АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Музичко С.Г.

при секретарі Ігнатьєву Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства «АвтоМАЗ-Україна» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 березня 2016 року по цивільній справі за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Києві до Дочірнього підприємства «АвтоМАЗ-Україна», третя особа: ОСОБА_1 про скасування акту проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1,

№ апеляційного провадження: № 22-ц/796/11307/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Даниленко В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.

встановила:

у серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про скасування акту проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1, затверджених 14 травня 2015 року, що стався 23 квітня 2015 року з ОСОБА_1.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що 23 квітня 2015року о 17 год. 50 хв. на території ДП «АвтоМАЗ-Україна» під час фарбування воріт боксу з водієм ОСОБА_1 стався нещасний випадок, у результаті якого останній отримав відкритий уламковий перелом кісток лівої гомілки, уламковий перелом правої стегнової кістки, забійну рану правої гомілки, перелом кісток тазу. Комісія, що була утворена ДП «АвтоМАЗ-Україна» наказом № 2-оп від 24 квітня 2015 року, з 24 квітня 2015 року по 14 травня 2015 року проводила розслідування нещасного випадку, за результатами якого було складені акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1, які були затверджені 14 травня 2015 року директором ДП «АвтоМАЗ-Україна» Клименком І.Г.

Позивач стверджував, що незважаючи на становлення комісією, що причинами настання нещасного випадку з ОСОБА_1, є грубі порушення з боку потерпілого інструкції підприємства з охорони праці, правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства та перебування у стані алкогольного сп'яніння під час виконання роботи, нещасний випадок з ОСОБА_1 був визнаний комісією таким, що пов'язаний з виробництвом.

Позивач вважав, що такий висновок є необ'єктивним та таким, що суперечить причинам та обставинам, за яких стався нещасний випадок, так як саме перебування потерпілого у стані алкогольного сп'яніння сприяло настанню нещасного випадку.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 березня 2016 року позов задоволено.

- 2 -

У поданій апеляційній скарзі ДП «АвтоМАЗ-Україна» просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

Відповідач посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права, так як нещасний випадок визнаний таким, що пов'язаний з виробництвом на підставі підпункту 2 пункту 15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, оскільки нещасний випадок з ОСОБА_1 стався на робочому місці, під час виконання роботи за раніше наданим розпорядженням заступника директора з господарчої частини.

Позивач та третя особа, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.97, 98), у судове засідання не з'явилися, клопотання про перенесення судового розгляду не подали, тому відповідно до ст. 305 ЦПК України колегія суддів провела судове засідання у їх відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників відповідача, які підтримали апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 працював водієм у ДП «АвтоМАЗ-Україна».

23 квітня 2015р. заступник директора з господарської частини ДП «АвтоМАЗ-Україна» ОСОБА_5 доручив ОСОБА_1 та ОСОБА_6 пофарбувати ворота боксу за допомогою фарбувального валка, а верхню частину воріт за допомогою пересувного помосту з колесами діаметром 125м.м., які обладнані гальмами. До закінчення робочого часу ОСОБА_1 та ОСОБА_6 не встигли закінчити фарбування верхньої частини воріт та виконання робіт припинили, а ОСОБА_5, який здійснював контроль за виконанням робіт, виїхав з території підприємства додому.

Проте, ОСОБА_1 запропонував ОСОБА_6 закінчити фарбування у поза робочий час, за допомогою компресора з фарбопультом та металевої драбини. За час фарбування воріт ОСОБА_6, ОСОБА_1 за територією підприємства зустрів знайомих, з якими вжив спиртні напої, після чого повернувся на територію підприємства для закінчення фарбування. Перебуваючи на драбині під час фарбування верхньої частини воріт, ОСОБА_1 нахилився, потягнувши за собою драбину і шланг з фарбопультом, впав на бетонну підлогу, у результаті чого отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого уламкового перелому кісток лівої гомілки, уламкового перелому правої стегнової кістки, забійної рани правої гомілки, перелому кісток тазу.

Комісія, утворена наказом № 2-оп ДП «АвтоМАЗ-Україна» від 24 квітня 2015р., склала акт форми Н-5 проведення розслідування нещасного випадку та акт форми Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, які затверджені директором ДП «АвтоМАЗ-Україна» 14 травня 2015р., згідно яких причинами настання нещасного випадку є невиконання вимог інструкції з охорони праці та порушення трудової і виробничої дисципліни, проте, приймаючи до уваги, що нещасний випадок стався з ОСОБА_1 під час виконання роботи, дорученої заступником директора з господарчої частини на території підприємства, на підставі п.п. 2 п. 15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, комісія вирішила визнати нещасний випадок таким, що пов'язаний з виробництвом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що нещасний випадок з ОСОБА_1 стався не в робочий час, без розпорядження роботодавця, а відтак не пов'язаний із виробництвом.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи, наданим сторонами доказам та ґрунтується на нормах матеріального права.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», редакція якої діяла на момент настання нещасного випадку, нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок

- 3 -

яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть.

Згідно п. 2 ст. 15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1232 від 30 листопада 2011р., редакція якого діяла на момент настання нещасного випадку, (далі Порядок) обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці для виконанням потерпілим трудових (посадових) обов'язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу.

Поняття надурочних робіт надано у статті 62 КЗпП України, в якій зазначено, що надурочними вважаються роботи понад встановлену тривалість робочого дня. Власник або уповноважений ним орган може застосовувати надурочні роботи лише у виняткових випадках, що визначаються законодавством. Разом з тим, роботи, які здійснював ОСОБА_1, не відносяться до перелічених у частині 3 ст. 62 КЗпП України випадків, не були встановлені роботодавцем, а тому їх не може вважати надурочними.

При цьому, пунктом 4 статті 15 Порядку встановлено, що нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом у разі виконання завдань відповідно до розпорядження роботодавця в неробочий час, під час відпустки, у вихідні, святкові та неробочі дні.

Отже, аналіз вказаних норм свідчить про те, що Порядком передбачено, що нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом у разі його настання під час виконання потерпілим завдань роботодавця у робочий час, а у неробочий час - за розпорядженням роботодавця здійснювати такі роботи.

Під час розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_1, встановлено, що фарбування воріт ним виконувалося у поза робочий час, роботодавцем не надавалося розпорядження виконувати цю роботу у позаробочий час, крім того, ОСОБА_1 не поставив до відома заступника директора з господарської частини про свій намір продовжувати виконання доручення у поза робочий час та не отримав згоду на здійснення таких дій, а відтак суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що відповідачем безпідставно складені акти за формою Н-5 та Н-1 про нещасний випадок, що пов'язаний з виробництвом.

Доводи апеляційної скарги про те, що нещасний випадок з ОСОБА_1 стався на території підприємства, коли він закінчував виконувати роботи за раніше наданим розпорядженням заступника директора з господарської частини, що свідчить про те, що він пов'язаний із виробництвом, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки розслідуванням було встановлено, що ОСОБА_1 на власний розсуд вирішив закінчувати роботу у поза робочий час, таке рішення прийняв після закінчення робочого часу та залишення території підприємства заступником директора, і не отримав розпорядження роботодавця на здійснення таких дій.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно не погодився із посиланням позивача на те, що нещасний випадок з ОСОБА_1 стався у результаті перебування останнього у стані алкогольного сп'яніння.

Згідно п. 4 ст. 16 Порядку обставинами, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов'язані з виробництвом, є алкогольне, токсичне чи наркотичне сп'яніння, не зумовлене виробничим процесом, що стало основною причиною нещасного випадку за відсутності технічних та організаційних причин його настання, що підтверджено відповідним медичним висновком.

Відповідно до наявної у матеріалах справи довідки Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, 23 квітня 2015р. виконано аналіз крові, яка взята у ОСОБА_1 23 квітня 2015р. о 19год. 25хв., згідно якого у крові ОСОБА_1 виявлено спирт

- 4 -

етиловий 1,9п/м.

Разом з тим, позивачем суду не було надано медичного висновку, що алкогольне сп'яніння ОСОБА_1 стало основною причиною настання нещасного випадку.

Судом повно встановлені обставини справи, оцінені надані сторонами докази, правильно застосовані норми матеріального права, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «АвтоМАЗ-Україна» відхилити, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 березня 2016 року залишити без змін. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: