АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2011/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 53 Романенко В. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоДемченка В. А.
суддівПодороги В. М., Василенко Л. І.
при секретаріАнкудінові О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційні скарги представника Комунального закладу "Черкаська обласна стоматологічна поліклініка" Черкаської обласної ради Колотило Людмили Михайлівни та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Черкаси Черкаської області на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Комунального закладу "Черкаська обласна стоматологічна поліклініка" Черкаської обласної ради, треті особи - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Черкаси Черкаської області, Управління Держпраці у Черкаській області про зобов"язання роботодавця скасувати висновок та скласти акт про нещасний випадок на виробництві, -

в с т а н о в и л а :

Позивачка ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до Комунального закладу "Черкаська обласна стоматологічна поліклініка" Черкаської обласної ради, треті особи - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Черкаси Черкаської області, Управління Держпраці у Черкаській області про зобов"язання роботодавця скасувати висновок та скласти акт про нещасний випадок на виробництві.

Свої вимоги обгрунтовувала тим, що вона понад 7 років і 9 місяців працює лікарем-стоматологом-терапевтом у Комунальному закладі «Черкаська обласна стоматологічна поліклініка»

24 березня 2016 року позивачка перебувала на робочому місці та надавала стоматологічну допомогу пацієнту ОСОБА_8. Після її завершення, під час консультативної поради, медична сестра ОСОБА_9, яка допомогла їй в роботі щодо надання медичної допомоги, обробляла за спиною пацієнта, майже над столиком лікаря, інструмент дезінфікуючим розчином і коли ставила його на стіл натиснула кнопку розбризкування і вміст даного дезінфікуючого розчину потрапив їй в ліве око. Після чого позивачка негайно промила око проточною водою та звернулась в телефонному режимі до знайомого лікаря - офтальмолога. Але лікування, яке ним було порекомендовано, не допомагало. Про нещасний випадок на виробництві вона негайно повідомила завідувача віддаленням.

25 березня 2016 року вона вийшла на роботу, але працювати не змогла, так як око боліло та сльозилось. Вона зрозуміла що працювати не зможе, після закінчення робочого дня вона звернулась до чергового лікаря офтальмолога Черкаської обласної лікарні, який надав необхідну медичну допомогу і у консультативному висновку зазначив діагноз як результат огляду: травматична ерозія рогівки ока, та потребує звільнення від роботи тривалістю 5-7 днів.

26 березня 2016 року вона звернулась до чергового лікаря окуліста КНП «Першої Черкаської міської поліклініки», де їй було надана медична допомога, та видано листок непрацездатності. Листок непрацездатності було закрито за її ініціативою у зв'язком з початком щорічної відпустки.

Наказом від 31.03.2016 року було створено комісію для розслідування нещасного випадку, який стався 24 березня 2016 року. Згідно висновку комісії нещасний випадок не визнано таким, що пов'язаний з виробництвом, оскільки не були встановлені обставини, передбачені п. 15 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків професійних захворювань випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232.

Як викладено в акті розслідування, на підставі аналізу матеріалів, комісія із розслідування не встановила факт травмування ока на робочому місці при виконанні трудових обов'язків. Комісією не встановлено осіб, дії або бездіяльність яких призвела до настання нещасного випадку, але на думку позивачки висновки комісії суперечать чинному законодавству.

А тому, позивачка просила суд визнати висновок комісії із розслідування нещасного випадку Комунального закладу «Черкаська обласна стоматологічна поліклініка», яка не установила факт, що підтверджує травмування її лівого ока антисептиком (дезінфікуючим розчином «Кутасепт») на робочому місці при виконанні трудових обов'язків неправомірним, зобов'язати відповідача скласти акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1, що стався під час виконання нею трудових обов'язків, стягнути з відповідача на її користь вартість ліків у розмірі 791,22 грн., моральну шкоду у розмірі 10000 грн. та витрати на ліки в сумі 1629,50 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 липня 2016 року позов ОСОБА_7 до КП «Черкаська обласна стоматологічна поліклініка», треті особи - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Черкаси Черкаської області, Управління Держпраці у Черкаській області про зобов'язання роботодавця скасувати висновок та скласти акт про нещасний випадок на виробництві задоволено частково та визнано акт проведення розслідування нещасного випадку від 29 квітня 2016 року, затверджений Головним лікарем КЗ «Черкаська обласна стоматологічна поліклініка» Черкаської міської ради ОСОБА_10 стосовно лікаря - стоматолога терапевта ОСОБА_7 - неправомірним, а в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представником Комунального закладу "Черкаська обласна стоматологічна поліклініка" Черкаської обласної ради Колотило Людмилою Михайлівною та Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Черкаси Черкаської області подано апеляційні скарги на дане рішення, в яких апелянти просять скасувати рішення, так як вважають його незаконним та необґрунтованим, ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права, ухваливши нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивачки повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони по справі, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, а рішення суду першої інстанції до залишення без змін з наступних підстав.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, і як наслідок ухвалив рішення по справі з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, колегією суддів за матеріалами справи установлено, що ОСОБА_7 працює лікарем-стоматологом-терапевтом в Комунальному закладі «Черкаська обласна стоматологічна поліклініка».

24 березня 2016 року ОСОБА_7 перебувала на робочому місці та надавала стоматологічну допомогу пацієнту ОСОБА_8. Після її завершення, під час консультативної поради, медична сестра ОСОБА_9, яка допомогла їй в роботі щодо надання медичної допомоги, обробляла за спиною пацієнта, майже над столиком лікаря інструмент дезінфікуючим розчином і коли ставила його на стіл натиснула кнопку розбризкування і вміст даного дезінфікуючого розчину потрапив позивачу в ліве око. Після чого ОСОБА_7 негайно промила око проточною водою та звернулась в телефонному режимі до знайомого лікаря - офтальмолога.

Медсестра ОСОБА_9 пішла до аптеки та придбала очні каплі та закапала очі ОСОБА_7

25 березня 2016 року позивач вийшла на роботу, але працювати не змогла, так як око боліло та сльозилось, а після закінчення робочого дня звернулась до чергового лікаря офтальмолога Черкаської обласної лікарні ОСОБА_11, який надав необхідну медичну допомогу і у консультативному висновку зазначив діагноз як результат огляду: травматична ерозія рогівки ока, та потребує звільнення від роботи тривалістю 5-7 днів.

В судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_11 підтвердив наданий ним консультативний висновок, однак зазначив, що експертизи, яка б підтверджувала, що саме від дезінфікуючого розчину сталася травматична ерозія рогівки ока не проводилося, а в даній галузі він не спеціаліст і від чого сталося дане пошкодження він не знає.

26 березня 2016 року позивач звернулась до чергового лікаря окуліста КНП «Першої Черкаської міської поліклініки», де їй було надана медична допомога, та видано листок непрацездатності.

29 квітня 2016 року був складений акт проведення розслідування нещасного випадку, що стався 24 березня 2016 року о 11 годин 40 хвилин у комунальному закладі «Черкаська обласна стоматологічна поліклініка» Черкаської обласної ради відповідно до висновку якого нещасний випадок з лікарем-стоматологом-терапевтом КЗ «ЧОСП» ЧОР ОСОБА_7 не визнано таким, що пов'язаний з виробництвом, оскільки не були встановлені обставини, які підпадають під дію п. 15 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232 (далі Порядок) ( а. с. 5 - 7).

На підставі аналізу матеріалів розслідування (протоколу огляду робочого місця, пояснення медичних працівників, які працювали 24.03.2016 року з ОСОБА_7, лікаря-офтальмолога КЗ «Черкаська обласна лікарня» ЧОР ОСОБА_11 та його консультативного висновку, практичним ознайомленням членів комісії як утворюється спрей дезрозчину «Кутасепт», на яку відстань і в якому стані він розпилюється, та іншими документами) комісія з розслідування не установила факт, що підтверджує травмування лівого ока під напором антисептика (дезінфікуючого розчину «Кутасепт» ) на робочому місці при виконанні трудових обов'язків за тих обставин, на які посилається ОСОБА_7, а також причини, що могли призвести до травмування лівого ока.

Особи, дії або бездіяльність яких призвела до настання нещасного випадку комісією не встановлені.

Вказаний акт Н-5 затверджений Головним лікарем КЗ «Черкаська обласна стоматологічна поліклініка» Черкаської міської ради ОСОБА_10

Відповідно до ст. 171 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1232 від 30.11.2011 року «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» затверджений Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві (далі-Порядок).

Пунктом 7 зазначеного Порядку визначено, що розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров'ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків.

Відповідно до п. 8 Порядку про кожний нещасний випадок потерпілий або працівник, який його виявив, чи інша особа - свідок нещасного випадку повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу уповноважену особу підприємства і вжити заходів до подання необхідної допомоги потерпілому.

У разі настання нещасного випадку безпосередній керівник робіт (уповноважена особа підприємства) зобов'язаний: терміново організувати подання першої медичної допомоги потерпілому, забезпечити у разі необхідності його доставку до лікувально-профілактичного закладу; повідомити про те, що сталося, роботодавця, керівника первинної організації профспілки, членом якої є потерпілий, або уповноважену найманими працівниками особу з питань охорони праці, якщо потерпілий не є членом профспілки; зберегти до прибуття комісії з розслідування (комісії із спеціального розслідування) нещасного випадку обстановку на робочому місці та устаткування у такому стані, в якому вони були на момент нещасного випадку (якщо це не загрожує життю чи здоров'ю інших працівників і не призведе до більш тяжких наслідків), а також вжити заходів до недопущення подібних випадків.

Відповідно до п. 10. Порядку роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок (крім випадків, передбачених пунктом 37 цього Порядку), зобов'язаний:1) протягом однієї години передати з використанням засобів зв'язку та протягом доби на паперовому носії повідомлення про нещасний випадок згідно з додатком 2: Фондові за місцезнаходженням підприємства, на якому стався нещасний випадок; керівникові первинної організації профспілки незалежно від членства потерпілого в профспілці; 2) протягом доби утворити комісію у складі не менш як три особи та організувати проведення розслідування.

Роботодавець зобов'язаний створити належні умови для роботи комісії (забезпечити приміщенням, засобами зв'язку, оргтехнікою, автотранспортом, канцелярським приладдям), компенсувати витрати, пов'язані з її діяльністю, а також залучених до роботи експертів, інших спеціалістів та сприяти роботі комісії з метою своєчасного і об'єктивного проведення розслідування нещасного випадку.

Позивачка в судовому засіданні стверджувала, що вона 24 березня 2016 року в усній формі повідомила про нещасний випадок свого безпосереднього керівника завідуючу відділенням КП «Черкаської обласної стоматологічної поліклініки» ОСОБА_12, однак в день нещасного випадку ніяких дій стосовно розслідування нещасного випадку вчинено не було.

Після звернення 31.03.2016 року ОСОБА_7 з заявою про проведення розслідування нещасного випадку, який стався 24.03.2016 року головний лікар ОСОБА_10 наказом від 31.03.2016 року № 25 створив комісію у складі п'яти осіб, яка 29.04.2016 року склала акт проведення розслідування нещасного випадку.

Потерпілий або уповноважена ним особа, яка представляє його інтереси, не входить до складу комісії, але має право брати участь у її засіданнях, вносити пропозиції, подавати документи щодо нещасного випадку, давати відповідні пояснення, в тому числі викладати в усній і письмовій формі особисту думку щодо обставин і причин настання нещасного випадку та одержувати від голови комісії інформацію про хід проведення розслідування (п. 11. Порядку).

Згідно п. 14. Порядку комісія зобов'язана протягом трьох робочих днів з моменту її утворення: обстежити місце настання нещасного випадку, одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати осіб - свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб; визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; з'ясувати обставини і причини настання нещасного випадку;вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико-санітарної частини підприємства, амбулаторну картку та історію хвороби потерпілого, документацію відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо); визначити, пов'язаний чи не пов'язаний нещасний випадок з виробництвом; установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам; скласти у п'яти примірниках акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 (далі - акт за формою Н-5) згідно з додатком 3 та акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 (далі - акт за формою Н-1) згідно з додатком 4 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом) і передати їх роботодавцеві для затвердження.

У випадках, зазначених у пункті 31 цього Порядку, або у разі виникнення потреби у проведенні лабораторних досліджень, експертизи, випробувань для встановлення обставин і причин настання нещасного випадку строк розслідування може бути продовжений за письмовим погодженням з територіальним органом Держпраці за місцезнаходженням підприємства.

У разі отримання письмового погодження роботодавець приймає рішення про продовження строку проведення розслідування.

У разі коли нещасний випадок визнаний комісією таким, що не пов'язаний з виробництвом, складається акт за формою Н-5.

Аналізуючи оспорюваний акт проведення розслідування нещасного випадку щодо дотримання вимог згаданого Порядку при проведенні розслідування нещасного випадку, що мав місце із ОСОБА_7 та складанні відповідного оспорюваного акту суд першої інстанції прийшов до висновку, що розслідування не було проведено у точній відповідності до вимог вказаного Порядку та відповідно акт, що був складений за наслідком такого розслідування не може вважатись таким, що відповідає вимогам закону, зокрема, вимогам вказаного Порядку.

Як вбачається із змісту наведених норм Порядку, уповноважена комісія зобов'язана з усією ретельністю, максимально повно та об'єктивно з'ясувати обставини нещасного випадку, що мав місце, що унеможливлювало б неоднозначне тлумачення її висновків.

В той же час, як вбачається із оскаржуваного акту, матеріалів на підставі яких такий було складено, розслідування нещасного випадку не було проведено повно та вичерпно, що зумовило неоднозначність висновків зроблених у спірному акті, що підтверджується і фактом звернення до суду позивача.

Так, як вбачається із наведених вище доказів, при проведенні розслідування комісією не було досліджено та враховано ряд обставин, що мають важливе, істотне значення для встановлення причин та обставин нещасного випадку, що мав місце із ОСОБА_7

Враховуючи покази свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 суд першої інстанції прийшов до висновку, що факту настання нещасного випадку свідки вказані в акті від 29.04.2016 року не бачили, а бачили лише наслідки.

Крім того, в матеріалах даної справи знаходиться протокол опитування потерпілого, причетного до нещасного випадку, що стався 24.03.2016 року від 22.04.2016 року, а саме ОСОБА_7, але представником позивача пояснено, що вказаний протокол заповнений не ОСОБА_7, та з його змістом ОСОБА_7 не ознайомлено, про що свідчить відсутність підпису ОСОБА_7 на вказаному протоколі.

При цьому, комісією з розслідування нещасного випадку не встановлені усі обставини нещасного випаду, оскільки відповідно до протоколу № 2 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 стверджують, що медична сестра поставила дезінфікуючий розчин на столик лікаря, а медична сестра ОСОБА_9 стверджує, що обробляла лампу дезінфікуючим розчином над плювальницею.

А свідок ОСОБА_8, будучи допитаною в судовому засіданні, пояснила, що лікар ОСОБА_7 ставила їй звичайну пломбу, яка не потребувала полімерної лампи.

Також, ескіз місця, де стався нещасний випадок 24.03.2016 року складений у відсутності ОСОБА_7 та її представника.

По розслідуванню нещасного випадку комісія проводила 7 засідань, однак лише на одне засідання, яке відбулося 07 квітня 2016 року була запрошена представник ОСОБА_7 - ОСОБА_16, про що свідчить протокол № 2 засідання комісії розслідування нещасного випадку від 07.04.2016 року.

Відповідно до положень п.14. Порядку лише комісія з розслідування має повноваження щодо з'ясування обставин та причин нещасного випадку, встановлює за результатами розслідування чи пов'язаний нещасний випадок із виробництвом чи ні, складає відповідні акти.

Згідно п.33. Порядку контроль за своєчасністю та об'єктивністю проведення розслідування нещасних випадків, підготовкою матеріалів розслідування, веденням обліку нещасних випадків, вжиттям заходів до усунення причин нещасних випадків здійснюють органи державного управління, органи державного нагляду за охороною праці, виконавча дирекція Фонду та її робочі органи відповідно до компетенції.

Громадський контроль здійснюють профспілки через свої виборні органи і представників, а також уповноважені найманими працівниками особи з питань охорони праці у разі відсутності на підприємстві профспілки.

Зазначені у цьому пункті органи та особи мають право вимагати відповідно до компетенції від роботодавця проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, і складення акта за формою Н-1 у разі, коли виявлено порушення вимог цього Порядку.

Посадова особа органу Держпраці в разі відмови роботодавця скласти або затвердити акт за формою Н-5 або Н-1 чи незгоди потерпілого або уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, із змістом зазначеного акта, надходження скарги або незгоди з висновками про обставини і причини настання нещасного випадку чи приховування факту настання нещасного випадку має право видавати обов'язкові для виконання роботодавцем або робочим органом виконавчої дирекції Фонду (у разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно) приписи за формою Н-9 згідно з додатком 10 щодо необхідності проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, складення акта за формою Н-5 або Н-1.

Рішення посадової особи органу Держпраці може бути оскаржено у судовому порядку. На час розгляду справи у суді дія припису за формою Н-9 зупиняється (п.34. Порядку).

Пункт 35. Порядку передбачає, що роботодавець зобов'язаний у п'ятиденний строк після одержання припису за формою Н-9 видати наказ про вжиття зазначених у приписі заходів, а також притягти до відповідальності працівників, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці. Про виконання заходів роботодавець письмово повідомляє орган Держпраці в установлений ним строк.

Разом з тим, як вбачається з пояснень сторін, ОСОБА_7, не погодившись з Актом проведення розслідування нещасного випадку, що стався з нею 24 березня 2016 року під час виконання трудових обов'язків, не зверталась до органу державного управління, органу державного нагляду за охороною праці із вимогою організувати повторне розслідування нещасного випадку, оскільки відповідачем не було надано документів для ознайомлення за заявою ОСОБА_16

Суд вправі перевіряти акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, що складається уповноваженою комісією, відповідно до Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 лише в частині дотримання при формуванні комісії, проведенні розслідування та складання акту вимог закону та не вправі підміняючи собою уповноважену комісію виконувати функції, що належать до її компетенції, а не компетенції суду, а саме здійснювати аналіз нещасного випадку, визначати той чи інших нещасний випадок таким, що пов'язаний чи не пов'язаний з виробництвом, а тим більше зобов'язувати провести розслідування нещасного випадку та зобов'язувати комісію складати акти конкретного змісту, а тому суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання відповідача скласти акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1, що стався під час виконання ОСОБА_7 трудових обов'язків.

Враховуючи встановлені обставини, матеріали справи, доводи сторін та апеляційної скарги, положення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на законність ухваленого рішення, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає до відхилення, а рішення суду першої інстанції до залишення без змін, відповідно до вимог ст.308 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги представника Комунального закладу "Черкаська обласна стоматологічна поліклініка" Черкаської обласної ради Колотило Людмили Михайлівни та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Черкаси Черкаської області - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Комунального закладу "Черкаська обласна стоматологічна поліклініка" Черкаської обласної ради, треті особи - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Черкаси Черкаської області, Управління Держпраці у Черкаській області про зобов"язання роботодавця скасувати висновок та скласти акт про нещасний випадок на виробництві - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :