У х в а л а

іменем україни

13 липня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,

Кадєтової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» - Цвіркуна Сергія Олеговича - на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 грудня 2015 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат») про відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування вимог ОСОБА_2 посилався на те, що впродовж тривалого часу працював у шкідливих умовах на підприємстві відповідача, внаслідок чого отримав професійне захворювання. Висновком медико-соціальної експертної комісії від 01 липня 2015 року йому встановлено 35 % втрати професійної працездатності. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду, спричинену втратою професійної працездатності, внаслідок професійного захворювання, у розмірі 40 000 грн.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 грудня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_2 у рахунок відшкодування моральної шкоди суму 18000 грн без урахування податку з доходів фізичних осіб. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2016 року рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 грудня 2015 року змінено в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_2,збільшено цей розмір з 18 000 грн до 25 000 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» - Цвіркун С.О. - порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів із ухваленням нового рішення, про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 працював на підприємстві відповідача з 24 січня 1984 року по 31 травня 1984 року - учнем помічника машиніста локомотива (тепловоза); з 01 червня 1984 року по 31 березня 1988 року - помічником машиніста локомотива (тепловоза); з 01 квітня 1988 року по 31 травня 1992 року - помічником машиніста тепловозу з вивозу гірничої маси з кар'єру; з 01 червня 1992 року по 16 лютого 1993 року - помічником машиніста тепловоза у кар'єрі; з 17 лютого 1993 року по 31 жовтня 1999 року - помічником машиніста електровоза у кар'єрі; з 01 листопада 1999 року переведений машиністом електровоза у кар'єрі. 05 серпня 2015 року позивач звільнився, у зв'язку з виходом на пенсію.

Відповідно до висновку санітарно-гігієнічної характеристики умов праці від 24 лютого 2015 року ОСОБА_2 працював у шкідливих умовах праці, підпадав під вплив загальної вібрації, пилу, шкідливих речовин, важкості праці.

Згідно із медичним висновком лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання Українського Науково-дослідного інституту промислової медицини від 07 квітня 2015 року, ОСОБА_2 встановлено професійні захворювання: вібраційна хвороба першої-другої стадії від дії загальних вібрацій, церебрально-переферичний ангіодистонічний синдром у сполученні з полірадикулопатією попереково-крижовою (L5-S1) та шийною (С5-С7), переважно зліва, з помірно вираженими статико-амічними порушеннями, больовим і м'язово-тонічним синдромами, остеоартрозом колінних суглобів (ПФ першого ступеня) і двостороннім плечолопатковим періартрозом (ПФС першого ступеня), періартрозом ліктьових суглобів, порушенням трофіки кистей; хронічний (пиловий) бронхіт. Легенева недостатність першого ступеню.

Відповідно до п. п. 12, 16 акта розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 29 квітня 2015 року, причиною професійного захворювання позивача визнано працю впродовж тривалого часу на підприємстві відповідача в умовах впливу шкідливих факторів.

Згідно із довідкою медико-соціальної експертної комісії від 01 липня 2015 року ОСОБА_2 первинно встановлено втрату професійної працездатності у розмірі 35 %.

Відповідно до постанови відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області від 17 липня 2015 року № 0407/22928/22928.1/2 ОСОБА_2 призначена одноразова допомога в разі стійкої втрати професійної працездатності у розмірі 7 247 грн 10 коп.

Згідно із постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області від 17 липня 2015 року № 0407/22928/22928.1/3 ОСОБА_2 призначено щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку у розмірі 2 699 грн 94 коп. на період з 15 червня 2015 року до 30 червня 2016 року включно. Зобов'язано провести донарахування щомісячних виплат за червень 2015 року у розмірі 1 439 грн 97 коп.

Відповідно до п. п. 1, 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Згідно із ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі,якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Моральна шкода відшкодовується грошима, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно із ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Як роз'яснено у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин.

У справі, яка переглядається, суд апеляційної інстанції, встановивши, що причиною професійного захворювання є робота, на якій працював ОСОБА_2, в умовах перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, у зв'язку із чим втратив 35 % професійної працездатності, дійшов обґрунтованого висновку про відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_2 у сумі 25 000 гривень.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни або скасування не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» - Цвіркуна Сергія Олеговича - відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: Т.Л. Ізмайлова

О.В. Кадєтова