Справа № 368/1223/16-ц
Провадження № 2/368/644/16
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"05" жовтня 2016 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючий суддя Закаблук О.В.

При секретарі судового засідання Широкоступ К.М.

Позивач - ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд, -

В С Т А Н О В И В :

09.09.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій позивачка просила суд:

- розірвати шлюб між нею і відповідачем, що зареєстрований 01.02.1992 року в Ржищівській селищній раді народних депутатів Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 01 лютого 1992 року зроблено відповідний актовий запис за № 02;

- стягнути з ОСОБА_2, (09262, Київська область, Кагарлицький район, с. Зелений Яр, вул.. Молодіжна, 188 а), на її користь судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп.

09.09.2016 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 1 ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В.

12.09.2016 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання на 22.09.2016 року.

22.09.2016 року слухання справи було відкладено на 05.10.2016 року в зв»язку з неявкою відповідача ОСОБА_2

В судовому засіданні, яке відбулося 05.10.2016 року, позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги уточнила, а саме, виключила з переліку позовних вимог необхідність стягувати понесені нею судові витрати при подачі позовної заяви, в решті позов підтримала, також зазначила, що після розірвання шлюбу бажає мати прізвище «Коваленко».

Зазначила, що з відповідачем не проживає з 1995 року, проживши з ним лише 3 роки, після чого не підтримує з ним відносин взагалі. Від спільного шлюбу мають одну дитину, - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проте, на даний час він є повнолітній, та проживає окремо.

Син підтримує відносини з батьком, - з відповідачем, якому повідомляв про слухання справи, проте, відповідач категорично не бажає з»являтися до суду.

Вона після повноліття сина неодноразово намагалася розлучитися з відповідачем через органи РАЦС, проте, відповідач не з»являється до суду, не пояснюючи причини неявки.

Вважає, що факт її перебування в шлюбі суперечить її інтересам.

В судове засідання, яке відбулося 05.10.2016 року, відповідач ОСОБА_2 не з»явився, хоча був повідомлений судом належним чином про день, час та місце слухання справи, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази, а саме, в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що відповідач ОСОБА_2 отримав повістку 27.09.2016 року про слухання справи на 05.10.2016 року.

Суд, вислухавши позивачку ОСОБА_1, яка позов уточнила, зокрема, відмовилася від стягнення судових витрат з відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення уточненого позову, шляхом винесення заочного рішення, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом в судовому засіданні було винесено процесуальну ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 8 ЦПК «Заочний розгляд справи».

Так, в ст.. 224 ЦПК України зазначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Так, в судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 не заперечувала проти винесення заочного рішення, відповідач ОСОБА_2 повідомлений судом належним чином про день, час та місце слухання справи.

Згідно ч. 1 ст. 225 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 2 ст. 225 ЦПК України розгляд справи та ухвалення рішення проводяться за загальними правилами з винятками і доповненнями, встановлених цією главою.

Згідно ст.. 226 ЦПК України за формою та змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим ст. ст. 213, 215 ЦПК України і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.

Фактичі обставини справи, встановлені в довому засіданні, та застосування до них норм права.

Підсудність.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування, так як відповідач пролживає за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Зелений Яр, вул.. Молодіжна, 188 а.

Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні.

01 лютого 1992 року позивачка по справі, - ОСОБА_2 (на той час дошлюбне прізвище, -ОСОБА_4) ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, -ОСОБА_2.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІV ОК № 355923, яке видане 1 лютого 1992 року Ржищівською селищною радою Київській області, в якому зазначено, що громадянин ОСОБА_2, який народився 19 березня 1971 року, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, та громадянка ОСОБА_4, яка народилася 27 травня 1973 року в м. Ржищів Кагарлицького району Київської області, уклала шлюб 01 лютого 1992 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 01 лютого 1992 року зроблено запис за № 2.

Після укладення шлюбу присвоєно прізвища:

Чоловіка ОСОБА_2.

Дружини ОСОБА_2.

Від спільного подружнього життя сторони мають одну дитину, - сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, проте, на даний час він є повнолітнім та проживає окремо від батьків.

Як встановлено судом під час судового засідання, позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 не підтримують шлюбних відносин тривалий час, близько 21 року, а саме, - з 1995 року, відповідно, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, майнових спорів у них немає, відповідно, стосунків взагалі не підтримують близько 21 року.

На думку суду, шлюб сторін носить формальний характер, при його фактичному розпаді, причому, шлюб припинив фактично своє існування з початку 1995 року.

Примирення між сторонами неможливе.

Що ж стосується застосування норм матеріального права, то суд при винесенні рішення керувався наступним.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 23 червня 2005 р. N 2709-ІУ «Про міжнародне приватне право» та інших нормативно-празових актів, що регулюють сімейні відносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо того, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, яка наполягає на розірванні шлюбу, а тому, на думку суду, шлюб має лише формальний характер.

Що стосується прізвища, то суд керувався положенням ст. 113 СК України.

Так, згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно, в судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 зазначила, що має бажання мати прізвище після розірвання шлюбу, - «Коваленко».

Судові витрати.

Питання судових витрат врегульовано ст. 88 ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Проте, позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов уточнила, та просила не стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь понесені нею судові витрати, тому судові витрати суд залишає за позивачкою ОСОБА_1

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ч.І ст. 110, ст. 112 Сімейного кодексу України, ч. 1 ст. 3, ст.. 4, 88, 107, 118, 119, 120, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Уточнений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб, укладений 01 лютого 1992 року Ржищівською селищною радою Київської області між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянином України, та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянкою України, паспорт громадянки України серії СМ 559249, виданий 02 вересня 2003 року Ржищівським МВМ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про шлюб серії ІV ОК № 355923, яке видане 1 лютого 1992 року Ржищівською селищною радою Київській області, актовий запис № 2, - розірвати.

Після вступу рішення в законну силу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянці України, паспорт громадянки України серії СМ 559249, виданий 02 вересня 2003 року Ржищівським МВМ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, залишити шлюбне прізвище, - «Коваленко».

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

ССуддя:ОСОБА_7