АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8144/16 Справа № 195/465/15 Головуючий у 1 й інстанції - Скрипченко Д.М. Доповідач - Ткаченко І.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 року м. Дніпро

15 грудня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді : Ткаченко І.Ю.

Суддів: Каратаєвої Л.О., Пищиди М.М.

При секретарі: Григор'євій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за поданням Державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2016 року подання Державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 - задоволено (а.с.199-201).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не повне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, ставить питання про скасування вказаної ухвали та постановлення нової, якою відмовити в задоволенні подання (а.с.225-229).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволення, виходячи з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 02.02.2016 року видано виконавчий лист на підставі рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2015 року про стягнення солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №DNI0G від 21 лютого 2008 року станом на 05 лютого 2015 року в сумі 25332,20 доларів США, що еквівалентна за курсом 17,99 грн. за 1 долар США, відповідно до службового розпорядження НБУ від 05 лютого 2015 року складає 455726 грн. 27 коп., та стягнення із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" судовий збір в сумі по 1827 грн. з кожного (а.с.190).

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Томаківського районного управління юстиції від 24.02.20116 року було відкрито виконавче провадження (а.с.191).

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Томаківського районного управління юстиції від 26.02.20116 року було накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 (а.с.193)

Згідно направлених запитів, отримано інформацію з Державної податкової служби України (а.с.196 зворотня), Пенсійного фонду України (а.с.192 зворотня).

Відповідно до довідки Держаної інспекції сільського господарства в Дніпропетровської області від 06.04.2016 року, було встановлено, що за боржником ОСОБА_2, в електронно - обліковій системі інспекції відсутня інформація про реєстрацію сільськогосподарської техніки ( а.с.194).

Відповідно до довідки стягувачем було встановлено, що ОСОБА_2, має у власності земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1292 га, яка розташована на території Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер НОМЕР_1, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серія НОМЕР_2, реєстраційний номер 72 (а.с.194 зворотня).

Крім того, надано витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.с.191 зворотня).

Задовольняючи подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, суд першої інстанції посилався на ст. 3771 ЦПК України та виходив із того, що боржник знає про невиконане зобов'язання по рішенню Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2015 року, однак не виконує його та поважності причин невиконання не вказує, що є ознаками ухилення від виконання обов'язків, покладених на боржника судовим рішенням.

Однак, з зазначеним висновком суду 1 інстанції не погоджується колегія суддів, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Згідно ч. 2 ст. 6 ЗУ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" та статтею 377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 року "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України: в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п.2 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Звертаючись до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець не надав доказів того, що ним вчинено всі дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження" спрямовані на погашення боргу. Також не надано доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що боржник за час виконання рішення виїжджав за межі України, що призвело до неможливості вчинення певних виконавчих дій, або боржник безпідставно та неодноразово не з'являвся на виклики державного виконавця.

Крім того, судом не враховано, що боржником задля задоволення вимог кредитора було вжито заходів щодо погашення заборгованості та добровільно реалізовано предмет іпотеки та зараховано кошти в сумі 298 400, 00 грн. на рахунок стягувача.

Таким чином, посилання суду, як на підставу задоволення подання, на те, що боржник знає про невиконане зобов'язання по рішенню суду, неодноразово викликався до відділу ДВС для сплати заборгованості, але заходи щодо погашення заборгованості не вживає, що на сумку суду 1 інстанції й свідчило про ухилення від виконання обов'язків, покладених на боржника судовим рішенням, є передчасним, оскільки зазначене спростовується матеріалами справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу суду 1 інстанції і передає питання на новий розгляд до суду 1 інстанції, якщо воно було вирішено з порушенням норм процесуального права.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, передчасно та без належного з'ясування і оцінки фактичних обставин справи, а тому вона підлягає скасуванню з передачею питання щодо розгляду подання на новий розгляд до суду 1 інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 377-1 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2016 року - скасувати та передати питання щодо розгляду подання про тимчасове обмеження права виїзду за межі України на новий розгляд до суду 1 інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: