Справа №: 400/1744/16-ц
Провадження № 2/400/376/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Колесник С. І.

при секретарі - Проценко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Петрове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом мотивуючи це тим, що 13 липня 2014 між сторонами було укладено договір позики, відповідно до якого відповідачка отримала грошові кошти в сумі 15000 гривень, які зобовязалася повернути у повному обсязі, що підтверджується розпискою. Пізніше на протязі 2014-2015 років відповідачка отримувала в борг ще грошові кошти на загальну суму 15290 гривень, однак до цього часу борг не повернула. Таким чином згідно розрахунку 3 відсотки річних з 01 січня 2016 року складає 705 гривень, витрати від інфляції з 01 січня 2016 року складають 1371,88 гривень, пеня, що підлягає стягненню складає 8846,34 гривні. Крім того внаслідок неправомірних дій відповідачки щодо відмови погасити заборгованість за розписками позивачці було завдано моральної шкоди, розмір якої нею оцінено в 20000 гривень, а тому позивачка просить стягнути з відповідачки борг за договором позики у розмірі 47513,22 гривні, моральну шкоду у розмірі 20000 гривень та судові витрати.

Позивачка в судове засідання не зявилась, проте письмовою заявою просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в позові.

Відповідачка також в судове засідання не зявилась, проте письмовою заявою просила суд розглядати справу без її участі, з позовом згідна.

Суд, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 13 липня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого відповідачка отримала від позивачки грошові кошти в розмірі 15000 гривень, які зобов'язалася повернути у повному обсязі, що підтверджується копією розписки ( а.с.6).

Пізніше на протязі 2014-2015 років відповідачка отримала в борг від позивачки ще грошові кошти на загальну суму 15290 гривень, зокрема, 13 липня 2014 року - 1020 гривень; 23 липня 2014 року - 1040 гривень; 27 вересня 2014 року - 750 гривень; 08 січня 2015 року - 3000 гривень; 01.2015 року - 500 гривень; 21.02.2015 року - 3000 гривень; 11 липня 2015 року - 500 гривень; 01 квітня 2015 року - 736 гривень; 03 квітня 2015 року - 199 гривень, 05 квітня 2015 року - 75 гривень; 08 травня 2015 року - 500 гривень; 10 серпня 2015 року - 700 гривень, 14 вересня 2015 року - 120 гривень; 25 вересня 2015 року - 150 гривень; 25 вересня 2015 року - 200 гривень; 05 жовтня 2015 року - 2000 гривень; 15 жовтня 2015 року - 800 гривень; що підтверджується копіями розписок (а.с.7-16). Згідно змісту розписок відповідачка ОСОБА_3 зобовязалася повернути кошти отримані у борг у повному обсязі.

12 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_2 з досудовою вимогою про боргове виконання зобовязань за договором позики, яку було направлено на адресу відповідачки рекомендованим повідомленням (а.с.35-36), однак до цього часу кошти не повернула.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч. 2 статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімум доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно наведеного розрахунку 3-х відсотки річних з 01 січня 2016 року складають 705 гривень, витрати від інфляції з 01 січня 2016 року складають 1371,88 гривень.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно розрахунку розмір пені, що підлягає стягненню, складає 8846,34 гривень.

Таким чином станом на 10 жовтня 2016 року заборгованість за розписками з урахуванням 3-х відсотків річних, витрат від інфляції та пені складає: 15000 гривень + 15290 гривень + 705 гривень + 1371,88 гривень + 8846,34 гривень = 47513,22 гривень (а.с.17).

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 щодо відмови погасити заборгованість за розписками ОСОБА_1 завдано моральної шкоди.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 9 постанови від 31 березня 1995 p. N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Відповідно до вшцевикладеного та керуючись ст. 23 ЦК України, визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує тривалість порушення зобовязання відповідачем, наявність та глибину душевних страждань, ступеня вини відповідача, керуючись вимогами розумності, вважає, що розмір моральної шкоди складає 5000 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, а тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивача в розмірі 1102 гривень 40 копійок.

Вказані правовідносини регулюються ст.ст.88,526,530,625,1046,1047,1049 ЦК України.

Керуючись ст.ст.213, 214, 215,218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договорами позики у розмірі 30290 гривень, три проценти річних від простроченої суми в розмірі 705 гривень, інфляційні втрати в розмірі 1371 гривні 88 копійок, пеню у розмірі 8846 гривень 34 копійки, моральну шкоду у розмірі 5000 гривень, а також судові витрати по справі в розмірі 1102 гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Петрівський районний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя (підпис)

З оригіналом вірно

Суддя Петрівського районного суду С.Колесник

Рішення вступило в законну силу «__» _________________ року.

Оригінал рішення знаходиться в архіві Петрівського районного суду Кіровоградської області в справі №400/1744/16-ц.

Суддя Петрівського районного суду С.Колесник