У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2016 року місто Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Бойко О.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: Орджонікідзевський районний відділ у місті Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області про встановлення факту постійного проживання на території України,

встановив:

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1, зацікавлена особа: Орджонікідзевський районний відділ у місті Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області про встановлення факту постійного проживання на території України.

За містом заявлених вимог є встановлення факту постійного проживання заявниці на території України станом на 24 серпня 1991 року, для встановлення її належності до громадянства України, незважаючи на той факт, що на час звернення до суду заявниця є громадянкою ОСОБА_2 Федерації.

В той же час, перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено статтею 256 Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною 2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Конституції України, Закону України «Про громадянство» та ст. 6 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства можуть набути громадянства України (натуралізуватись).

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення, набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України «Про громадянство України» та Положенням про Комісію при Президентові України з питань громадянства, затвердженим Указом Президента України № 215 від 27 березня 2001 року зі змінами, внесеними Указом Президента України від 27 червня 2006 року № 588 «Про внесення змін до Указу Президента України від 27 березня 2001 року № 215», яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Згідно статті 26 Закону України «Про громадянство» визначено, що оскарження рішень з питань громадянства, прийняті спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань громадянства, Міністерством закордонних справ України та їх органами, можуть бути оскаржені у вставленому законом порядку до суду.

Отже, законодавством України передбачений інший порядок для вставлення фактів, які можуть бути наслідком надання заявнику громадянства України, а у разі незгоди заявника з рішенням органу, що уповноважений розглядати заяви про набуття громадянства України, рішення може бути оскаржене до суду.

Як роз'яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 зі змінами, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право (ч. 4 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України).

З огляду на викладене, встановлено, що заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки Законом України "Про громадянство України", Указом Президента України "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України" визначений порядок оформлення набуття громадянства України, а вирішення зазначеного питання віднесено до компетентних органів державної влади, до яких заінтересовані особи подають перелічені у відповідних пунктах «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень» документи на підтвердження певних обставин, а за наявності рішення органу, що уповноважений розглядати заяви про набуття громадянства України, рішення може бути оскаржене до суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, тому відсутні підстави для розгляду даного питання в порядку, який визначений главою 6 «Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Цивільного процесуального кодексу України, що зумовлює застосування наслідків, передбачених ч. 4 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якої суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.4ст. 256, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України,-

ухвалив:
Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Орджонікідзевський районний відділ у місті Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області про встановлення факту постійного проживання на території України. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається потягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.
Суддя: ОСОБА_3