Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Гримич М.К., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини, відібрання дитини, визначення місця проживання дитини з матір'ю та стягнення моральної шкоди; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Великолепетиського районного суду Херсонської області від 19 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 14 квітня 2016 року,

встановила:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 5 жовтня 2013 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 від якого мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. З травня 2014 року вони припинили спільне проживання та домовилися про те, що дитина буде проживати з нею, а вона надаватиме відповідачу можливість побачення з дитиною. 1 вересня 2015 року ОСОБА_5 взяв дитину для побачення та не повертає її матері. На вимоги позивача повернути дитину не реагує.

Ураховуючи наведене, просила відібрати у ОСОБА_5 неповнолітнього сина ОСОБА_6 і повернути їй, визначити місце проживання дитини з матір'ю, стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 5 000 грн, стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину у розмірі 1 000 грн щомісячно та на неї у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу до досягнення сином трирічного віку.

У лютому 2016 року ОСОБА_5 пред'явив зустрічний позовом до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на дитину, посилаючись на те, що від дня народження, їх з відповідачкою син ОСОБА_6 проживає з ним за місцем його проживання у АДРЕСА_1 Відповідач також проживала за вказаною адресою до травня 2014 року. 3 1 вересня 2014 року син ОСОБА_6 знову проживає з ним і знаходиться на його утриманні. Мати дитини у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає.

Ураховуючи наведене, просив стягнути з ОСОБА_4 на свою користь аліменти на сина ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частин всіх видів її доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму.

Ухвалою Великолепетиського районного суду Херсонської області від 3 грудня 2015 року провадження в частині стягнення аліментів на дружину закрито.

Рішенням Великолепетиського районного суду Херсонської області від 19 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалю апеляційного суду Херсонської області від 14 квітня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Відібрано у ОСОБА_5 сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та повернуто дитину матері ОСОБА_4 Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, з його матір'ю ОСОБА_4 Стягнуто з ОСОБА_5 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання малолітнього сина

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 800 грн щомісячно, починаючи з 7 вересня 2015 року і до досягнення сином повноліття. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 5 000 грн моральної шкоди та судовий збір у розмірі 487,20 грн, а всього 5 487,20 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалені в справі судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Задовольняючи позов про відібрання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини, суди дали правову оцінку наданим сторонами доказам у порядку ст. 212 ЦПК України, встановили фактичні обставини справи та прийшли до правильного висновку про відсутністьбудь-яких виняткових обставин, за наявності яких малолітня дитина може бути розлучена з матір'ю.

Судами враховано позитивні характеристики за місцем проживання обох із батьків, які можуть створити дитині належні умови для виховання та розвитку.

Разом із тим, суд виходив із конкретних обставин справи,дав належну оцінку залишенню батьком проживання дитини з ним без згоди матері.

Рішення суду відповідає нормам ст. ст. 159, 160-162 СК Українита принципам Декларації прав дитини, яка прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, яка ратифіковано Україною.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, рішення Великолепетиського районного суду Херсонської області

від 19 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 14 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич

І.М.Фаловська