АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 171/2502/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/1679/К/16 суддя Чумак Т.А.
Категорія - 27 ( І ) Суддя-доповідач - Барильська А.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів - Митрофанової Л.В., Михайлів Л.В.

за участю секретаря - Маслової К.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", треті особи - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Відділ державної виконавчої служби Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник відповідача Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" - Бродько Анатолій Іванович,

представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК"(далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»), мотивуючи свої вимоги тим, що 23.11.2007 року між ним та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було укладено кредитний договір № 1/557-МК, на підставі якого ОСОБА_3 отримав кредит в розмірі 50000 доларів США зі сплатою 16 відсотків річних за користування кредитом та кінцевим терміном повернення коштів не пізніше 23.11.2012 року. Виконання зобов'язань за вказаним договором було забезпечено договором іпотеки № 1/557-МК/1 від 23.11.2007 року.

17.11.2015 року позивачем отримано постанову відділу ДВС Апостолівського РУЮ про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 5034, виданого 18.09.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення коштів в сумі 1538634,32 гр. Вважає вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, так як заборгованість за кредитним договором не є безспірною, оскільки на розгляді в Апостолівському районному суді перебуває справа за його позовом про визнання вищевказаного кредитного договору недійсним. Крім того, він не отримував жодного повідомлення а ні від відповідача, а ні від нотаріуса, щодо суми заборгованості.

Просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округуБондар І.М., вчинений 18.09.2015 року та зареєстрований у реєстрі за №5034.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 18 вересня 2015 року та зареєстрований в реєстрі за № 5034, яким пропонується стягнути з ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 1 538 634, 32 гривні, які є боргом за кредитним договором № 1/557-МК від 23.11.2007 року, укладеним між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Стягнуто з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 487 гр. 20 коп., витрати по справі в сумі 487 гр. 20 коп.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, стягнувши з позивача судові витрати, понесені на оплату судового збору за подання апеляційної скарги. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема, судове рішення ухвалено з посиланням на п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року, та не взято до уваги, що вона втратила чинність на підставі Наказу Мінюсту №296/5 від 22.02.2012 року, а тому у суду не було правових підстав для встановлення обставин щодо дати отримання боржником направленої кредитором вимоги. Згідно ж п. 3.1. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджено Наказом Мінюсту №296/5 від 22.02.2012 року, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника, що й було здійснено банком. При цьому, безспірність заборгованості не встановлюється наявністю судового спору між сторонами.

Крім того, зазначає, що судом невірно вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме: стягнення 487,20 грн. виходить за межі позовних вимог.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. у судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності та, одночасно, підтримала доводи апеляційної скарги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і просила скасувати рішення суду, ухваливши нове рішення про відмову у задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.10.2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Апостолівського районного суду з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на майно на підставі кредитного договору № 1/557-МК, укладеного 23.11.2007 року, та іпотечного договору від 23.11.2007 року, укладеного на виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором. За вказаним позовом судом 23.10.2014 року відкрито провадження у справі. В ході розгляду справи, 25.11.2014 року, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» були уточнені вимоги, позивач змінив вимоги та просив стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за вищевказаним кредитним договором.

19.01.2015 року ОСОБА_3 звернувся до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача про визнання недійсним кредитного договору № 1/557-МК, укладеного 23.11.2007 року. 20.01.2015 року судом за даним позовом відкрито провадження, справу призначеного до розгляду. 20.04.2015 року справи об'єднані в одне провадження.

18.09.2015 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. із заявою про вчинення виконавчого напису на копії кредитного договору № 1/557-МК від 23.11.2007 року, укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», на загальну суму заборгованості 69701,15 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.08.2015 року складає еквівалент 1538037,63 гривні, а також витрат, пов'язаних зі вчиненням виконавчого напису в сумі 1700 гр., в зв'язку з невиконанням боржником ОСОБА_3 зобов'язань за вказаним кредитним договором. До заяви надано оригінал кредитного договору, виписку з особового рахунку боржника, вимогу про усунення порушень за кредитним договором, установчі документи банку, документи, що посвідчують особу та підтверджують повноваження представника банку.

ОСОБА_3 банком направлена письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором № 1/557-МК від 23.11.2007 року від 11.09.2015 року. Згідно опису вкладення до цінного листа від 14.09.2015 року та фіскального чеку від 14.09.2015 року письмова вимога банку від 11.09.2015 року направлена на адресу ОСОБА_3 14.09.2015 року.

18.09.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5034, яким пропонується стягнути з ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 1538634,32 гривні, яка є боргом за кредитним договором № 1/557-МК від 23.11.2007 року, укладеним між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» існує спір щодо наявності правових підстав для притягнення боржника до відповідальності, а сам виконавчий напис вчинено з порушенням Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Вказані обставини, на думку суду першої інстанції є підставою для визнання виконавчого нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Колегія суддів погоджається з такими висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік) та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок).

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно з п. п. 1.1-1.2 глави 16 Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, п. 1 Переліку встановлено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Крім того п. 2.1 глави 16 Порядку встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

Отже, виконавчий напис на кредитному договорі передбачає задоволення вимоги кредитора, включаючи сплату процентів, неустойок, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами цього зобов'язання, вчиняється нотаріусом за умови подання кредитором документів, достатніх для встановлення безспірності заборгованості за прострочення виконання зобов'язання.

Відповідно до п. 2.2 глави 16 Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем (кредитором) повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця (боржника) на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в договорі адресу.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», у встановленому законом порядку, направив 14.09.2015 року на адресу ОСОБА_3 письмову вимогу про усунення порушень, тобто виконавчий напис мав бути здійснений нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надіслання такого повідомлення, а саме 15 жовтня 2015 року.

Разом з тим, виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 18 вересня 2015 року, тобто до спливу тридцяти днів з моменту надіслання повідомлення-вимоги про усунення порушень.

Крім того, звертаючись до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було достаменно відомо на наявність судового спору між ним та ОСОБА_3 щодо дійсності кредитного договору № 1/557-МК від 23.11.2007 року, а тому не можна вважати, що вимога кредитора є безспірною, а доводи апеляційної скарги відповідача в цій частині є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги щодо посилання суду на п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року, є цілком обґрунтованими, оскільки дана інструкція дійсно втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, яким затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», однак посилання суду на даний пункт інструкції не призвело до неправильного вирішення спору.

Фактично доводи, викладені в апеляційних скаргах, зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів особами, які беруть участь у розгляді справи, діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в судовому рішенні повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що підстави для скасування рішення суду відсутні, у зв'язку з чим відхиляє апеляційні скарги та залишає рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" відхилити.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: