Справа № 203/4401/16-ц
УХВАЛА

07 жовтня 2016 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю., розглянувши заяву представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою суду від 04.10.2016 року було відкрито провадження по справі за вказаним позовом.

07.10.2016 року до суду надійшла заява представника позивачки про забезпечення, в якій останнім ставилось питання про накладення арешту на майно відповідача ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1. В обґрунтування заяви посилався на те, що сума заподіяних позивачці матеріальних збитків є значною та існує небезпека вчинення відповідачем дій з відчуження належної йому квартири з метою ухилення від виконання рішення суду, що може утруднити або зробити неможливим виконання останнього. Окрім цього, посилаючись на те, що для ухилення від звернення стягнення на квартиру відповідач може прописати в ній своїх неповнолітніх дітей, заявник в порядку забезпечення позову також просив заборонити відповідачу ОСОБА_3 надавати малолітнім та неповнолітнім дітям (окрім власних дітей, за наявності) право користування зазначеною вище квартирою та вчиняти будь-які дії з реєстрації місця проживання в ній малолітніх та неповнолітніх дітей, а так само доручати вчиняти зазначені дії іншим особам.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову визначені ч.1 ст.152 ЦПК України.

Зокрема п.п.1,2 ч.1 ст.152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до розяснень наданих в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення по справі в разі задоволення заявленого позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що майно ( в тому числі рухоме майно, грошові суми тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення до нього позову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

З позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що предметом заявлених останньою позовних вимог, окрім іншого, є стягнення з відповідача ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 88526 грн. 90 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав вбачається, що за ОСОБА_3 на праві приватної власності зареєстрована двохкімнатна квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до наданих до заяви роздруківок з сайту приватних оголошень olx.ua щодо продажу двокімнатних квартир в смт.Донське Волноваського району Донецької області вбачається, що вартість виставлених на продаж квартир у відповідній місцевості становить 2500 та 5000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на день подачі заяви 07.10.2016 року (25,89 грн. за один долар США) складає 64725 грн. та 129450 грн. відповідно.

З огляду на зазначене, враховуючи підстави та предмет предявленого позову, надані до нього докази на підтвердження розміру заподіяної позивачці матеріальної шкоди, співмірність заявлених останньою вимог майнового характеру до відповідача ОСОБА_3 з орієнтовною вартістю майна на яке сторона позивача просить накласти арешт, а також враховуючи, що на теперішній час заподіяна позивачці шкода відповідачем в добровільному порядку не відшкодована та між сторонами існує спір, а відповідач може в майбутньому ухилитися від відшкодування шкоди шляхом реалізації належного йому майна та використання отриманих від реалізації майна коштів на інші, не направлені на відшкодування шкоди цілі, суд приходить до висновку, що заява представника позивачки про забезпечення позову в частині накладення арешту на належну відповідачу квартиру АДРЕСА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки не вжиття вказаних заходів та відчуження відповідачем вказаної квартири на користь третіх осіб може утруднити або зробити неможливим подальше виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Разом з тим, в задоволенні заяви в частині заборони відповідачу ОСОБА_3 надавати малолітнім та неповнолітнім дітям (окрім власних дітей, за наявності) право користування зазначеною вище квартирою та вчиняти будь-які дії з реєстрації місця проживання в ній малолітніх та неповнолітніх дітей, а так само доручати вчиняти зазначені дії іншим особам, слід відмовити, оскільки такий захід забезпечення позову, пов'язаний з обмеженням житлових прав інших осіб не є співмірним з заявленими вимогами майнового характеру та стосується можливих прав та обовязків інших осіб, що не є сторонами по розглядаємій цивільній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151,152,153,208-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивачки ОСОБА_1 (49018, м.Дніпро, вул.Метробудівська,12/44, РНОКПП НОМЕР_1) - ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити частково.

До набрання законної сили судовим рішенням по справі накласти арешт на квартиру №27, загальною площею 38,10 кв.м. житловою площею 23,90 кв.м, по вул.Комсомольській,4 в смт.Донське Волноваського району Донецької області, що належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_3 (85772, Донецька область, Волноваський район, смт.Донське, вул.Комсомольська,4/27) на підставі договору купівлі-продажу від 08 серпня 2005 року, посвідченого Волноваською державною нотаріальною конторою (реєстраційний номер майна 11364647).

В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

Копію ухвали для виконання направити до відповідного відділу державної виконавчої служби, а також для відома сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом пяти днів з дня постановлення ухвали апеляційної скарги.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк предявлення ухвали для виконання один рік.

Суддя С.Ю.Казак