г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3116/16-ц
Номер провадження 2/213/1360/16
У Х В А Л А

23 грудня 2016 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши заяву представника ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

При подачі позовної заяви представником позивача була подана заява про забезпечення позову в якій він просить суд: накласти арешт на усе рухоме і нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і знаходиться у нього, або інших осіб.

Позивач обґрунтовує необхідність забезпечення позову тим, що великий розмір позовних вимог до відповідача дає підстави вважати, що ОСОБА_3, може провести дії по відчуженню належного йому майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві, а також забороною вчиняти певні дії.

Згідно із п.3 п.4 Постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Судом перевірено аргументованість заяви про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, зазначених заявником і не встановлено реальної небезпеки, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду. Заявником не надано докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 3 ст. 151 ЦПК України.

Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що підстави для забезпечення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання ухвали.

Суддя О.В. Алексєєв