Справа № 646/4568/15-ц
Провадження 2/646/1063/2016
ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
06.10.16 року м.Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Салайчук С.М.,
за участі секретаря - Сімоненко К.Ю.,
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ліквідатор ТОВ "Макроп Девелопмент" арбітражний керуючий Єрьоміна Ольга Юріївна, Державне підприємство "Національні інформаційні системи" в особі Харківської філії, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сі-Пі-Ем", про усунення перешкод у праві розпорядження майном, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи: ліквідатор ТОВ "Макроп Девелопмент" арбітражний керуючий Єрьоміна Ольга Юріївна, Державне підприємство "Національні інформаційні системи" в особі Харківської філії, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сі-Пі-Ем" з вищезазначеним позовом, в якому просить припинити обтяження рухомого майна у вигляді заборони розпорядження рухомим майном шляхом виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна реєстраційного запису від 03 грудня 2014 року реєстраційний номер 14667929.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що в грудні 2014 року він отримав листа, який містив витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №45775557 від 03.12.2014 року, сформований реєстратором Харківська філія державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.
Відповідно до змісту витягу підставою обтяження є договір про участь у будівництві №110 від 06.07.2007 року, укладений між ТОВ «МАКРОКАП ДЕВЕЛОПМЕНТ» та ОСОБА_2. Обтяжувачем є ОСОБА_2
Договір, якій відповідно до витягу є підставою обтяження, не містить ніяких посилань на обтяження встановлені ним. Так, позивач не є ані стороною договору, якій є підставою обтяження, ані третьою особою, яка поручилася перед обтяжувачем за виконання зобов'язань за цим договором. Таким чином, відсутні, передбачені ст. ст. 21, 34, 37 Закону види обтяжень, які є підставою накладення обтяжень на рухоме майно. Це свідчить про те, що ОСОБА_4, який відповідно до положень ст. ст. 2, 4 Закону не може бути обтяжувачем, при поданні заяви обтяжувача вказав недостовірні відомості щодо підстави виникнення обтяження, пославшись на договір про участь у будівництві №110 від 06.07.2007 року, укладений між ТОВ «МАКРОКАП ДЕВЕЛОПМЕНТ» та ним, а також відсутність будь-яких зобов'язань позивача перед відповідачем.
Таким чином, внаслідок цих дій ОСОБА_2 та послідуючої реєстрації обтяжень ОСОБА_1 не може розпоряджатися належним йому майном, внаслідок чого порушуються його право власності на рухоме майно, на яке безпідставно накладено обтяження.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Третя особа ліквідатор ТОВ "Макроп Девелопмент" арбітражний керуючий Єрьоміна О.Ю. в судове засідання не з'явилася, надала до суду заву про розгляд справи за її відсутності у зв'язку з перебуванням на лікарняному.
Представник третьої особи Державне підприємство "Національні інформаційні системи" в особі Харківської філії в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Представник третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю "Сі-Пі-Ем" в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника.
Враховуючи вищенаведене, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України.
Суд, дослідивши надані докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
В грудні 2014 року ОСОБА_5 отримав листа, який містив витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №45775557 від 03.12.2014 року, сформований реєстратором Харківська філія державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.
Відповідно до змісту витягу підставою обтяження є договір про участь у будівництві №110 від 06.07.2007 року, укладений між ТОВ «МАКРОКАП ДЕВЕЛОПМЕНТ» та ОСОБА_2 . Обтяжувачем є ОСОБА_2
Правове регулювання ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна регламентується Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" від 18.11.2009 р. № 1255-VІ (надалі Закон), Порядком ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою КМУ від 05.07.2004 р. № 830.
Відповідно до ст.2, 4 Закону обтяжувач - це уповноважений орган при публічному обтяженні; кредитор за забезпеченим рухомим майном зобов'язанням; власник рухомого майна, що знаходиться у володінні боржника; будь-яка інша особа, на користь якої встановлюється договірне обтяження; особа, яка здійснює управління рухомим майном в інтересах кредитора; звернення стягнення на предмет обтяження - це вжиття обтяжувачем передбачених законом заходів щодо предмета обтяження для задоволення своїх прав чи вимог, які випливають із змісту обтяження.
Відповідно до статті 11 Закону обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом.
Статтею 42 Закону встановлено, що держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України. До Державного реєстру вносяться відомості про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження. Держатель Державного реєстру виконує, зокрема такі функції: організує ведення Державного реєстру; приймає заяви і вносить записи до Державного реєстру про виникнення, зміну, припинення обтяжень рухомого майна, а також про звернення стягнення на предмет обтяження. Держатель Державного реєстру наділяє відповідних суб'єктів повноваженнями реєстраторів Державного реєстру, які надаватимуть послуги щодо внесення записів до Державного реєстру про виникнення, зміну, припинення обтяжень, звернення стягнення на предмет обтяження та надання витягів з Державного реєстру, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Підстави для внесення записів до Державного реєстру визначені ст. 43 Закону.
Так, згідно ст. 43 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" реєстрація обтяжень здійснюється на підставі заяви обтяжувача. Заява обтяжувача зокрема містить посилання на підставу виникнення обтяження та його зміст. Держатель або реєстратор Державного реєстру вносить запис до Державного реєстру про відомості, що містяться в заяві обтяжувача. Запису присвоюється реєстраційний номер. Обтяжувач у будь-який час може зареєструвати зміну відомостей про обтяження шляхом подання держателю або реєстратору Державного реєстру заяви, на підставі цієї заяви держатель або реєстратор Державного реєстру вносить відповідні зміни до попереднього запису про обтяження. При цьому, Держателю та реєстраторам Державного реєстру забороняється вимагати від обтяжувача подання додаткових документів чи інформації, а також перевіряти достовірність і обґрунтованість відомостей, що містяться в заяві. Обтяжувач несе відповідальність згідно із законом за достовірність відомостей, що містяться в заяві.
Слід зазначити, що договір, якій відповідно до витягу є підставою обтяження, не містить ніяких посилань на обтяження встановлені ним. Так, позивач по справі не є ані стороною договору, якій є підставою обтяження, ані третьою особою, яка поручилася перед обтяжувачем за виконання зобов'язань за цим договором. Таким чином, відсутні, передбачені ст. ст. 21, 34, 37 Закону види обтяжень, які є підставою накладення обтяжень на рухоме майно. Це свідчить про те, що ОСОБА_2, який відповідно до положень ст. ст. 2, 4 Закону не може бути обтяжувачем, при поданні заяви обтяжувача вказав недостовірні відомості щодо підстави виникнення обтяження, пославшись на договір про участь у будівництві №110 від 06.07.2007 року, укладений між ТОВ «МАКРОКАП ДЕВЕЛОПМЕНТ» та ним, а також відсутність будь-яких зобов'язань ОСОБА_1 перед відповідачем.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частина 1 ст. 321 ЦК України наголошує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Таким чином, внаслідок цих дій ОСОБА_2 та послідуючої реєстрації обтяжень ОСОБА_1 не може розпоряджатися належним йому майном, внаслідок чого порушуються його право власності на рухоме майно, на яке безпідставно накладено обтяження.
Згідно до приписів ч. 5 ст. 43 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" від 18.11.2009 р. № 1255-VІ відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження.
Разом з тим п. 24 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою КМУ від 05.07.2004 р. № 830 наголошує, що відомості про припинення обтяження реєструються на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. При цьому, обтяжувач, тобто ОСОБА_2, достовірно знаючи про відсутність правових підстав для встановлення обтяжень у вигляді заборони відчуження рухомого майна, станом на дату подання цього позову не надав заяву про припинення обтяження.
Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно приписів ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право.
Стаття 391 ЦК України наголошує, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Долю судових витрат суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" від 18.11.2009 р. № 1255-VІ, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ліквідатор ТОВ "Макроп Девелопмент" арбітражний керуючий Єрьоміна Ольга Юріївна, Державне підприємство "Національні інформаційні системи" в особі Харківської філії, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сі-Пі-Ем", про усунення перешкод у праві розпорядження майном задовольнити.
Припинити обтяження рухомого майна у вигляді заборони розпорядження рухомим майном шляхом виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна реєстраційного запису від 03 грудня 2014 року реєстраційний номер 14667929.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 42 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Червонозаводським районним судом м.Харкова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Іншими особами рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м.Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: С.М. Салайчук