Провадження № 2/761/5132/2016
У Х В А Л А

Іменем України

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

20 липня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Маліновської В.М.,

при секретарі Кріт І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві заяву Позивача - ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

У проваженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 (Позивач) до ОСОБА_2 (Відповідач) про поділ спільного майна подружжя.

При цьому, позивачкою ОСОБА_1 до суду подано заяву, в якій вона просить постановити ухвалу про забезпечення позову, якою накласти арешт на автомобіль «Honda Odyssey», д.н.з. НОМЕР_3, тип двигуна 3,5, АКПП, номер кузова НОМЕР_2, який перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_2.

У судовому засіданні 20 липня 2016 року позивачка ОСОБА_1 вказану заяву підтримала та просила задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з"явився, про дату, час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення позивача, вивчивши заяву про забезпечення позову, суддя прийшов до висновку, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями ч. 1 ст. 152 ЦПК України.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Разом з тим, звертаючись до суду з вказаною заявою, позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що даний автомобіль є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, та перебуває у володінні та користуванні Відповідача - ОСОБА_2, а забезпечення позову у спосіб, який просить позивач, позбавляє суд можливості визначитись щодоспівмірності виду забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

Жодних доказів належності саме сторонам у справі вказаного автомобіля матеріали справи також не містять.

Більш того, позивачем не зазначено, а судом не встановлено обставин, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову, у спосіб, вказаний позивачем, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відтак, суд прийшов до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 151-153, 209, 210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Позивача - ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: