У Х В А Л А

іменем україни

12 жовтня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

КафідовоїО.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до приватного підприємства «Експертна фірма «Експерт-Плюс» про визнання звіту про оцінку нерухомого майна недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 05 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 21 травня 2013 року приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Борисенко Н.Б. на погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 740 511 грн. 37 коп. звернув стягнення на предмет іпотеки, зокрема на квартиру АДРЕСА_1, яка належить їй на праві приватної власності. 11 червня 2013 року головним державним виконавцем Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса.

У подальшому державний виконавець призначив оцінку вказаного майна, проведення якої доручив приватному підприємству «Експертна фірма «Експерт-Плюс» (далі - ПП «ЕФ «Експерт-Плюс»). 14 листопада 2013 року було затверджено звіт про оцінку майна, відповідно до якого вказану вище квартиру оцінено у 275 724 грн.

Посилаючись на те, що висновком судової будівельно-технічної експертизи від 12 грудня 2014 року виявлені порушення, допущені ПП «ЕФ «Експерт-Плюс» при проведенні оцінки об'єкта нерухомості, позивачка просила визнати звіт про оцінку майна від 14 листопада 2013 року недійсним.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 січня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано звіт ПП «ЕФ «Експерт-Плюс» від 14 листопада 2013 року про оцінку майна (Доопрацювання) - трикімнатної квартири № 56, загальною площею 71,1 кв. м, у будинку АДРЕСА_1 недійсним.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 05 квітня 2016 року заочне рішення районного суду скасовано. Провадження у даній справі закрито.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм порушення норм процесуального права, й залишити рішення суду першої інстанції в силі.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Скасовуючи рішення районного суду про задоволення позову та закриваючи провадження у справі, апеляційний суд виходив із того, що вимога ОСОБА_3 як сторони виконавчого провадження не може розглядатися у позовному провадженні в порядку цивільного судочинства, оскільки оцінка майна була виконана в межах виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса, а не за рішенням суду.

З таким висновком апеляційного суду погодитись не можна.

Судами встановлено, що 21 травня 2013 року приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу БорисенкоН.Б. на погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 740 511 грн. 37 коп. звернув стягнення на предмет іпотеки, зокрема на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3

11 червня 2013 року головним державним виконавцем Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса. У подальшому державний виконавець призначив оцінку зазначеного майна, проведення якої доручив ПП «ЕФ «Експерт-Плюс». 14 листопада 2013 року було затверджено звіт про оцінку майна, відповідно до якого вказану вище квартиру оцінено у 275 724 грн.

Пред'являючи позов, ОСОБА_3 посилалась на те, що висновком судової будівельно-технічної експертизи від 12 грудня 2014 року виявлено порушення, допущені ПП «ЕФ «Експерт-Плюс» при проведенні оцінки зазначеного вище об'єкта нерухомості.

Суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про скасування рішення суду та закриття провадження у справі, оскільки вичерпний перелік підстав для закриття провадження у справі наведений у ст. 205 ЦПК України і розширеному тлумаченню не підлягає. При цьому апеляційний суд не навів належних підстав для закриття провадження у справі, які передбачені цією нормою права.

Висновок апеляційного суду про те, що вимоги сторони виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства є помилковими, оскільки у п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз'яснено, що суб'єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

При цьому, якщо апеляційний суд вважав, що обрав неналежний спосіб судового захисту, то це є підставою для відмови в позові, а не для закриття провадження у справі.

За таких обставин, у силу п. 2 ст. 342 ЦПК України судове рішення апеляційного суду не може вважатися законними та підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 05 квітня 2016 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич

О.В.Кафідова

І.М.Фаловська