64, 88, 208, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, ст.ст.12, 22, 215, 216, 321, 661 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи- ОСОБА_4, ОСОБА_5, про стягнення грошових коштів, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (іпн. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_2) в порядку відшкодування добросовісному набувачу понесених витрат на придбання майна 165 199 (сто шістдесят п'ять тисяч сто дев'яносто дев'ять) грн. 72 коп., за оплату судового збору 1 651 ( одну тисячу шістсот п'ятдесят одну) грн. 99 коп., а всього стягнути 166 851 (сто шістдесят шість тисяч вісімсот п'ятдесят одну) грн. 71 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Карпенко С.Ф.