Справа № 331/6218/16-ц
Провадження № 2/331/1541/2016
17 жовтня 2016 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Жукової О.Є.
при секретарі Бойко М.О.
розглянувши в відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 оборони України про стягнення моральної шкоди,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому, просив стягнути з ОСОБА_2 Оборони України на його користь в відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров»я під час проходження військової служби в сумі 100 000 гривень.
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначив, що він проходив військову службу в Збройних Силах України на різних офіцерських посадах. В 2010 році був звільнений з лав Збройних Сил України за станом здоров'я.
За висновками медико-соціальної експертної комісії йому була встановлена IIІ група інвалідності, яка пов'язана з виконанням обов'язків військової служби.
Зазначив, що від захворювання, отриманого під час проходження військової служби, в нього розвинулись хвороби , стан здоров'я погіршився. У зв'язку із погіршенням стану здоров'я він позбавлений можливості вести повноцінний спосіб життя, постійно відчуває страждання, психологічний дискомфорт. Значна частина грошових коштів витрачається на придбання ліків , він позбавлений можливості повноцінно працювати та забезпечувати родину .
У зв'язку із викладеним, просив суд відшкодувати йому моральну шкоду у розмірі 100 000 грн., яка була завдана йому в результаті ушкодження здоров'я при виконанні обов'язків військової служби.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 надав заяву про розгляд справи у його відсутність , наполягав на задоволенні позову.
Представник відповідача ОСОБА_2 оборони України , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи , в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, через що справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи.
Також, представник відповідача надав суду заперечення на позов, в якому просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що позивачем ОСОБА_1 не доведений факт дії або бездіяльності ОСОБА_2 оборони України щодо спричинення моральної шкоди, крім того, позивач знав, що військова служба пов»язана із захистом Вітчизни, через що військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації, і моральні страждання вже враховані чинним законодавством.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 21 травня 1986 року проходив військову службу в Збройних Силах України на різних посадах. 18.06.2010 року був звільнений у відставку відповідно ст. 26 Закону України «Про військовий обюов»язок і військову службу» за станом здоров»я на підставі наказу № 57-ПМ від 23.04.2010 року (а.с.7-12).
20.04.2010 року ОСОБА_1 вперше встановлена ІІІ група інвалідності через наявність захворювання, пов»язаного з проходженням військової служби , що підтверджується випискою з акту огляду МСЕК , свідоцтвом про хворобу № 332 від 04 березня 2010 року (а.с.13,15) .
Через наявність захворювання, пов»язаного з проходженням військової служби позивач проходив курси лікування (а.с.14).
Також, судом встановлено, що ОСОБА_1 було виплачено в 2010 році через встановлення захворювання, пов»язаного з проходженням військової служби одноразову грошову допомогу в розмірі 36 місячного грошового забезпечення (а.с.17).
Статтею 17 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що відшкодування військовослужбовцям заподіяної моральної і матеріальної шкоди проводиться в установленому законодавством порядку.
Згідно ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Збройні сили України», ОСОБА_2 оборони України є центральним органом виконавчої влади і військогого управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.
Отже, встановлені в судовому засіданні обставини та відповідні ним правовідносини , дають суду підстави дійти висновку, що ОСОБА_1 заподіяно моральну шкоду через отримання в період проходження військової служби захворювання та погіршення стану здоров»я , і обов'язок держави відшкодувати позивачу моральну шкоду покладається на ОСОБА_2 Оборони України як на уповноважений орган державного управління.
Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.
Відтак, ОСОБА_1 має право на відшкодування завданої йому моральної шкоди незалежно від інших виплат, які він отримав чи міг би отримати.
Враховуючи вищевикладене , характер та тривалість моральних страждань, заподіяних ОСОБА_1 в звязку з неповоротною втратою здоровя , а також принципи розумності та справедливості зазначені в ст. 23 ЦК України, слід встановити суму відшкодування моральної шкоди на користь позивача в сумі 30 000 гривень, оскільки вказана позивачем сума відшкодування в 100 000 гривень є забагатою.
Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст. 10,11, 209, 212,214,215, 217, 218,224-226 ЦПК України, суд ,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 оборони України про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 оборони України на користь ОСОБА_1 в відшкодування моральної шкоди заподіяної ушкодженням здоров»я 30 (тридцять тисяч ) гривень 00 копійок .
Стягнути з ОСОБА_2 оборони України на користь держави судовий збір в сумі 551 ( п»ятсот п»ятдесят одна) гривня 20 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Суддя: