Справа № 544/1112/16-ц
№ пров. 2/544/527/2016
Номер рядка звіту 45
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 грудня 2016 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді Сайко О.О.

за участі секретаря Костенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 у вересні 2016 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 07.10.2014 за ОСОБА_1, народження 05.11.1946, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, зареєстрованої та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування визнано право власності на житловий будинок по вул. Перемоги, 5 в с. Першотравневе Пирятинського району Полтавської області.

У вищезазначеному будинку окрім ОСОБА_1 також зареєстровані її син ОСОБА_3, сестра ОСОБА_4, яка на даний час перебуває у будинку інтернаті с. Вишневе, онука ОСОБА_5 та колишня невістка ОСОБА_2, яка з 1997 року у даному будинку не проживає.

Реєстрація відповідача в будинку позивача порушує її права на володіння та користування власністю. Просила визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням по вул. Перемоги, 5, с. Першотравневе Пирятинського району Полтавської області.

Позивач у судове засідання не зявилася, просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує, про що надала суду відповідну заяву.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, про час та місце його проведення повідомлена належним чином у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення слухання справи від неї до суду не надійшло.

Розглянувши подані документи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини:

ОСОБА_1, є власником житлового будинку № 5 по вул. Перемоги у с. Першотравневе Пирятинського району Полтавської області, відповідно до рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 07.10.2014 ( а.с.2-5).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Сасинівської сільської ради ОСОБА_2, народження 31.08.1976 зареєстрована за вказаною адресою, але не проживає у будинку з 1997 року. ( а.с.6)

Позивач проживає та зареєстрована у вказаному будинку ( а.с.9).

Відповідач ОСОБА_2 у будинку позивача по вул. Перемоги, 5, с. Першотравневе Пирятинського району Полтавської області зареєстрована, але не проживає після розірвання шлюбу з ОСОБА_3- сином позивача (а.с.7). Знятися з реєстрації за місцем розташування будинку відповідач добровільно відмовляється.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 150 Житлового кодексу (далі - ЖК України), громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 7 Закону України в ред. від 05.07.2012 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

Відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік.

Системний аналіз наведених та інших норм права, які містить Цивільний та Житловий Кодекси України (зокрема, ст.405 ЦК України, ст.ст.156,163 ЖК України) свідчить про те, що ними урегульовані відносини з фактичного користування житловим приміщенням членів (колишніх членів) сімї власника будинку, які, у разі вибуття на інше постійне місце проживання та припинення сімейних стосунків із власником це право втрачають.

Таким чином, право члена сімї власника жилого будинку, який не є співвласником, на користування цим будинком, відповідно до ст.156 ЖК України, обумовлене наявністю сімейних відносин із власником, спільним із ним проживанням у даному будинку, веденням із ним спільного господарства.

Судом встановлено, що відповідач у належному позивачу будинку з 2007 року не проживала після припинення шлюбних відносин із сином власника житла.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач добровільно втратила правовий зв'язок із приміщенням. Оскільки відповідачка вільно обрала місцем проживання для себе інше житло, де вона постійно проживає протягом тривалого часу, підстави для реєстрації її за іншою адресою, а саме у будинку по вул. Перемоги, 5 у с. Першотравневе Пирятинського району Полтавської області, відсутні.

Таким чином, оскільки відповідач не проживає у будинку, що належить позивачу, а її реєстрація у ньому заважає позивачу у повній мірі володіти та користуватися житловою площею у належному йому будинку, позовні вимоги щодо визнання ОСОБА_3 такою, що втратив право на користування жилим приміщення, є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню 551,20 грн понесених позивачем судових витрат.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України в ред. ЗУ від 05.07.2012 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, народження 31 серпня 1976 року, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право на користування цим жилим приміщенням.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Головуючий-