ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5234/16-ц
Провадження № 2/210/2064/16
У Х В А Л А

іменем України

"24" листопада 2016 р.

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2, розглянувши позовну заяву Єль ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» про захист прав споживача щодо постачання побутового газу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 23 листопада 2016 року звернувся до суду із вищезгаданою позовною заявою, в якій просить визнати недійсним договір на погашення заборгованості за не облікований (донарахований) природній газ від 05 вересня 2016 року, складений між ним та відповідачем, та стягнути з відповідача на його користь 10000,00 гривень.

Ознайомившись із змістом позовної заяви та додатками до неї, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, якою передбачено, що до позовної заяви має бути додано документ, що підтверджує сплату судового збору, однак до позовної заяви зазначений документ не додано та зазначено про звільнення від сплати судового збору на підставі ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Позивачем заявлено вимогу про визнати договору недійсним, - вимога немайнового характеру, та про стягнення грошових коштів, - вимога майнового характеру.

Згідно з п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставкою судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру є 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно з п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставкою судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру є 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Аналогічні положення містились в п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла до 01 вересня 2015 року), яким було передбачено, що від сплати судового збору звільняються державні органи, підприємства, установи, організації, громадські організації та громадяни, які звернулися у випадках, передбачених законодавством, із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, а також споживачі, - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» №484-VIII від 22 травня 2015 року, який набрав чинності 01 вересня 2015 року, статтю 5 Закону України «Про судовий збір» було викладено в новій редакції, згідно якої не передбачено звільнення від сплати судового збору споживачів, - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Таким чином, пільги щодо сплати судового збору споживачами за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, скасовано згідно Закону №484-VIII від 22 травня 2015 року, який є спеціальним законом, що регулює відносини в сфері сплати судового збору, та прийнятий пізніше, ніж вказаний вище Закону України «Про захист прав споживачів».

За таких обставин, до правовідносин щодо сплати судового збору позивачем, повинні застосовуватись норми Закону України «Про судовий збір» в редакції Закону №484-VIII від 22 травня 2015 року, а не норми Закону України «Про захист прав споживачів».

Враховуючи наведене, відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору на підставі того, що спірні правовідносини, за доводами позивача, регулюються в тому числі законодавством про захист прав споживачів.

Отже, позивачу слід сплатити судовий збір в сумі 551,20 гривня, - за вимогу немайнового характеру (визнання договору недійсним), та 551,20 гривня, - за вимогу майнового характеру (стягнення грошової суми).

Крім того, позовна заява не відповідає положенням п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України, відповідно до положень якої, позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру. При цьому ціна позову позивачем не зазначена, а тому з цих підстав позовна заява підлягає уточненню.

Частиною 1 статті 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.119, 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Єль ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» про захист прав споживача щодо постачання побутового газу, - залишити без руху.

Роз'яснити позивачу, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н. Ю. Вікторович