Справа № 452/2415/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"06" грудня 2016 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Кравціва В.І.,

з участю секретаря Добрянського І.І.,

позивача ОСОБА_1,

його представника адвоката ОСОБА_2,

відповідача та представника відповідача ОСОБА_3,

представників відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету ОСОБА_7 сільської ради Самбірського району Львівської області, ОСОБА_7 сільського голови та відділу соціально-гуманітарної політики ОСОБА_7 сільської ради Самбірського району про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 22 вересня 2016 року предявив позов про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету ОСОБА_7 сільської ради Самбірського району Львівської області від 23 серпня 2016 року № 31 «Про звільнення із займаної посади директора Берестянської СЗШ І-ІІ ступеня ОСОБА_1» та визнання незаконним і скасування розпорядження ОСОБА_7 сільського голови від 23 серпня 2016 року № 66 «Про звільнення ОСОБА_1І.» та поновлення його, позивача, на роботі на посаду директора Берестянської середньої загально-освітньої школи І-ІІ ступеня Самбірського району Львівської області.

У обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що він з 27 серпня 1974 року працюва на посаді директора Берестянської середньої загально-освітньої школи І-ІІ ступеня Самбірського району Львівської області і 23 серпня 2016 року ОСОБА_7 сільським головою винесено розпорядження № 66 про звільнення його, позивача, із займаної посади, яке він отримав 12 вересня 2016 року.

Також, 23 серпня 2016 року виконавчим комітетом ОСОБА_7 сільської ради винесено рішення № 31 «Про звільнення з займаної посади директора Берестянської СЗШ І-ІІ ст. Миськіва Богдана Івановича».

Зазначені рішення та розпорядження вважав неправомірними і такими, що підлягають скасуванню та просив поновити його на роботі, оскільки розпорядження голови ОСОБА_7 сільської ради ОСОБА_3 щодо підготовки навальних

закладів до нового навчального 2016-2017 років не було, але без відповідних розпоряджень та без належного фінансування з боку органу місцевого самоврядування, навчальний заклад Берестянська СЗШ була підготовлена до навчального року належним чином, що підтверджується звітом директора Берестянської СЗШ перед педагогічним колективом та громадою від 31 серпня 2016 року, а також порушень трудового законодавства він не допускав. Пояснень з приводу нібито вчиненого проступку у нього, позивача, ніхто не вимагав.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 збільшив розмір позовних вимог та просив стягнути солідарно з виконавчого комітету ОСОБА_7 сільської ради Самбірського району Львівської області та відділу соціально-гуманітарної політики ОСОБА_7 сільської ради Самбірського району Львівської області заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 17 978,40 грн., посилаючись на те, що 12 серпня 2016 року проведено державну реєстрацію відділу соціально-гуманітарної політики ОСОБА_7 сільської ради, його керівником на момент створення є ОСОБА_4, котрий відповідно до Положення цей відділ за погодженням із сільським головою призначає та звільняє з займаної посади працівників культури, освіти, і тому сільський голова та виконавчий комітет, приймаючи оскаржувані рішення, вийшли за межі своїх повноважень.

Також, в процесі розгляду справи йому, позивачу, стало відомо та вручено копію розпорядження голови ОСОБА_7 сільської ради від 22 липня 2016 року № 51 «Про оголошення догани», і тому просив поновити строк оскарження цього дисциплінарного стягнення та визнати незаконним і скасувати вказане розпорядження, посилаючись на те, що воно накладено необґрунтовано та з порушенням порядку накладення дисциплінарних стягнень.

Під час судового розгляду позивач та його представник адвокат ОСОБА_2 у підтримання позовних вимог посилалися на обставини, викладені у позовній заяві та доповненні до позовної зави.

Відповідач ОСОБА_7 сільський голова ОСОБА_3, котрий є також законним представником виконавчого комітету ОСОБА_7 сільської ради та їх представник адвокат ОСОБА_6 позов не визнав та пояснили, що згідно розпорядження ОСОБА_7 сільський голова від 23 серпня 2016 року № 66 позивача було звільнено з роботи відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України, яке було видане виходячи з того, що 22 липня 2016 року розпорядженням ОСОБА_7 сільського голови № 51 «Про оголошення догани» директору Берестянької СЗШ 1-2 ст. Миськіву Б.І. було оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме: за невихід на роботу 2 липня 2016 року, 4 липня 2016 року, 21 липня 2016 року та 22 липня 2016 року, що було зафіксовано відповідними актами, а твердження позивача про перебування його у щорічній основній відпустці спростовується оскільки його відпустка не була погоджена у встановленому порядку. Дане дисциплінарне стягнення було накладено на ОСОБА_1 з дотриманням порядку застосування дисциплінарних стягнень.

15 серпня 2016 року розпорядженням № 64 ОСОБА_7 сільського голови ОСОБА_1 було оголошено догану за непроведення щорічного звіту директора, який повинен проводитися на виконання вимог листа Департаменту освіти і науки Львівської облдержадміністрації № 08-08/1838 від 10 червня 2016 року, адресованого керівникам органів управління освітою, та запропоновано подати графік звітування керівників ЗНЗ і згідно графіка, який скерувала ОСОБА_7 сільська рада, директор Берестянської СЗШ 1-2 ст. мав провести звітування 23 червня 2016 року. Листом № 09-08/2405 від 15 серпня 2016 року вказаного Департаменту

інформовано, що сільським головою не вжито заходів до директора Берестянської СЗШ 1-2 ст. щодо не проведення ним щорічного звітування директорів СЗШ, а також не вжито заходів щодо відповіді на лист департаменту освіти ЛОДА та Департамент вимагає розгляду питання щодо перебування директора Берестянської СЗШ 1-2 ст. на займаній посаді.

Також, ОСОБА_7 сільським головою було видано розпорядження щодо проведення підготовки навчальних закладів до нового навчального 2016/2017 років, на виконання якого 22 серпня 2016 року проведено перевірку готовності загальноосвітніх навчальних закладів до навчального року та погодження робочих навчальних планів, у результаті якої виявлено, що у Берестянській СЗШ 1-2 ст. відсутній робочий навчальний план, спортивний майданчик не обкошено, баскетбольні щити в аварійному стані, на території школи багато сміття, яке не вивезено, розбиті 18 шибок у вікнах та існують інші грубі недоліки.

Виконавчий комітет ОСОБА_7 сільської ради 23 серпня 2016 року у присутності позивача за результатами розгляду вказаних фактів прийняв рішення про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади директора Берестянської СЗШ, яке було надане йому для ознайомлення.

ОСОБА_7 сільський голова мав повноваження на видачу розпорядження про звільнення ОСОБА_1 з роботи, так як посада завідувача відділу соціально-гуманітарної політики ОСОБА_7 сільської ради 23 серпня 2016 року була вакантною і керівник цього відділу був прийнятий на роботу 1 вересня 2016 року, про що свідчить запис в трудовій книжці, і тому відповідно до Положення про вказаний відділ на час вакантної посади обовязки керівника взяв на себе сільський голова.

Представник відповідача - відділу соціально-гуманітарної політики ОСОБА_7 сільської ради Самбірського району ОСОБА_4 позов не визнав та пояснив, що начальником цього відділу він був призначений тільки 1 вересня 2016 року, а до цього часу він працював на посаді директора Рогізнянської СЗШ 1-2 ст. Так як він став переможцем конкурсу на заміщення посади начальника відділу соціально-гуманітарної політики ОСОБА_7 сільської ради, то під час державної реєстрації вказаного відділу він був записаний керівником цього відділу.

Відділ соціально-гуманітарної політики ОСОБА_7 сільської ради фінансується із бюджету ОСОБА_7 сільської ради і не є розпорядником коштів, які виділяються на фінансування видатків шкіл, які знаходяться у підпорядкуванні відділу.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, представників відповідача, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Статтями 1 та 3 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави і кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За правилами ст. 8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом

на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 212 цього Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Із рішення Самбірської районної ради від 29 грудня 2015 року № 37 «Про передачу із спільної власності територіальних громад сіл, селища та міст Самбірського району у власність обєднаних територіальних громад бюджетних установ» відомо, що у власність обєднаної територіальної громади - ОСОБА_7 сільської ради передані відповідні бюджетні установи освіти, медицини та культури (а.с. 96).

Із рішення ОСОБА_7 сільської ради Самбірського району Львівської області від 3 лютого 2016 року № 2 «Про утворення відділу соціально-гуманітарної політики та затвердження Положення», витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видно, що на підставі зазначеного рішення був утворений відділ соціально-гуманітарної політики ОСОБА_7 сільської ради, затверджено Положення про цей відділ та 12.08.2016 проведено його державну реєстрацію (а.с. 44, 45-48, 94-95).

Згідно Положення про відділ соціально-гуманітарної політики ОСОБА_7 сільської ради вказаний відділ утворюється ОСОБА_7 сільською радою, є підзвітним та підконтрольним сільській раді, підпорядкований її виконавчому комітетові та сільському голові. Відповідно до покладених на нього завдань з питань освіти, зокрема, здійснює управління загальноосвітніми, дошкільними та позашкільними навчальними закладами усіх типів і форм власності, розташованими на території сільської ради. Завідуючий відділом, за погодженням сільського голови призначає та звільняє із займаних посад працівників культури, освіти.

Із трудової книжки, посадової інструкції директора Берестянської СЗШ І-ІІ ст. та розпорядження ОСОБА_7 сільського голови від 23 серпня 2016 року № 66

«Про звільнення ОСОБА_1І.» вбачається, що ОСОБА_1 працював на посаді директора Берестянської СЗШ І-ІІ ст. і 23 серпня 2016 року був звільнений з роботи згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України (а.с. 3, 4, 19-23).

Крім того, із розпорядження ОСОБА_7 сільського голови від 22 липня 2016 року № 51 «Про оголошення догани» вбачається, що за порушення трудової дисципліни, а саме невиход на роботу 02.07.2016 року, 04.07.2016 року, 21.07.2016 року та 22.07.2016 року оголошено догану директору Берестянської СЗШ І-ІІ ст. Миськіву Б.І. ( а.с. 49).

Згідно розпорядження Воле-Барнецького сільського голови від 15 серпня 2016 року № 64 «Про оголошення догани» за не проведення щорічного звіту директора оголошено догану директору Берестянської СЗШ І-ІІ ст. Миськіву Б.І. ( а.с. 58).

Також із рішення виконавчого комітету ОСОБА_7 сільської ради Самбірського району від 23 серпня 2016 року № 31 «Про звільнення з займаної посади директора Берестянської СЗШ І-ІІ ступеня ОСОБА_1» видно, що виконавчий комітет вирішив звільнити директора Берестянської СЗШ ОСОБА_1 звільнено з займаної посади з 23 серпня 2016 року за невиконання розпорядження сільського голови ОСОБА_7 сільської ради ОСОБА_3 щодо підготовки навчальних закладів до нового навчального 2016/2017 років та недотримання трудового законодавства ( а.с. 2).

Однак, наведені рішення виконавчого комітету ОСОБА_7 сільської ради від 23 серпня 2016 року № 31 і розпорядження Воле-Барнецького сільського голови від 22 липня 2016 року № 51 та від 15 серпня 2016 року № 64 про накладення дисциплінарних стягнень на ОСОБА_1 та звільнення його з роботи суперечать вимогам чинного законодавства.

Так, згідно ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Відповідно до ст. 24 цього Закону органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Пунктом десятим частини четвертої ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сільський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів.

За правилами ст. 26 Закону України «Про загальну середню освіту» трудові відносини в системі загальної середньої освіти регулюються законодавством України про працю, Законом України «Про освіту», цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Призначення на посаду та звільнення з посади керівника державного та комунального загальноосвітнього навчального закладу здійснює відповідний орган управління освітою.

Згідно ст. 147- 1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

У пунктах 22 та 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року № 9, розяснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно зясувати, зокрема чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147 -1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Ураховуючи наведене, ні сільський голова, ні виконавчий комітет сільської ради не наділені повноваженнями прийняття на роботу директора комунального загальноосвітнього навчального закладу, а відтак накладення на нього дисциплінарного стягнення, яким серед інших є звільнення з роботи на підставі п. 3) ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Із даним законодавчим положенням узгоджується правило пункту 6. Положення про відділ соціально-гуманітарної політики ОСОБА_7 сільської ради, згідно якого на час формування відділу(до завершення державної реєстрації) обовязки керівника відділу бере на себе сільський голова, так як обсяг таких права і обовязків не повинен виходити за межі компетенції, визначеної законодавством і здійснювати їх він повинен був до проведення державно реєстрації відділу, тобто до 12.08.2016.

Згідно ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

У правових позиціях, які викладені у постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року (справа № 6-33 цс 14) зазначено, що закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в частині першій статті 235 та статті 240 КЗпП України, а відтак встановивши, що звільнення позивача відбулось із порушенням установленого законом порядку, суд зобовязаний поновити працівника на попередній роботі.

Так як рішення про накладення на позивача дисциплінарних стягнень та звільнення його з роботи були прийняті не уповноваженими на те органом та посадовою особою, то окремо встановлювати наявність підстав для їх застосування немає необхідності.

Однак, одне із дисциплінарних стягнень, а саме, оголошення догани директору Берестянської СЗШ І-ІІ ст. Миськіву Б.І. за не проведення щорічного звіту, накладене згідно розпорядженням Воле-Барнецького сільського голови від 15 серпня 2016 року № 64 «Про оголошення догани» явно та грубо порушило права позивача, хоча відповідачі посилаються на лист Департаменту освіти і науки Львівської

облдержадміністрації № 09-08/2405 від 15 серпня 2016 року, яким інформовано, що сільським головою не вжито заходів до директора Берестянської СЗШ 1-2 ст. щодо не проведення ним щорічного звітування директорів СЗШ, а також не вжито заходів щодо відповіді на лист департаменту освіти ЛОДА та Департамент вимагає розгляду питання щодо перебування директора Берестянської СЗШ 1-2 ст. на займаній посаді.

Так, із листа вказаного Департаменту від 10.06.2016 р. № 08-08-/1838 та графіка звітування керівників ЗНЗ ОСОБА_7 сільської ради відомо, що директор Берестянської СЗШ І-ІІ ст. повинен був звітуватися 23.06.2016 (а.с. 58, 59, 60, 61, 62).

Проте, із листків непрацездатності вбачається, що ОСОБА_1 з 22.06.2016 по 20.07.2016 був звільнений від роботи у звязку з втратою працездатності (а.с. 86, 87). Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

У п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» розяснено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в звязку з незаконним звільненням він визначається за загальними правами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарні місяці роботи, при цьому суд керується постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 р. № 100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати».

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 р. № 100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводиться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів.

Із табелів обліку робочого часу довідки про доходи та листків непрацездатності вбачається, що останні повні два календарні місяці роботи ОСОБА_1 перед незаконним звільненням є квітень та травень 2016 року і тому середньоденний заробіток становить 224,04 грн. (а.с. 85, 86,87, 88,89).

Так як позивач у вимушеному прогулі перебував 74 робочих дні, то виплаті підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 16 578,96 грн., із якої необхідно буде відрахувати податки та інші обовязкові платежі і збори.

Згідно ст. 43. Закону України «Про загальну середню освіту» фінансово-господарська діяльність загальноосвітніх навчальних закладів здійснюється відповідно до цього Закону, законів України «Про освіту», «Про місцеве самоврядування в Україні», Бюджетного кодексу України та інших нормативно-правових актів.

Утримання та розвиток матеріально-технічної бази загальноосвітніх навчальних закладів фінансуються за рахунок коштів засновників (власників) цих закладів.

Відповідно до п. 1.3. Положення про відділ соціально-гуманітарної політики ОСОБА_7 сільської ради даний відділ є юридичною особою, але без права підпису банківських документів.

Підпунктом 4) пункту а) ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських належать власні (самоврядні) повноваження, а саме здійснення в установленому порядку фінансування видатків з місцевого бюджету.

Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу в користь позивача необхідно стягнути із виконавчого комітету ОСОБА_7 сільської ради.

У звязку з тим, що позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню в дохід держави з відповідача - виконавчого комітету ОСОБА_7 сільської ради.

Керуючись ст.ст. 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету ОСОБА_7 сільської ради Самбірського району Львівської області від 23 серпня 2016 року № 31 «Про звільнення з займаної посади директора Берестянської СЗШ І-ІІ ст. Миськіва Богдана Івановича».

Визнати незаконним та скасувати розпорядження Воле-Барнецького сільського голови від 23 серпня 2016 року № 66 «Про звільнення ОСОБА_1І.».

Поновити ОСОБА_1 на попередній роботі на посаді директора Берестянської середньої загально-освітньої школи І-ІІ ступенів Самбірського району Львівської області

Стягнути із виконавчого комітету ОСОБА_7 сільської ради Самбірського району Львівської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 16 578 (шістнадцять тисяч пятсот сімдесят вісім) грн. 96 коп. з відрахуванням податків та інших обовязкових платежів і зборів, а також судовий збір в дохід держави в сумі 1378 ,00 грн.

Рішення в частині поновлення на роботі та присудження виплати середнього заробітку за один місяць в сумі 4 704,97 грн. допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, та може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції, який ухвалив рішення, протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя