Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2280/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Франко В. А.
УХВАЛА

Іменем України

22.12.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Франко В.А.

суддів Голованя А.М,, ОСОБА_2І

за участю секретаря Гончар В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 7 вересня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2016 року позивач звернувся з вищезазначеним позовом і з врахуванням уточнених позовних вимог 24.05.2016 року просив стягнути з відповідача ОСОБА_5 «Страхове товариство «Гарантія» на його користь суму невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 12 227,18 грн., витрати на лікування в сумі 823,12 грн. та 41,16 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди; з відповідача ОСОБА_4 стягнути на його користь 24 988,63 грн. матеріального збитку, 9 958,84 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 1 025,60 грн. сплачений судовий збір.

В обґрунтування позову зазначив, що 12.12.2015 року ОСОБА_4Г, керуючи автомобілем марки Ford Transit, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 близько 14:30 год., в м. Кіровограді по вулиці Шевченка, на перехресті з вулицею Кірова, не виконав умови дорожнього знаку «2.1» «Дати дорогу» та допустив зіткнення з автомобілем Geely JL7172МК, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 який належить позивачу на праві власності і який рухався з правого боку по головній дорозі по вулиці Кірова .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди зазначені транспорті засоби отримали механічні пошкодження, а позивач отримав легкі тілесні ушкодження та больові травми.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 січня 2016 року, відповідача ОСОБА_4було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення відповідно ст..124 КУпАП України і накладено штраф у розмірі 340 грн. Постанова не оскаржувалась .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль позивача марки Geely JL7172МК отримав механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням ремонтно-відновлювальних робіт, вартості матеріалів та запчастин становить 74 988,63 грн. згідно звіту автотоварознавчого дослідження № 04/16 від 15.01.2016 року.

Зазначає, що в межах строку він звернувся до Чернігівської регіональної дирекції філії ОСОБА_5 «Страхове товариство «Гарантія » , з якою у ОСОБА_4 було укладено договір обовязкового страхування, та подав заяву про виплату страхового відшкодування. Проте йому виплачено лише 37 772,92 грн., а тому стягненню зі страхового то товариства підлягає стягненню сума невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 12 227,18 грн., а з відповідача ОСОБА_4 матеріальний збиток в розмірі 24 988,63 грн.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди йому спричинені больові травми та нервовий стрес, в результаті чого він знаходився на лікуванні в КЗ «ЦМЛ м. Кіровограда» з 12.12.2015 року по 14.12.2015 року і ним витрачено кошти в сумі 823,12 грн. Вказані витрати просив стягнути зі страхового товариства.

Крім того, зазначає,що вказаними діями відповідачів порушено звичний спосіб його життя, він був позбавлений права користуватись транспортним засобом. Сім»я також позбавлена засобу пересування, що призвело до дискомфорту в діловому та особистому житті. Також він перебував у стані сильного хвилювання, психологічного дискомфорту, порушенні душевної рівноваги що негативно відбилось на стані здоров»я. Моральну шкоду оцінює в сумі 10 000 грн. та просить стягнути її з відповідачів пропорційно а також стягнути і судові витрати в сумі 1 025,60 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.09.2016 року позов ОСОБА_3 було задоволено частково.

Стягнуто з ПРАТ «Страхове товариство «Гарантія» на користь ОСОБА_3І суму не виплаченого страхового відшкодування в розмірі 12 227,08 грн. та витрати на лікування в сумі 823,12 грн., а також в рахунок відшкодування моральної шкоди 41,16 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 24 988,63 грн. матеріального збитку та 1000 грн .в рахунок відшкодування моральної шкоди і 750,00 грн. судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду в своїй апеляційній скарзі ПРАТ «Страхове товариство «Гарантія» просить скасувати рішення суду в частині стягнення з ПРАТ відшкодування і ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову в повному обсязі.

Також стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Страхове товариство «Гарантія» судовий збір в сумі 1128,14 грн.

Зазначається, зокрема, що суд безпідставно не взяв до уваги акт про оцінку №1583 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 25.02.2016 року згідно якого вартість відновлювального ремонту позивача складає 45327,50 грн. Також зазначено, що позивачеві було перераховано 508,10 грн. в рахунок відшкодування витрат на лікування, проте позивач про це не повідомив суд, що призвело до неправомірного задоволення позовних вимог про стягнення 823,12 грн.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_7 заперечили проти доводів апеляційної скарги, погоджуючись з рішенням суду першої інстанції. Представник ОСОБА_7 пояснила, що акт про оцінку №1583 від 25 лютого 2016 року авто товарознавчого дослідження транспортного засобу на який посилається відповідач в апеляційній скарзі, складено в порушення ст..34 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Також позивач отримав суму 508,10 грн., проте в платіжному дорученні не зазначено, що це платіж .

ПРАТ «Страхова компанія «Гарантія» належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи згідно зворотного повідомлення. В судове засідання свого представника не направила.

ОСОБА_4. М.М. належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, своєю заявою від 10.12.2016 року просив справу розглядати без його участі.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які зявились у судове засідання перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та в межах позовних вимог відповідно до ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Задовольняючи частково позов про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, суд виходив з того, що пошкодження автомобіля стались через неправомірні дії відповідача ОСОБА_4 якими позивачу завдано і моральну шкоду.

Відповідно до ст..1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ця особа звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч.1 ст.1188ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується.

Згідно з ч.2 ст.22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За загальним правилом та з огляду на положення статті 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до вимог ст..1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (стартовим відшкодуванням).

За змістом положень цього Закону та ст.1194 ЦК України питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування; у разі відсутності такої згоди за її заявою до субсидіарної відповідальності залучається страховик.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (№ 1961-ІV), обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст.6 цього Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( №1961- IV) страховим випадком є дорожньо - транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Статтею 9 Закону №1961-IV встановлено, що страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування в межах обов'язкового ліміту відповідальності страховика.

Відповідно до вимог ст.22 Закону передбачено: п. 22.1. При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Ст..26-1 Закону. Потерпілому відшкодовується також моральна шкода, Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю.

Згідно зі ст..29Закону №1961-IV, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом МЮУ Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395.

Виплата відшкодування потерпілій особі здійснюється на підставі ст.ст. 22, 28, 29, 33, 34, 35, 37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Судом першої інстанції встановлено, що 12.12.2015 року, близько 14:30 год., ОСОБА_4 в м. Кіровограді по вулиці Шевченка, керуючи автомобілем марки Ford Transit, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на перехресті з вулицею Кірова, не виконав умови дорожнього знаку «2.1» «Дати дорогу» та допустив зіткнення з автомобілем Geely JL7172МК, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 який рухався з правого боку по головній дорозі по вулиці Кірова і належить позивачу на праві власності.(а.с.60-61)

В результаті дорожньо-транспортної пригоди зазначені транспорті засоби отримали механічні пошкодження, а позивач отримав легкі тілесні ушкодження та больові травми.(а.с.20-21)

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 січня 2016 року, ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст..124 КУпАП України і притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Постанова не оскаржувалась та є чинною. (а.с.62).

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12 грудня 2015 року, автомобіль марки Geely JL7172МК, державний номер НОМЕР_2 який належить ОСОБА_3І на праві власності отримав механічні пошкодження. (а.с.22)

Згідно звіту автотоварознавчого дослідження з визначенням вартості матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП власнику належного йому т транспортного засобу № 04/16 від 15.01.2016 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням ремонтно-відновлювальних робіт, вартості матеріалів та запчастин становить 74 988,63 грн. (а.с.7-15).

16.09.2015 року між Чернігівською регіональною дирекцією філією ОСОБА_5 «Страхове товариство «Гарантія» та ОСОБА_4 було укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс АЕ/4866525) термін дії з 17.09.2015 року по 16.09.2016 року, відповідно до якого цивільно-правова відповідальність страхувальника, як власника автомобіля Ford Transit, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, була застрахована ОСОБА_5 «Страхове товариство «Гарантія». Зокрема, визначено страхову суму відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну- пятдесят тисяч гривень (а.с.59).

Встановлено, що страховий випадок настав 12.12.2015 року і, в межах строку позивач звернувся до товариства про виплату страхового відшкодування (а.с.79), але йому виплачено лише 37 772,92 грн. (а.с.80).

За таких підстав, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку, що стягненню зі страхового то товариства підлягає стягненню сума невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 12 227,18 грн. (50 000- 37 772,92), а з відповідача ОСОБА_4 матеріальний збиток в розмірі 24 988,63 грн. (74 988,63- 50000).

Посилання ПРАТ «СТ Гарантія» на ту обставину, що суд безпідставно не взяв до уваги акт про оцінку №1583 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 25.02.2016 року згідно якого вартість відновлювального ремонту позивача складає 45327,50 грн. є необґрунтованим.

Матеріали справи містять акт про оцінку №1583 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу складений 25 лютого 2016 року, з якого вбачається, що дата надходження заяви -12 січня 2016 року. згідно якого вартість відновлювального ремонту позивача складає 45327,50 грн.

Відповідно до ст..34 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»:

34.1. Страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. 34.2. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настаннястрахового випадку та розміру збитків.

34.3. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Як вище вже зазначалось,дорожньо-транспортна пригода трапилась 12.12.2015р. Як вбачається, результати звіту №1583 від 25.02.2016 року було складено через 2 місяці після скоєння ДТП. У порушення вимог ст.34 Закону.

Обгрунтування недійсності Звіту№04/16 від 15.01.2016 року або його невідповідність стороною відповідача не надано.

Судом першої інстанції також встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачеві були спричинені больові травми та сильний нервовий стрес і він перебував на лікуванні в КЗ «ЦМЛ м. Кіровограда» в період з 12 по 14 грудня 2015 року, що підтверджується епікризом із медичної карти стаціонарного хворого № 9271/1994 року (кардіологічного відділення), листком непрацездатності даного медичного закладу. Згідно наданих позивачем доказів витрати на лікування склали 823,12 грн.(а.с.20-23,19).

Посилання відповідача ПРАТ «СТ «Гарантія»» на ту обставину, що згідно з платіжним дорученням №4218 від 25.05.2016 року позивачу перерахована сума 508,10 грн. на відшкодування витрат на лікування, але він приховав цю суму від суду є безпідставною.

Матеріали справи містять вказане платіжне доручення №4218 від 25.05.2016 року на суму 508,10 грн. , додане до апеляційної скарги, проте в ньому не зазначено, що це платіж у відшкодування витрат на лікування

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтвердив ту обставину, що ця сума ним отримана, проте зазначив, що він вважав її як відшкодування за пошкоджений автомобіль, оскільки в платіжному дорученні не зазначено призначення платежу.

Доводи апеляційної скарги і зміст оскаржуваного рішення в частині розміру, порядку відшкодування шкоди, не дають підстав для висновку про те, що судом допущено порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Судом правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з дотриманням вимог процесуального права і відповідно до наданих сторонами і оцінених судом доказів встановлено фактичні обставини справи та визначено правовідносини.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст..ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» - відхилити

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 7 вересня 2016 року,- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржена протягом 20 днів з дня проголошення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча суддя : Франко В.А.

Судді : Головань. А.М.

ОСОБА_2