Справа № 369/9860/15-ц
Провадження № 2/369/324/16
РІШЕННЯ

Іменем України

14.12.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Волчка А.Я.,

за участю секретаря Ведмеденко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном та земельною ділянкою, визначення порядку користування земельною ділянкою шляхом виділення її в натурі,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном та земельною ділянкою, визначення порядку користування земельною ділянкою шляхом виділення її в натурі, посилаючись на те, що 05 березня 2001 року вона та ОСОБА_2 після смерті їхнього батька ОСОБА_3 вступили в спадкування, отримавши в спадок половину житлового будинку за № 22 а по вулиці Залізничній в рівних частках. Друга половина будинку належить їхній матері ОСОБА_4, за адресою: м. Вишневе вул. Залізнична буд.22. Вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом видане Вишівською державною нотаріальною конторою від 05.03. 2001 року.

Позивач пропонувала відповідачеві оформити згідно чинного законодавства земельну ділянку з 2001 року до 2009 року, але відповідач нічого не зробив у цьому напрямку. В 2009 році на батькову землю почали претендувати їхні родичі, проживаючі за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Тоді вони зрозуміли, що потрібно втрутитись і самим взятися за справу і виявилося, що будинку присвоєно номера 22 і 22 а, а земля за номерами 20, кВ. 1, і 20 , кВ. 2, тобто будинок без землі, а земля без будинку.

16.11. 2009 року Києво-Святошинський районний суд Київської області постановив рішення про зведення паркану по межі земельної ділянки за № 20 кв. 2, по вул. Залізничній у м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області та про те, що вбиральня поряд з будинком сусідів за адресою: Залізнична, 18 їм не належить.

01 квітня 2011 року вони з відповідачем отримали свідоцтво про право на спадщину за законом у спільну власність земельну ділянку в рівних частках на якій знаходиться їхнє спільне домоволодіння. Розмір земельної ділянки отриманої ними в спадок складає 0, 0432 га, тобто позивачеві на праві приватної власності належить 0, 0216 га спадкової земельної ділянки. Дана ділянка складається з 0, 0319 га сільськогосподарських угідь та 0, 0113 га під забудовою на паперах під забудовою на паперах, в дійсності вона менша, так як паркан між спірною землею за адресою: АДРЕСА_1 та сусідами за адресою, які проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 не відповідає акту на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з даними технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду їм з відповідачем на праві спільної сумісної власності належать кімнати будинку площею 7, 6 кв.м, площею 11, 9 кв.м та 8, 3 кв.м, а всього 27, 8 кв.м на незакінчене будівництво без вікон і дверей під назвою сараї Б і В.

20.08. 2012 року між сторонами та ОСОБА_4 було укладено нотаріально засвідчений договір конкретного користування, згідно якого їй було надано за домовленістю сторін в користування частини будинковолодіння. З низ сарай за літерою «Б», сарай за літерою «В» і такий розподіл не є чесним і має бути виділена кімната, в якій можливо проживати.

Проте відповідач всупереч договору перешкоджає їй в користуванні земельною ділянкою, що безпосередньо прилягає до будівель, а саме: сараї за літерою «Б», та за літерою «В», які знаходяться в її користуванні згідно нотаріально посвідченого договору конкретного користування від 20.08. 2012 року.

В добровільному порядку відповідач розділити земельну ділянку в натурі не погоджується, вони пропонували відповідачу різні варіанти розподілу.

Просила суд зобов»язати відповідача ОСОБА_2 не перешкоджати їй та її чоловіку у користуванні житловою кімнатою 1-2 площею 6, 7 кв.м, на ОСОБА_4 половині, виділити ? частину земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, виділити ? частину земельної ділянки, що їй належить на праві спільної власності в натурі з встановленням меж між частиною земельної ділянки, що належить відповідачеві.

У судове засідання позивачка не з»явилась, до суду направила заяву в якій просила просила розділити спадкове майно згідно першого варіанту запропонованого експертом у висновку судової земельно-технічної експертизи від 02.08.2016 року за № 20513/20514/15-41.

У судове засідання відповідач не з»явився, направив до суду заяву в якій позов визнав. Не заперечував щодо розподілу спадкового майна, згідно першого варіанту запропонованого експертом у висновку судової земельно-технічної експертизи від 02.08.2016 року за № 20513/20514/15-41.

Суд, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що як первісний так і зустрічний позови підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

За правилами ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Виходячи зі змісту ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За приписами ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Положеннями ст. 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яке відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

З огляду на ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Виходячи зі змісту ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Положеннями ст. 1278 ЦК України визначено, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Судом установлено, що 05 березня 2001 року вона та ОСОБА_2 після смерті їхнього батька ОСОБА_3 вступили в спадкування, отримавши в спадок половину житлового будинку за № 22 а по вулиці Залізничній в рівних частках. Друга половина будинку належить їхній матері ОСОБА_4, за адресою: м. Вишневе вул. Залізнична буд.22. Вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом видане Вишівською державною нотаріальною конторою від 05.03. 2001 року.

Позивач пропонувала відповідачеві оформити згідно чинного законодавства земельну ділянку з 2001 року до 2009 року, але відповідач нічого не зробив у цьому напрямку. В 2009 році на батькову землю почали претендувати їхні родичі, проживаючі за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Тоді вони зрозуміли, що потрібно втрутитись і самим взятися за справу і виявилося, що будинку присвоєно номера 22 і 22 а, а земля за номерами 20, кВ. 1, і 20 , кВ. 2, тобто будинок без землі, а земля без будинку.

16.11. 2009 року Києво-Святошинський районний суд Київської області постановив рішення про зведення паркану по межі земельної ділянки за № 20 кв. 2, по вул. Залізничній у м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області та про те, що вбиральня поряд з будинком сусідів за адресою: Залізнична, 18 їм не належить.

01 квітня 2011 року вони з відповідачем отримали свідоцтво про право на спадщину за законом у спільну власність земельну ділянку в рівних частках на якій знаходиться їхнє спільне домоволодіння. Розмір земельної ділянки отриманої ними в спадок складає 0, 0432 га, тобто позивачеві на праві приватної власності належить 0, 0216 га спадкової земельної ділянки. Дана ділянка складається з 0, 0319 га сільськогосподарських угідь та 0, 0113 га під забудовою на паперах під забудовою на паперах, в дійсності вона менша, так як паркан між спірною землею за адресою: АДРЕСА_1 та сусідами за адресою, які проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 не відповідає акту на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з даними технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду їм з відповідачем на праві спільної сумісної власності належать кімнати будинку площею 7, 6 кв.м, площею 11, 9 кв.м та 8, 3 кв.м, а всього 27, 8 кв.м на незакінчене будівництво без вікон і дверей під назвою сараї Б і В.

20.08. 2012 року між сторонами та ОСОБА_4 було укладено нотаріально засвідчений договір конкретного користування, згідно якого їй було надано за домовленістю сторін в користування частини будинковолодіння. З низ сарай за літерою «Б», сарай за літерою «В» і такий розподіл не є чесним і має бути виділена кімната, в якій можливо проживати.

Проте відповідач всупереч договору перешкоджає їй в користуванні земельною ділянкою, що безпосередньо прилягає до будівель, а саме: сараї за літерою «Б», та за літерою «В», які знаходяться в її користуванні згідно нотаріально посвідченого договору конкретного користування від 20.08. 2012 року.

У висновку судової земельно-технічної експертизи від 02.08.2016 року за № 20513/20514/15-41 експертом визначені варіанти розподілу спірної земельної ділянки.

Аналізуючи вище перелічені правові норми у розрізі наданих доказів та матеріалів, суд приходить до наступних висновків.

Вимоги позивача, щодо визначення варіантів порядку користування земельною ділянкою площею 0, 0432 га, розташованою в АДРЕСА_3, наданою для обслуговування житлового будинку та господарських будівель (кадастровий номер :01:011:0227) між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, враховуючи встановлений порядок користування квартирою № 2 та є варіанти її розподілу, запропоновані експертом у висновку судової земельно-технічної експертизи.

До уваги суд приймає перший варіант розподілу земельної ділянки визначений у висновку експертизи, а саме: виділити співвласникам квартири № 2 в житловому будинку № 20 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по ? від загальної площі від земельної ділянки ( 0, 0207 га + 0,0207 га) без урахування території спільного користування, на яку припадає 0, 0018 га.

ОСОБА_1 для користування та обслуговування відповідної частини квартири № 2 в житловому будинку за № 20 виділити земельну ділянку загальною площею 0, 0207 га. Земельна ділянка складається з території під частиною квартири закріпленою за ОСОБА_1 згідно договору конкретного користування від 20.08. 2012 року, території двору навпроти названої частини квартири, території для проходу ( за ширину обрано не менше 1, 5 метра ( мін. шир. смуги Х 2), п. 5.11 та п. 7.27 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень) вздовж існуючої огорожі на території для заїзду автотранспорту ( за ширину обрано не менше 3 метра, п 7.27 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень»).

ОСОБА_2 для користування та обслуговування відповідною частиною квартири № 2 в житловому будинку за № 20 виділити земельну ділянку загальною площею 0, 0207 га. Земельна ділянка складається із території під частиною квартири закріпленої за ОСОБА_2 згідно договору конкретного користування від 20.08. 2012 року та території двору навпроти названої частини та ближче до фасаду ділянки.

Територія спільного користування 0, 0018 га, розташована поруч з огорожею, з якої можливий в»їзд/виїзд з двору. В межах такої території частково розташована мала архітектурна форма МАФ.

Вказаний варіант проведений з найменшим відхиленням від ідеальних часток сторін, не порушує їх права та законні інтереси, більш того з зазначеним варіантом погодилися сторони.

Витрати на проведення експертизи, які понесла ОСОБА_1 у розмірі 7 987, 20 грн. суд покладає на сторони у рівних частках.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на сторони у справі.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 323, 328, 356 -358, 364, 1216-1218, 1222-1223, 1225, 1261, 1278 ЦК України, ст. 120 ЗК України, ст. ст. 3, 8, 10, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном та земельною ділянкою, визначення порядку користування земельною ділянкою шляхом виділення її в натурі задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 для користування та обслуговування відповідної частини квартири № 2 в житловому будинку за № 20 земельну ділянку загальною площею 0, 0207 га. Земельна ділянка складається з території під частиною квартири закріпленою за ОСОБА_1 згідно договору конкретного користування від 20.08. 2012 року, території двору навпроти названої частини квартири, території для проходу ( за ширину обрано не менше 1, 5 метра ( мін. шир. смуги Х 2), п. 5.11 та п. 7.27 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень) вздовж існуючої огорожі на території для заїзду автотранспорту ( за ширину обрано не менше 3 метра, п 7.27 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень»).

Виділити ОСОБА_2 для користування та обслуговування відповідною частиною квартири № 2 в житловому будинку за № 20 земельну ділянку загальною площею 0, 0207 га. Земельна ділянка складається із території під частиною квартири закріпленої за ОСОБА_2 згідно договору конкретного користування від 20.08. 2012 року та території двору навпроти названої частини та ближче до фасаду ділянки.

Витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи покласти на сторони у рівних частках, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4 993, 60 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів починаючи з дня наступного після його проголошення.

Суддя: А. Я. Волчко