233 № 233/2735/16-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
03 жовтня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря Мазепа Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
Згідно із Договором кредиту ОСОБА_4 було надано у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у розмірі 100000,00 грн., зі сплатою 17,69 відсотків річних на перші три роки користування кредиту. На кожний наступний річний період відсоткова ставка за Кредитом встановлюється в порядку, визначеному в п.2.8 Договору кредиту. Відповідно до п.1.2 Договору кредиту, кредит надавався ОСОБА_4 на купівлю житлової нерухомості.
Зобовязання позивача, визначені у Договору кредиту, а саме п.3.1.1 були виконані належним чином та в повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером від 10.12.2013 року.
В порушення умов Договору кредиту ОСОБА_4 протягом тривалого часу не здійснює погашення процентів за користування кредитом у встановлені терміни.
Відповідно до п. 4.1 Договору кредиту, у разі прострочення ОСОБА_4 сплати процентів в порядку та розмірі, визначеному п.2.4,2.8,2.10 Договору кредиту, комісій, передбачених умовами кредитного договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.1.1,3.2.3,3.3.14 Договору кредиту, ОСОБА_4 сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.
Відповідно до п.3.2.3 Договору кредиту, Кредитор має право вимагати дострокове повернення кредиту, нарахованих процентів, сплати комісій та можливих штрафних санкцій у разі затримання позичальником сплати Кредиту та/або процентів щонайменше на 3(три) календарних місяці (п.3.2.3.1 Договору кредиту).
Станом на 01.04.2016 року загальний розмір ОСОБА_4 за Договором кредиту складає 142694,04 грн., з яких:
- пеня за несвоєчасне повернення відсотків 8211,28 грн;
- розмір інфляційних витрат 3926,25 грн.;
- розмір інфляційних витрат за відсотками 2939,40 грн.
Представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про повне підтримання позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» та про розгляд справи у його відсутність. В наданій суду заяві представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявились, причини неявки не повідомили, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення).
Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до Договору кредиту ОСОБА_4 зобовязався забезпечувати сплату процентів за використання кредиту в порядку та в розмірі, визначеному п.1.1,2.4,2.8,2.10 цього Договору та комісії в розмірах та в порядку, передбачених цим Договором (п.п.3.3.7 Договору кредиту); забезпечувати своєчасне та в повному обсязі погашення кредиту із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1,2.4 цього Договору ( п.п.3.3.8 Договору кредиту).
Позивач виконав свої зобовязання за Договором кредиту, а саме надав ОСОБА_4 кредит у розмірі 100000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 602243379 від 10 грудня 2013 року (а.с.16).
ОСОБА_4 взяті на себе зобовязання за Договором кредиту не виконав.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів на встановлений договором.
Відповідно до ст. 2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2).
Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № НОМЕР_1 цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.
На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».
02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».
Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053».
Як встановлено судом, відповідачі зареєстровані у ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 року та від 02.12.2015 року входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Пунктом 3.2.3 Договору кредиту передбачено право позивача вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів, сплати комісій та можливих штрафних санкцій у разі: затримання позичальником сплати кредиту (частини кредиту) та/або процентів щонайменше на три календарних місяця ( п.п.3.2.3.1 Договору кредиту).
Вирішуючи питання щодо порядку стягнення з відповідачів суми заборгованості за Кредитним договором, суд дійшов таких висновків.
Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 2-3).
Беручи до уваги правову позицію, висловлену Верховним Судом України при розгляді справи №6-1348цс15 та сукупність досліджених доказів по справі, судом встановлено, що предметом спору є різні самостійні договори поруки, за якими кожен із поручителів поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарні боржники. Умовами договорів поруки передбачено також право кредитора предявити свої вимоги безпосередньо до поручителя.
Отже, визначений позивачем порядок солідарного стягнення з поручителів суми заборгованості за кредитним договором не узгоджуються з вимогами статті 554 ЦК України та умовами договорів поруки.
Норми закону, якими врегульовано поруку, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами поруки, якщо цими договорами не передбачено іншого.
За таких обставин, позов слід задовольнити частково.
У відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України суд пропорційно розміру задоволених вимог стягує з відповідачів в рівних частках на користь позивача судовий збір у розмірі 1838,67 грн., тобто по 612,89 грн. з кожного, а також витрати повязані з публікацією оголошення у пресі про виклик відповідача у розмірі 420,00 грн., тобто по 140,00 грн. з кожного.
Керуючись ст.ст. 88, 209, 214-215,226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
- інфляційних витрат за кредитом 3926,25 грн.;
- інфляційних витрат за відсотками 2939,40 грн.
- інфляційних витрат за кредитом 3926,25 грн.;
- інфляційних витрат за відсотками 2939,40 грн.
Встановити строк для ознайомлення сторін з повним рішенням 07 жовтня 2016 року, відклавши до цього строку складання повного рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя: О.В. Каліуш