Справа № 364/1115/16-ц
Провадження № 2/364/450/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2016 року, Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ткаченко О. В.,

за участю секретаря Бондаренко Л. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володарка справу за позовом

ОСОБА_1

до Матвіїської сільської ради Володарського району Київської області,

про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 03 жовтня 2016 року звернулась з названим позовом до суду, в якому вказала, що 17 січня 1996 року померла її мати, ОСОБА_2. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 3,81 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Матвіїської сільської ради, Володарського району Київської області. Позивач просить суд встановити факт, що має юридичне значення, що ОСОБА_2, яка померла 17 січня 1996 року є племінницею ОСОБА_3, яка померла 07 січня 1996 року та визнати за ОСОБА_1 право власності на право на вказану земельну ділянку.

Представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

По справі встановлено, що 07 січня 1996 року померла ОСОБА_3, що стверджено свідоцтвом про смерть (а.с.6). Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 3,81 в умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Матвіїської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 342565 (а.с.17). 17 січня 1996 року померла ОСОБА_2, що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-БК № 429663 (а.с.12), яка є матірю позивача, що стверджено письмовими доказами (а.с.9-11,13)

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року, Про судову практику у справах про спадкування, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкоємцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Факт того, що ОСОБА_2, яка померла 17 січня 1996 року є племінницею ОСОБА_3, яка померла 07 січня 1996 року в судовому засіданні стверджено показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та письмовими доказами, приєднаними позивачем до позовної заяви.

Відповідно до довідок, виданих Держаним нотаріусом ОСОБА_6 та приватним нотаріусом ОСОБА_7, спадкова справа після померлої 07 січня 1996 року ОСОБА_3 не заводилась. Приватний нотаріус ОСОБА_8 надав відповідь, що запитуваною інформацією не володіє.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Таким чином, визнання представником відповідача предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України № 7 ВІД 30.05.2008 РОКУ „ПРО СУДОВУ ПРАКТИКУ У СПРАВАХ ПРО СПАДКУВАННЯ, ч. 5 ст. 3 Закону України „ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року № 20/5), п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1235,1268 ЦК України, ст.ст. 3, 5, 8, 13, 57, 79, 130, 174, 208, 209, 212215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Матвіїської сільської ради Володарського району Київської області, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_2, яка померла 17 січня 1996 року є племінницею ОСОБА_3, яка померла 07 січня 1996 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2, яка померла 07 січня 1996 року, на право на земельну частку (пай) розміром 3,81 в умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Матвіїської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 342565.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Ткаченко