Провадження № 2-з/537/35/2016
Справа № 537/4718/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2016 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Степури А.А.

за участю секретаря Грицькової Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці заяву ОСОБА_1 про витребування доказів та забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

На адресу суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від 18.10.2016 року по вищезазначені справі відкрито провадження.

Одночасно з позовною заявою надійшла заява ОСОБА_1 про витребування доказів та забезпечення позову.

На обґрунтування заяви заявником зазначено, що він звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та відшкодування моральної шкоди. Зважаючи на значну суму коштів, що заборгувала відповідачка в нього є підстави побоюватись, що в разі задоволення позову та відсутності добровільної сплати заборгованості відповідачка може відчужити нерухоме та рухоме майно , що належить їй на праві власності , що в свою чергу унеможливить виконання рішення суду. З урахуванням викладеного просить витребувати з Реєстраційної служби Кременчуцького районного управління юстиції інформацію про нерухоме майно, яке на праві власності зареєстровано за ОСОБА_2, яка зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1; витребувати з МРЕВ м. Кременчука інформацію про рухоме майно право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_2 та накласти арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, що належить особисто відповідачці.

При вирішенні заяви враховується наступне.

Відповідно до ст.137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін є складнощі, суд за їх клопотанням зобов»язаний витребувати такі докази.

Оскільки вищезазначені дані є необхідними для повного та всебічного з»ясування обставин справи, суд приходить до висновку, що клопотання позивача є законним , а тому його слід задовольнити.

Щодо заяви про забезпечення позову суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст. 151 ЦПК України, вжиття заходів забезпечення позову допускається , якщо невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України розгляд заяви проводиться без участі сторін.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що предметом позову є стягнення заборгованості за договором позики в сумі 122000 грн. та моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

Згідно ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно п. 4 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати

особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Як вбачається з матеріалів заяви, позивачем не вказано , на яке саме майно слід накласти арешт.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про неможливість задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки на обґрунтування заяви заявником не було надано доказів про наявність будь-якого рухомого або нерухомого майна у відповідача , його вартість для визначення співмірності заявленим вимогам позивача.

Відповідно п. 9 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», за змістом ст. 293 ЦПК ( 1618-15 ) окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову, а також про його скасування, проте ухвали про відмову у забезпеченні позову оскарженню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 137, 151, 152 , 153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про витребування доказів та забезпечення позову задовольнити частково.

Витребувати з Реєстраційної служби Кременчуцького районного управління юстиції інформацію про нерухоме майно, яке на праві власності зареєстровано за ОСОБА_2, яка зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1

Витребувати з МРЕВ м. Кременчука інформацію про рухоме майно право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_2.

Витребувані документи направити безпосередньо на адресу Крюківського районного суду м. Кременчука ( м. Кременчук вул. Троїцька буд. 37/49 судді Степурі А.А.).

Копію ухвали направити для виконання до Реєстраційної служби Кременчуцького районного управління юстиції ( м. Кременчук, вул. Жовтнева 27) та до МРЕВ м. Кременчука ( м. Кременчук вул. 40 років ДАЇ 3).

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Степура А.А.