У х в а л а

іменем україни

27 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,

Карпенко С.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення метальної шкоди та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 16 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

На обґрунтування вимог ОСОБА_2 посилався на те, що є власником гаражу НОМЕР_1 в автогаражному кооперативі «Стапель» по пров. Парусному, 11-Бу м. Миколаєві, поруч з яким розташований гараж НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3

У 2012 році відповідач без належних дозволів встановив на даху гаражу НОМЕР_1 стіни для підняття стелі свого гаражу, внаслідок чого відбулося перекриття зливу дощових та снігових вод з криши гаражу НОМЕР_1.

У зв'язку з відсутністю відводу дощової води та перевантаженням конструкції сталося руйнування та залиття гаражу НОМЕР_1 - по стінам пішли тріщини, стан фундаменту став незадовільний, причинами яких є здійснення надбудови відповідачем.

Добровільно усунути перевантаження стін гаражу та відновити зливи дощових вод відповідач відмовляється. У результаті руйнування гаражу позивачу завдано матеріальну шкоду, а також моральну шкоду, що виразилася у душевних стражданнях

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 50 000 грн, а також 10 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 червня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 13 098 грн, 3 000 грн витрат на проведення експертизи та 243,60 судового збору. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 16 грудня 2015 року рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 червня 2015 року в частині задоволення вимог про стягнення матеріальної шкоди та судових витрат змінено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 10 462 грн, судовий збір у розмірі 243 грн, витрати на проведення судових будівельно-технічних експертиз у розмірі 4 226 грн, а всього 14 931 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем доведено завдання шкоди внаслідок будівництва відповідачем гаражу № 5-а, у зв'язку із чим у гаражі ОСОБА_2 утворилися пошкодження.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції із матеріальної шкоди виключив кошти у розмірі 2 636 грн, які за висновком експертизи визначені як загальновиробничі витрати, оскільки позивачем на надано доказів на підтвердження укладення договору підряду на виконання будівельних робіт чи сплати за виконанні роботи у вказаному розмірі.

Такі висновки суду відповідають нормам матеріального і процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо зміни розміру судових витрат, з підстав наведених у його рішенні.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення касаційної скарги і залишення рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 16 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: Т.Л. Ізмайлова

С.О.Карпенко