233 № 233/5213/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Наумик О.О., за участі секретаря Сухоставець Т.А., заявниці ОСОБА_1, розглянувши у судовому засіданні в м. Костянтинівці цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у поданій нею до суду в порядку окремого провадження заяві просить встановити факт смерті її чоловіка ОСОБА_2, який помер 08 вересня 2016 року у м. Макіївці Донецької області, тобто на тимчасово окупованій території, що унеможливлює реєстрацію його смерті органами державної реєстрації актів цивільного стану.

Заявниця у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, пояснивши, що перебувала із ОСОБА_2 у цивільному шлюбі. З початку АТО вона у звязку зі зміною місця діяльності її підприємства переїхала до м. Костянтинівки Донецької області як тимчасово переміщена особа. 08 вересня 2016 року, перебуваючи у м. Макіївці Донецької області, ОСОБА_2 помер. Поховала його вона на кладовищі м. Макіївки. Встановлення зазначеного факту необхідно для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 задля отримання коштів на його поховання.

Від заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Костянтинівському району Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області матеріали справи містять відмову у державній реєстрації смерті ОСОБА_2 за № 599/03.2-85 від 18.10.2016 р. (а.с.9).

Заслухавши заявницю, свідка, дослідивши матеріали справи, суд дістає висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за таких підстав.

Згідно з п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з абз.2 п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Судом встановлено, що 08 вересня 2016 року помер ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Ця подія відбулася в м. Макіївці Донецької області, тобто на тимчасово окупованій території, що є загальновідомим фактом.

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 заявниця послалася на покази свідка ОСОБА_3, який у судовому засіданні підтвердив обставини, зазначені заявницею в обґрунтування заявлених нею вимог, а також надала суду «Врачебное свидетельство о смерти №962» ОСОБА_2 від 08.09.2016 р. за формою первинної облікової документації зразка ДНР, видане Міським патологоанатомічним бюро м. Макіївки (а.с.10); Договір №3084 від 09.09.2016 р. на проведення та організацію поховання ОСОБА_2 (а.с.11); роздруківку фото могили ОСОБА_2 з кладовища (а.с.12-16).

Та обставина, що медичне свідоцтво про смерть ОСОБА_2 видане на тимчасово окупованій території, унеможливлює отримання виданого державним органом України свідоцтва про його смерть з огляду на нижченаведене законодавство.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

У відповідності до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.1). Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (ч.2). Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.3). Встановлення звязків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України (ч.4).

З огляду на викладене, ту обставину, що для проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 є об'єктивні перешкоди, суд вважає що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись п.8 ч.1 ст.256, ст.ст.259, 257 1 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 08 вересня 2016 року у місті Макіївка Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію судового рішення видати особам, які брали участь у справі, негайно після його проголошення або невідкладно надіслати судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Суддя