СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/11922/16-ц

пр. № 2/759/5048/16

13 жовтня 2016 року м. Київ

Святошинський районний м. Києва в складі:

головуючого - судді Семанівої Ю.В.

за участю секретаря - Ярмощук К.А.

позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на малолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2, звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на малолітню дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів та різних поглядів на сімейне життя. У шлюбі народилась донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подальше спільне життя та збереження сім'ї, на думку позивача не можливе, в зв'язку з чим просить позов задовольнити. Крім того, просить стягнути з відповідача ОСОБА_4, аліменти на утримання доньки ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частки від заробітку (доходу) щомісяця, з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.3).

Позивач в судовому засіданні наголошувала на своїх позовних вимогах, просила позов задовольнити, з підстав, викладених у ньому. Строку на примирення просила не надавати.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що відповідач визнає позовні вимоги щодо розірвання шлюбу та щодо розміру аліментів. Водночас, просить суд встановити місце проживання дитини з матір'ю до шести років для того, щоб в подальшому про місце проживання можно було б запитати у дитини.

Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, визнання позову відповідачем, суд прийшов до таких висновків.

Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з розірванням шлюбу та стягнення аліментів.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 11 березня 2011 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 274 та підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_2 від 11.03.2011 року (а.с.4).

Від цього шлюбу сторони мають доньку: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження НОМЕР_3 від 21.02.2012 (а.с.5).

Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім обставин, які визнаються сторонами, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті права, наявні законні підстави для прийняття заяви відповідача про визнання позову.

Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - існує формально, а тому підлягає розірванню.

Щодо місця проживання дитини слід зазначити, що відповідно до ч.1,2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. У зв'язку з чим, суд вважає встановленим місце проживання дитини з матір'ю до того віку, за яким можно буде запитати згоду самої дитини.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на дитину, слід зазначити, що згідно ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Виходячи з положень ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., передбачено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Це положення відображено і в національному законодавстві. Так, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно, невиконання зазначеного обов'язку тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Відповідно до ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно зі ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи викладене, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог щодо сплати аліментів, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача має бути визначений відповідно до ст. 184 СК України в розмірі ? частки від заробітку (доходу) щомісяця, з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6, щомісяця, починаючи з 31 серпня 2016 року, тобто з дня пред'явлення позову до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 551 гривня 21 копійка - на користь позивача, і 551 гривня 21 копійка - на користь держави.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 215, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, ст.ст.141, 180, 183, 184 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на малолітню дитину - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою м. Києва та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженцем м. Києва, зареєстрований 11 березня 2011 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 274.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

При реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивача залишити "ОСОБА_2".

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ІНН: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 серпня 2016 року щомісяця і до досягнення дитиною повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_6.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, судовий збір в сумі 551 гривня 21 копійка. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 21 копійка).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 551 гривня 21 копійка. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 21 копійка).

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ю.В. Семаніва