Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

за участю секретаря - Кузьменко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації, відшкодування моральної шкоди та зобов'язання спростувати наклепницьку і недостовірну інформацію, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року відповідач поширив щодо нього (позивача) інформацію наступного змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_3». Вказаним виступом відповідач розповсюдив неправдиву інформацію та звинуватив його (позивача) в злочинних діях, зокрема, у вчиненні корупційних правопорушень, відмиванні доходів, отриманих незаконним шляхом та організації злочинної організації, що насправді не відповідає дійсності та є брехнею. Зазначений текст висловлювання відповідача розміщений в мережі Інтернет за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. На сьогодні він відкритий для перегляду необмеженого кола осіб, як на території України, так і за її межами. Відомості, поширені відповідачем, вважає неправдивими та такими, що принижують його честь, гідність і ділову репутацію як публічної, відомої та законослухняної людини. Неправдива інформація поширена через веб-сайт «112.ua», доступ до якого мають необмежене коло осіб, що вказує на поширення інформації на велике коло осіб, у яких склався негативний образ відносно нього (позивача), поставлено під сумнів його законослухняність, порядність та чесність. У зв'язку з чим порушено його особисте немайнове право на повагу до честі, гідності та ділової репутації. Своїми негативними, недостовірними висловлюваннями відповідач звинуватив його у скоєнні злочинів, яких він не вчиняв, що порушує конституційний принцип презумпції невинуватості, а також його особисті немайнові права, та як наслідок, підриває його ділову репутацію в суспільстві та окремих громадян з позиції законності, верховенства права, загальних принципів людської моралі та правил співіснування людського суспільства. Відповідач вказав про його (позивача) причетність до вчинення цілої низки злочинів, кримінальна відповідальність за які передбачена ст.ст. 27, 209, 209-1, 368, 368-2 КК України. Дана інформація є недостовірною та неправдивою. Відповідач, який має статус народного депутата України, безпідставно, без наведення конкретних фактів та доказів, діючи свідомо та переслідуючи власні, можливо, корисливі інтереси, поширив про нього (позивача) інформацію, яка не відповідає дійсності, викладена неправдиво, тобто, містить відомості про події, яких не існувало взагалі. Неправомірні дії відповідача завдали йому і величезної моральної шкоди, яка виразилася у перенесеному нервовому стресі, викликаному поширенням серед невизначеного кола осіб недостовірної та ганебної інформації. Моральна шкода полягала і у душевних стражданнях, які досі мають місце, оскільки він є публічною особою, має великий круг спілкування із багатьма людьми, і поширена інформація суттєво вплинула на ставлення друзів, знайомих та партнерів до нього, підірвала його авторитет та статус добропорядної, чесної і законослухняної людини. Характер немайнових втрат йому наразі важко переоцінити, так як заплямовану репутацію буде вкрай важко відновити, навіть після судового процесу, адже в свідомості багатьох людей міцно вкоріниться твердження відповідача про те, що він (позивач) «є корупціонером, організатором системи відмивання доходів та крадієм земель у киян». Завдану моральну шкоду оцінив в один мільйон гривень. В судовому засіданні представники позивача підтримали усі обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги, просили їх задовольнити. Додатково зазначили, що відповідач десь взяв вказану інформацію та розповсюдив її на якомусь невідомому сайті. Вважають, що у висловлюванні відповідача не було оціночних суджень. Проте, якщо встановити, що це було оціночне судження, воно також має бути спростованим. Підтвердили, що позивач з 2008 року по 2009 рік був депутатом Київської міської ради. Не заперечували, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року була інформація щодо затримання позивача в Іспанії, але як свідка. Зауважили, що враховуючи законодавство України, практику Європейського суду та надані докази - на їх думку, позов підлягає задоволенню.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, з підстав викладених у письмових запереченнях. Додатково зауважив, що відповідач не давав інтерв'ю, він розмовляв по телефону. Інформація про позивача була викладена в інтернеті, і відповідальність про її розповсюдження несе власник веб-сайту. Відповідач розмовляв з працівником 112 каналу по телефону, і це було після факту затримання позивача і його звинувачення, про що повідомлялося в Засобах масової інформації, і озвучив своє оціночне судження. Зауважив, що позивач був публічною особою і може бути підданим критиці.

Вислухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не знайшов свого підтвердження в суді, та не підлягає задоволенню.

В суді встановлено, що позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що в мережі Інтернет за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 було викладено інформацію наступного змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_3».

Позивач посилається на те, що дана інформація була розповсюджена, поширена відповідачем і дана інформація є наклепницька і недостовірна та така, що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача.

На підтвердження своїх позовних вимог позивачем надано роздруківку з веб-сайту www.112.ua.

Статтями 3, 32 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Конституція України гарантує кожному судовий захист права спростовувати інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації.

Відповідно до ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими.

Відповідно до ст. 297 ЦК України фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації.

Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації негативна інформація, поширена про особу, вважає недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Інформація є достовірною, якщо вона відображає істинне положення справ. Недостовірна інформація може призвести до неправильного розуміння або прийняття рішень.

По даній справі встановленим є те, що інформація стосовно позивача, його арешту в Іспанії була поширена в різних засобах масової інформації (преса, телеканали) як українських, так і іспанських, від яких і стала загальнодоступною, відомою. Після поширення даної інформації кореспонденти різних телеканалів зверталися до політиків, експертів з проханням прокоментувати, надати суб'єктивну оцінку вказаним подіям, пов'язаним з позивачем в Іспанії, враховуючи, що ці події викликали суспільний резонанс, оскільки стосувалися особи (позивача), який був публічною особою в Україні (депутат Київської міської ради 2008-2009 роки, член фракції "Блок Леоніда Черновецького"). Саме такий коментар, суб'єктивна оцінка вказаним подіям були надані відповідачем кореспонденту телеканалу "112" по телефону.

Все вищевикладене свідчить про те, що висловлювання відповідача в телефонній розмові з кореспондентом були оціночними судженнями щодо подій, пов'язаних з позивачем в Іспанії, інформація про які вже до цього була загальновідома великому колу осіб від засобів масової інформації різних держав.

Щодо розміщення, поширення відповідачем недостовірної інформації на веб-сайті суд приходить до того, що ОСОБА_2 в даному випадку є неналежним відповідачем, оскільки його оціночне судження щодо подій в Іспанії було озвучено кореспонденту по телефону, і будь-кого відношення до публікації цього оціночного судження на веб-сайті каналу 112 відповідач не має.

Таким чином, позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в суді та не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 15, 277. 297 ЦК України, ст. ст. 60, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації, відшкодування моральної шкоди та зобов'язання спростувати наклепницьку і недостовірну інформацію - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Суддя: