АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2016 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

НевідомоїТ.О.

секретар Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 26 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 26 травня 2016 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

Суд розірвав шлюб, зареєстрований 2 липня 2010 року у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї , актовий запис №924, між ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати, повернути справу до Дарницького районного суду м. Києва на новий розгляд для надання сторонам часу на примирення (а.с.111-114).

В суд апеляційної інстанції сторони не з'явились, про місце та час апеляційного розгляду повідомлені належним чином (а.с.130-131), позивач подала заяву про розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача. Суд ухвалив розглядати справу у відсутність сторін та їх представників, оскільки відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги та розриваючи шлюб між сторонами, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, шлюбні відносини фактично припинилися, наданий судом строк на примирення позитивних наслідків для збереження сім'ї не дав, відтак суд дійшов висновку про відсутність можливості збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами оскільки це суперечить інтересам подружжя.

У своїй апеляційній скарзі представник відповідача наголошує, що розгляд справи у відсутність сторони відповідача вплинув на правильність вирішення справи, оскільки районним судом не враховано, що на час розгляду справи між сторонами у США проходить судовий процес щодо скасування охоронного наказу, який був постановлений 03.03.2016 у США, і вирішення питання щодо спільного проживання. Крім того, районним судом не враховано, що сторони мають на зберіганні в клініці «Мати й Дитина» спільні ембріони, на подальше зберігання яких ОСОБА_5 надала свою згоду в лютому 2016 року.

Указані доводи не можуть бути прийняті апеляційним судом у якості підстав для скасування оскаржуваного рішення з огляду на таке.

Відповідно до положень ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Кожен з подружжя має особисті немайнові права та обов'язки, які законодавчо закріплені Главою 6 Сімейного кодексу України.

Одним з таких прав є право дружини та чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Відповідно до положень ч.2 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права на особисту свободу.

У даному конкретному випадку ОСОБА_5 наполягає на тому, що збереження шлюбу не тільки суперечить її інтересам та інтересам малолітньої дитини сторін, а навіть є небезпечним для їх життя та здоров'я. На даний час позивачка є особою, яка перебуває у страху щодо можливого нанесення їй тілесних ушкоджень відповідачем та від його переслідування, оскільки останній є психічно нездоровою людиною.

З огляду на викладене, ураховуючи загальний час розгляду даної справи з моменту відкриття провадження - 22 січня 2016 року, і по день апеляційного розгляду справи, апеляційний суд приходить до висновку, що у сторін було достатньо часу для примирення, а відтак підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга відповідача не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 26 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О. Невідома