Справа № 296/2981/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

"30" червня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участю: секретаря судового засідання Світко Т.І.,

заявника - ОСОБА_1, заінтересованої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту батьківства, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою в порядку окремого провадження та просить встановити факт батьківства ОСОБА_5, який помер 03.01.2016 року, відносно доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та внести відповідні зміни в актовий запис № 524, зроблений 21.02.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції.

В обґрунтування вимог зазначено, що позивач познайомилась з ОСОБА_5 у 2007 році та почали проживати однією сімєю без реєстрації шлюбу. 11 лютого 2009 року в них народилась дитини - ОСОБА_6, однак ОСОБА_5 не був записаний батьком дитини, а дитина була записана на підставі ч.1 ст. 135 СК України, хоча останній визнавав себе батьком, проявляв любов та турботу до дитини, активно допомагав заявниці у вихованні доньки, здійснював суттєве матеріальне забезпечення дитини та наполягав на внесенні до свідоцтва відомостей про батька дитини саме його. Однак, 03.01.2016 року ОСОБА_5 у віці 41 року раптово помер. У доповненнях до позовної заяви ОСОБА_1 також зазначила, що встановлення вказаного факту їй необхідно для звернення до відповідних органів для нарахування матеріальної допомоги (пенсії) з втрати годувальника (а.с. 14).

У судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримала у повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. В судових засіданнях 08.06.2016 року та 21.06.2016 року не заперечувала щодо батьківства її сина ОСОБА_5 відносно малолітньої ОСОБА_6.

Заінтересовані особи ОСОБА_7 та ОСОБА_4 в судовому засіданні 21.06.2016 року також визнали батьківство ОСОБА_5 відносно малолітньої ОСОБА_6. В дане судове засідання не зявились.

Представник заінтересованої особи - Житомирського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та згідно чинного законодавства.

Заслухавши пояснення заявника, свідків, заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.5 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, .

Частиною 3 статті 235 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно із ч.1 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 11.02.2009 року народилась ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ТП № 095090, актовий запис № 524, батьком якої записаний ОСОБА_8, а матірю ОСОБА_9 (а.с. 7).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану № 2 від 10.05.2016 року вбачається, що у відомостях про народження дитини ОСОБА_6 запис про батька дитини ОСОБА_8 вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 26).

Тобто, відомості про батька дитини в Книзі реєстрації народжень зроблено за прізвищем заявника, як матері дитини, а ім'я, по - батькові батька дитини - за вказівкою самої матері.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ТП № 274888, актовий запис № 3, ОСОБА_5 помер 03.01.2016 року у віці 41 року (а.с. 8).

16.03.2013 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ТП № 098675, актовий запис № 353. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_9 отримала прізвище ОСОБА_10 (а.с. 15).

Таким чином, шлюб з ОСОБА_10 було зареєстровано через чотири роки після народження ОСОБА_6 і заявник під час народження доньки ОСОБА_6 не перебувала в зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, заявниця просить встановити факт батьківства ОСОБА_5 відносно ОСОБА_6, зазначивши, що на час народження дитини вони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, дитину померлий визнав як свою доньку та надавав кошти на її утримання.

Зокрема, ОСОБА_1 пояснила, що з 2007 року вона проживала однією сімєю з ОСОБА_11 в 2009 році в них народилась донька ОСОБА_6, однак батьком дитини ОСОБА_5 не був записаний, вказала, що ОСОБА_5 забирав її з пологового будинку, що підтверджується фотокартками, визнавав себе батьком дитини.

Свідок ОСОБА_12 вказала, що є бабусею ОСОБА_6 Зазначила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не проживали разом, однак при народженні ОСОБА_6 він визнав її своєю донькою, забирав дитину з пологового будинку. Восени 2008 року батьки дитини посварились та разом не проживали, однак померлий допомагав дитині.

Свідок ОСОБА_4, яка є зацікавленою особою, вказала, що ОСОБА_13 є її батьком, а ОСОБА_6 є його другою дитиною, ОСОБА_5 визнавав себе батьком ОСОБА_14, а вона її сестрою по батькові.

Заінтересована особа ОСОБА_3, який був допитаний в якості свідка, зазначив, що ОСОБА_5 був його рідним братом та батьком малолітньої ОСОБА_6. Вони разом з братом забирали заявницю з пологового будинку.

Отже, виходячи з наведених вище доказів слід дійти висновку, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно із ч. 1 ст. 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

Відповідно до п. 1.1 Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно п. 2.13.1 вказаних Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

З огляду на викладене, враховуючи неможливість визначення походження дитини у звязку з тим, що запис про батька дитини був зроблений зі слів матері, а батько дитини помер 03.01.2016 року, а також беручи до уваги встановлені у судовому засіданні обставини, з урахуванням сукупності досліджених доказів, суд приходить до висновку про доведеність батьківства ОСОБА_5 відносно дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому вважає заяву такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст. 130 СК України, керуючись статтями 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218, 235, 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В

Заяву задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 03.01.2016 року, відносно ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис № 524, зроблений 21.02.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції).

Внести зміни до актового запису, зробленого відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції за № 524 від 21.02.2009 року про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 вказавши батьком дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для реєстрації батьківства.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. Й. Адамович