АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/5689/16 Головуючий 1 інст. - Лігус С.М.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого Кружиліної О.А.

суддів Кіся П.В., Шаповал Н.М.

за участю секретаря Сементовської О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-технічне підприємство «ТЕПЛОЕНЕРГОПРОМ» - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ «Х ЛЕГІОН»

на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 21 липня 2016 року

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» як Оператора Спільної діяльності між Публічним акціонерним товариством «Укргазвидобування», Товариством з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» та компанією Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises АВ) за договором № 3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10 червня 2002 року, до ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-технічне підприємство «ТЕПЛОЕНЕРГОПРОМ» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги, -

в с т а н о в и в:

09 грудня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» (далі - ТОВ «Карпатигаз»), як Оператор Спільної діяльності між Публічним акціонерним товариством «Укргазвидобування», Товариством з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» та компанією Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises АВ) за договором № 3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10 червня 2002 року, звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати недійсним договір про відступлення права вимоги № 1 від 10.08.2015 року, укладений між ТОВ виробничо-технічне підприємством «Теплоенергопром» (далі - ТОВ ВТП «Теплоенергопром») та ОСОБА_1, стягнути з відповідачів судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що 20 вересня 2012 року між ТОВ ВТП «ТЕПЛОЕНЕРГОПРОМ» (Виконавець) та ТОВ «Карпатигаз» як Оператором Спільної діяльності між ПАТ «Укргазвидобування», TOB «Карпатигаз» та компанією Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises АВ) за договором №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002 року (Замовник), був укладений договір № ХР/20-162 підряду на виконання робіт.

10.08.2015 року ТОВ ВТП «Теплоенергопром» уклало Договір №1 про відступлення права вимоги з ОСОБА_1, за яким відступило останньому право вимоги за Договором № ХР/20-162 підряду на виконання робіт від 20 вересня 2012 року.

Позивач вважає, що вказаний договір складений в порушення пункту 9.8. Договору № ХР/20-162 підряду на виконання робіт від 20 вересня 2012 року, яким передбачено, що жодна Сторона не має права передавати свої права та зобов'язання за цим Договором сторонній особі без письмової згоди другої Сторони.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 липня 2016 року позовні вимоги ТОВ «Карпатигаз», як Оператора Спільної діяльності за ДСД №3 від 10.06.2002 року, задоволено.

Визнано недійсним Договір №1 про відступлення права вимоги від 10.08.2015 року, укладений між ТОВ ВТП «Теплоенергопром» та ОСОБА_1

Стягнено з ТОВ ВТП «Теплоенергопром» та ОСОБА_1 на користь ТОВ «Карпатигаз», як Оператора Спільної діяльності за ДСД №3 від 10.06.2002 року, витрати по сплаті судового збору у розмірі по 609 грн. з кожного.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник ТОВ ВТП «ТЕПЛОЕНЕРГОПРОМ» - ТОВ «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ «Х ЛЕГІОН» подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення в частині позовних вимог ТОВ «Карпатигаз» до ТОВ ВТП «ТЕПЛОЕНЕРГОПРОМ» про визнання договору недійсним скасувати і провадження у справі в цій частині закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалось на невірне застосування судом норм процесуального права. Зокрема, зазначив, що відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Перевіряючи доводи сторін, суд першої інстанції забезпечив сторонам рівні можливості щодо надання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і вирішив справу на засадах змагальності.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні дані та відповідні їм правовідносини, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Карпатигаз» як Оператора Спільної діяльності за ДСД № 3 від 10.06.2002 року, суд першої інстанції виходив з положень статей 203, 215, 512, 516 ЦК України та тих обставин, що пунктом 9.8. Договору № ХР/20-162 підряду на виконання робіт від 20 вересня 2012 року передбачено, що жодна Сторона не має права передавати свої права та зобов'язання за цим Договором сторонній особі без письмової згоди другої Сторони. Суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки укладення договору про відступлення права вимоги від 10.08.2015 року суперечить статтям 203, 512 частина 3, 516 частина 1 ЦК України та пункту 9.8. Договору № ХР/20-162 підряду на виконання робіт від 20 вересня 2012 року.

З таким висновком суду першої інстанції, апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим, та таким, що ґрунтується на достатньо повно встановлених обставинах справи, доказах, які містяться в матеріалах справи та відповідає вимогам статті 213 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм процесуального права, а саме вимог статті 16 ЦПК України є безпідставними виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справи у судах першої інстанції», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 вказаної постанови роз'яснено, що позовні вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення одної з них залежить вирішення інших.

З матеріалів справи вбачається, що оспорюваний договір про відступлення права вимоги від 10.08.2015 року був укладений між ТОВ ВТП «ТЕПЛОЕНЕРГОПРОМ» та ОСОБА_1.

За таких обставин,апеляційний суд приходить до висновку, що вимоги позивача ТОВ ВТП «ТЕПЛОЕНЕРГОПРОМ» та ОСОБА_1 є однорідними, які нерозривно пов'язані між собою, а тому повинні розглядатися в одному провадженні у порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319, ЦПК України,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-технічне підприємство «ТЕПЛОЕНЕРГОПРОМ» - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ «Х ЛЕГІОН» - відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 21 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді П.В. Кісь

Н.М. Шаповал