РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: судді Леміш О.М.,

при секретарі Химинець О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в м. Ужгород за позовом гр. ОСОБА_1 до Кам"яницької сільської ради Ужгородського району, зацікавлені особи - Приватний нотаріус Ужгородського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно за законом на квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову гр. ОСОБА_1 наводить ті обставини, що 17 листопада 2007 року померла донька її тітки гр. ОСОБА_3, про що в Книзі реєстрації смертей 19 листопада 2007 року зроблено відповідний запис за № 30, місце реєстрації Камяницька сільська рада Ужгородського району Закарпатської області (Свідоцтво про смерть серія І-ФМ №054451).На день смерті гр. ОСОБА_3 в житловій квартирі АДРЕСА_1 проживала і була зареєстрована її мама гр.ОСОБА_4. Заповіт за життя гр. ОСОБА_3 не посвідчувався.

В силу положень ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, після смерті гр.ОСОБА_3 її мама гр.ОСОБА_4, прийняла спадщину як спадкоємець, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

29 січня 2014 року померла тітка позивачки гр. ОСОБА_4, про що в Книзі реєстрації смертей 29 січня 2014 року зроблено відповідний запис за № 3, місце реєстрації Камяницька сільська рада Ужгородського району Закарпатської області (Свідоцтво про смерть серія І-ФМ №164328).Заповіт за життя гр. ОСОБА_4 не посвідчувався.

Після смерті гр. ОСОБА_4 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1.

Серед кола спадкоємців гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, виявили намір прийняти спадщину тільки позивачка, гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жит. ІНФОРМАЦІЯ_3, про що 18 лютого 2014 року в межах шести місяців подала заяву на прийняття спадщини нотаріусу Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_2.

Нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_2 18 лютого 2014 року було зареєстровано спадкову справу у Спадковому реєстрі за №55750013 щодо відкритої спадщини за спадкодавцем гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №36658076 від 18 лютого 2014 року.

ОСОБА_5 про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №10883872 від 08 червня 2006 року реєстраційний номер 14807656, спадкове майно - квартира АДРЕСА_2, на підставі Дублікату Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25 травня 2006 року, виданого Камяницькою сільською радою, було проведено державну реєстрацію даного нерухомого майна за померлими гр.ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4.

18 травня 2007 року Камяницькою сільською радою було видано ще один Дублікат Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, на підставі наказу Камяницького щебзаводу за №65 від 19 червня 1996 року. Однак державна реєстрація даного дублікату 18 травня 2007 року померлою гр. ОСОБА_4 за життя не було зроблено.

Постановою нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_2 від 10 червня 2015 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та надано розяснення стосовно неможливості отримання даного свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що Камяницькою сільською радою було видано ще один Дублікат Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18 травня 2007 року, виданого Кам"яницькою сільською радою на підставі наказу Камяницького щебзаводу за №65 від 19 червня 1996 року, і державну реєстрацію даного правовстановлюючого документа у Реєстрі речових прав на нерухоме майно Реєстраційною службою Ужгородського міськрайонного управління юстиції проведено не було, і рекомендовано звернутися до суду.

В судовому засіданні представник позивача участі не брав, однак подав, до суду заяву, у якій просить справу розглянути у його відсутності та без участі позивача, а позов із наведених у позовній заяві мотивів підтримав та просив суд такий задовільнити.

Відповідач та зацікавлені особи в судове засідання не зявилися, відповідач явку свого представника не забезпечив, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином, про причини неявки не повідомили суд, а тому суд в порядку ст. 169 ч.4 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Так, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, приходить до висновку, що позов із наведених у ньому мотивів обґрунтований і підлягає до задоволення з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 17 листопада 2007 року померла донька тітки позивачки гр. ОСОБА_3, про що в Книзі реєстрації смертей 19 листопада 2007 року зроблено відповідний запис за № 30, місце реєстрації Камяницька сільська рада Ужгородського району Закарпатської області (Свідоцтво про смерть серія І-ФМ №054451).На день смерті гр. ОСОБА_3 в житловій квартирі АДРЕСА_1 проживала і була зареєстрована її мама гр.ОСОБА_4.

ОСОБА_5 Довідки №217/02-13 від 14 лютого 2014 року Кам"яницької сільської ради Ужгородського району на день смерті гр. ОСОБА_3 згідно журналу обліку заповітів по Камяницькій сільській раді заповіт протягом 1992-2014 роки у виконкомі сільської ради не посвідчувався.

За Довідкою №243/02-18 від 20 лютого 2014 року Кам"яницької сільської ради гр. ОСОБА_3, на власні кошти поховала її мати гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В силу положень ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, після смерті гр. ОСОБА_3 її мама гр.ОСОБА_4, прийняла спадщину як спадкоємець, який постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

29 січня 2014 року померла тітка позивачки гр. ОСОБА_4, про що в Книзі реєстрації смертей 29 січня 2014 року зроблено відповідний запис за № 3, місце реєстрації Камяницька сільська рада Ужгородського району Закарпатської області (Свідоцтво про смерть серія І-ФМ №164328).

ОСОБА_5 Довідки №218/02-13 від 14 лютого 2014 року Камяницької сільської ради Ужгородського району на день смерті гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно журналу обліку заповітів по Кам"яницькій сільській раді заповіт протягом 1992-2014 роки у виконкомі сільської ради не посвідчувався.

На день смерті гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно записів погосподарських книг по Кам"яницькій сільській раді в житловій квартирі АДРЕСА_3 ніхто не проживав і не був зареєстрований., що підтверджується Довідкою №216/02-13 від 14 лютого 2014 року Кам"яницької сільської ради.

Таким чином, після смерті гр. ОСОБА_4 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_3.

Серед кола спадкоємців гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, виявили намір прийняти спадщину тільки позивачка, гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жит. ІНФОРМАЦІЯ_3, про що 18 лютого 2014 року в межах шести місяців подала заяву на прийняття спадщини нотаріусу Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_2.

Нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_2 18 лютого 2014 року зареєстровано спадкову справу у Спадковому реєстрі за №55750013 (номер у нотаріуса 7/2014) щодо відкритої спадщини за спадкодавцем гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №36658076 від 18 лютого 2014 року.

Спадкове майно - квартира АДРЕСА_2, належить померлим гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4 відповідно до Дублікату Свідоцтва про право власності на житло від 25 травня 2006 року, виданого Кам"яницькою сільською радою, спадкове майно - квартира АДРЕСА_2.

ОСОБА_5 про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №10883872 від 08 червня 2006 року реєстраційний номер 14807656, спадкове майно - квартира АДРЕСА_2, на підставі Дублікату Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25 травня 2006 року, виданого Камяницькою сільською радою Ужгородським районним державним підприємством технічної інвентаризації було проведено державну реєстрацію даного нерухомого майна.

18 травня 2007 року Кам"яницькою сільською радою було видано ще один Дублікат Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого на підставі наказу Кам"яницького щебзаводу за №65 від 19 червня 1996 року.

Відповідно до довідки Ужгородського районного комунального підприємства (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна вих. № 268/01-14 від 15 жовтня 2014 року згідно із записом №284 у реєстровій книзі №3 приватизованих квартир та одноквартирних житлових будинків по Ужгородському району Закарпатської області, квартира АДРЕСА_2 станом на 31 грудня 2012 року зареєстрована на праві власності за гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що складається з двох кімнат житловою площею 26,90 кв.м., загальною площею квартири 50,80 кв.м. та станом на 01 жовтня 2014 року в результаті проведення поточних інвентаризаційних робіт даного нерухомого майна змін не виявлено, що підтверджується Технічним паспортом на обєкт нерухомого майна, виготовленого даним комунальним підприємством Ужгородського БТІ 01 жовтня 2014 року (інвентаризаційна справа №44).

Серед кола спадкоємців гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, виявили намір прийняти спадщину тільки я, гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жит. ІНФОРМАЦІЯ_4, про що 18.02.2014 року в межах шести місяців подала заяву на прийняття спадщини нотаріусу Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_2.

Інші спадкоємці гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме, брат померлої гр. ОСОБА_6, податковий номер НОМЕР_1, жит. ІНФОРМАЦІЯ_5, №214, Перечинського району Закарпатської області відмовився від прийняття спадщини на користь позивачки гр. ОСОБА_1, про що 12 лютого 2014 року, посвідчено нотаріально письмову заяву приватним нотаріусом Перечинського районного нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстровану в Реєстрі за №138.

Так само, інший брат померлої гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр. ОСОБА_8, податковий номер НОМЕР_2, жит. ІНФОРМАЦІЯ_6 відмовився від прийняття спадщини на користь позивачки, гр.ОСОБА_1, про що 13 лютого 2014 року посвідчено нотаріально письмову заяву приватним нотаріусом Перечинського районного нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстровану в Реєстрі за №145.

Родинні відносини позивачки із спадкодавцем гр. ОСОБА_4 підтверджуються наступними документами.

Померла гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінила прізвище з дівочого ОСОБА_9 на Сембер внаслідок укладення шлюбу із гр. ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії І-АБ №263991 виданого 08 лютого1971 року.

У шлюбі гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 із гр. ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7 народилася донька гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, що померла раніше ніж, гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-ФМ №309123 виданого 09 травня1972 року.

Померла гр. ОСОБА_4, була народжена у шлюбі між гр. ОСОБА_9 і ОСОБА_11, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-ЯР №257701 виданого 17 липня1956 року.

Позивачка, гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, була народжена у шлюбі між ОСОБА_12 і ОСОБА_13, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-ФМ №484172 виданого 27 червня1975 року.

ОСОБА_5 статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, у відповідності до статті 1218 Цивільного кодексу України увійшли всі права та обов'язки спадкодавця, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а саме майнові права на майно, яке належало йому на праві власності.

У відповідності до статті 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 Цивільного Кодексу України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до вимог даної статті позивачка відноситься до спадкоємців пятої черги.

В силу частини 1 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

ОСОБА_5 статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Після смерті гр. ОСОБА_4, позивачка прийняла спадщину як спадкоємець пятої черги відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Діями ж що свідчать про прийняття спадщини позивачкою є відкриття спадщини нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_2 за заявою позивачки 18 лютого 2014 року, про що зареєстровано спадкову справу у Спадковому реєстрі за №55750013 за спадкодавцем гр.ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №36658076 від 18 лютого 2014 року.

Частина 2 статті 1299 Цивільного кодексу України передбачає, що право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього права. Відповідно до частин 1, 2 статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав. їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права у порядку, встановленому законом.

Відсутність правовстановлюючих документів з проведенням державної реєстрації на квартиру унеможливлює оформлення права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

Для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, необхідно подати документи, які підтверджують належність права власності на квартиру за спадкодавцем. За відсутності необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів справа має вирішуватись в судовому порядку.

Відповідно до пунктів 4.12-4.15 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

У відповідності до частини 1 статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Також, власник майна, згідно зі статтею 392 Цивільного кодексу України, може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

При встановленні наявності речово-правових відносин, до таких відносин не застосовується зобов'язальний спосіб захисту. У разі, якщо особа, яка вважає себе власником майна, не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб, то відповідно до статті 392 ЦК України права такої особи підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права власності на належне цій особі майно (правова позиція ВСУ у справі за №6-107цс12).

Відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду справи з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх судів України

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218, 225-226 ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати за гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_3, жит. ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_2, яка зареєстрована на праві власності за померлими гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що складається з двох кімнат житловою площею 26,90 кв.м., загальною площею квартири 50,80 кв.м., в цілому (згідно технічної документації) від 01 жовтня 2014 року.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_14