Номер провадження 2/754/4783/16
Справа №754/9508/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

13 жовтня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Таран Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Моторенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/3 частини від заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дочкою повноліття.

У вказаному позові позивач посилається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 26.11.2014 року було розірвано. Від вказаного шлюбу у сторін народилася дочка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач жодної участі у вихованні доньки не приймає і не бажає приймати та її справами не цікавиться. Також відповідачем не здійснюється будь-яка участь у матеріальному утриманні доньки. Тобто жодних коштів на утримання дитини відповідачем не сплачується. Також відповідач взагалі не бажає спілкуватися з дочкою. В зв'язку із безвідповідальною поведінкою відповідача, позивач змушена самостійно виховувати спільну доньку та здійснювати її матеріальне забезпечення, навчання, тощо. Відповідач своєю безвідповідальною поведінкою цілковито і повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та в його діях відверто вбачається свідоме нехтування своїми обов'язками батька, а також його винна поведінка щодо ухилення від батьківських обов'язків. Таким чином позивач вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав та змусити його сплачувати аліменти на утримання доньки.

В судовому засіданні позивач - ОСОБА_1 позов підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просила його задовольнити в повному обсязі. Не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідач - ОСОБА_2 в судові засіданні не з'являвся, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки не повідомляв.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи: служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в наданій суду заяві просили розглядати справу за відсутності представника третьої особи та прийняти рішення з урахуванням інтересів малолітньої дитини.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, з 26.04.2011 року по 26.11.2014 року позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. Вказане підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб (а.с.6) та копією рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26.11.2014 року (а.с.7).

Від вказаного шлюбу у сторін народилася дитина - дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.5).

Відповідно до характеристики ОСОБА_3 виданої ДНЗ №27 Деснянського району м. Києва від 01.02.2016 року батько ОСОБА_3 в дошкільному закладі не зявлявся жодного разу (а.с.15).

Відповідно до акту про не проживання від 10.02.2016 року, що складений мешканцями будинку АДРЕСА_1 вбачається, що ОСОБА_2 дійсно не проживає та не має особистих речей за адресою: АДРЕСА_1 з 2011 року, у спільному житті та вихованні дитини участі не приймає (а.с.17).

Відповідно до довідки КК «Центр комунального сервісу» Деснянського району м. Києва від 10.2.2016 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 проживають та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20).

Згідно висновку Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації від 21.03.2016 року за №102/03/29-2323 про доцільність позбавлення батьківських прав враховуючи інтереси дитини, керуючись ст.ст. 164, 171 СК України, Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол №5 від 17.03.2016 року) (а.с.22,23).

Звертаючись з позовними вимогами про позбавлення батьківських прав позивачем вказано, що відповідач, будучи батьком дитини, утриманням та вихованням малолітньої дитини не займається, не цікавиться її здоров'ям, фізичним, моральним, духовним розвитком, не піклується про неї, не враховує її інтереси, ніякої матеріальної допомоги на утримання не надає.

Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров?я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей

У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки, матеріально її не забезпечує, а тому підлягає позбавленню батьківських прав.

Згідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Враховуючи обставини, зазначені у ст. 182 Сімейного Кодексу, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку.

Згідно ст.ст. 79, 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Враховуючи наведене та керуючись Законом України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав», ст. ст. 79, 150, 165, 166, 180, 181, 182, 191Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 59, 60, 208, 212-215, 294Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку починаючи з 26.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення може бути оскаржене позивачем та третьою особою до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі та не були присутні під час його проголошення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його прийняв, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення суду виготовлено 18.10.2016 року.

Суддя: Н.Г. Таран