Справа № 396/2055/16-ц
Провадження № 2-о/396/138/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2016 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого: Гарбуз Ольга Анатоліївна

за участю секретаря: Артеменко В.В.,

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новоукраїнка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Григорівська сільська рада Новоукраїнського району та відділ Державного земельного агенства Новоукраїнського району, про встановлення факту факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1, яка діє в інтресах ОСОБА_2, звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 30 березня 2002 року, на ім'я ОСОБА_3, - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказаний факт просить встановити з метою реалізації права ОСОБА_2 на отримання спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 До складу спадщини входить земельна ділянка, площею 5,52, га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Григорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області.

При зверненні до нотаріальної контори із проханням видачі свідоцтва про право на спадщину за законом виявилося, що в Державному акті на право власності на землю неправильно записано прізвище спадкодавця: "ОСОБА_3" замість правильного "ОСОБА_3".

В судовому засіданні заявник підтримала заяву повністю.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника сільської ради.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні встановлено наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла гр. ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого виконавчим комітетом Григорівської сільської ради Новоукраїнського району від 04 серпня 2014 року (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею 5,52, га, яка розташована на території Григорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Заявник по справі ОСОБА_1 являється піклувальником над неповнолітнім ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується розпорядженням голови Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 10 листопада 2014 року №341-р (а.с. 16). ОСОБА_2 являється рідним сином ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 9).

12 листопада 2015 року ОСОБА_1, діючи в інтресах ОСОБА_2, звернулася до державного нотаріуса Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г. з проханням видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку належну матері ОСОБА_2 - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Однак, 13 листопада 2015 року державним нотаріусом Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №57, пояснюючи відмову тим, що свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 видане на ім'я ОСОБА_3, а Державний акт серія НОМЕР_3 виданий на ім'я ОСОБА_3 (а.с. 22).

Згідно із ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 256 ЦПК України визначено які категорії справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягають розгляду в порядку окремого провадження. Пунктом 6 ч.1 вказаної статті передбачено встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів. За змістом ч.2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, ніж передбачені частиною першою статті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред'явлення він звертався до відповідних органів за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у статті 256 ЦПК України.

Так, виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов'язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте, не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому, в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Обгрунтовуючи свої вимоги, заявник зазначав, що в позасудовому порядку він не має можливості встановити зазначений факт.

Згідно із ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилом ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підтвердження своїх доводів заявником надані до суду:

- копію свідоцтва про смерть спадкодавця серії НОМЕР_2, виданого виконавчим комітетом Григорівської сільської ради Новоукраїнського району від 04 серпня 2014 року (а.с.11);

- копію Державного акту на право приватної власності на землю, серія НОМЕР_1, виданого 30 березня 2002 року на земельну ділянку площею 5,52, га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Григорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, кадастровий номер НОМЕР_4, на ім'я ОСОБА_3 (а.с. 14);

- копію свідоцтвом про народження підопічного заявника ОСОБА_2, серія НОМЕР_5, що підтверджує родинні зв'язки з спадкодавцем (а.с. 9);

- копію угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованій у Кіровоградській регіональній філії ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України" у Новоукраїнському районі 15.09.2010 року за №25 (а.с.17), де орендодавцем земельної ділянки №308 площею 5,52 га, яка розміщена на території Григорівської сільської ради, вказано ОСОБА_3;

- Довідку №342 від 28.10.2015 року, видану Григорівською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області про те, що державний акт на право приватної власності на землю на прізвище ОСОБА_3 було видано ОСОБА_3 (а.с.13);

- копію трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_6, заповненої 16.06.1990 року на ім'я ОСОБА_3, де зазначені відомості про те, що в з 1990 - 2010 роки ОСОБА_3 працювала в КСП імені Ульянова (Приватна агрофірма імені Ульянова) (а.с.12);

- Довідку №185 від 28.10.2015 року, видану Приватною агрофірмою імені Ульянова, в тім, що ОСОБА_3 працювала в господарстві з 1990 - 2010 роки, в особових рахунках вказано прізвище ОСОБА_3 (а.с.12).

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що підтверджується зібраними по справі доказами та подані особисті документи свідчать про належність саме ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданий 30 березня 2002 року на земельну ділянку площею 5,52, га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Григорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, кадастровий номер НОМЕР_4, на ім'я ОСОБА_3, тому суд вважає даний факт доведеним, а заява підлягає задоволенню.

Керуючись п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст. 234, 256, 257 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданий 30 березня 2002 року на земельну ділянку площею 5,52, га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Григорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, кадастровий номер НОМЕР_4, на ім'я ОСОБА_3, за життя належав ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: О. А. Гарбуз