Справа №521/9099/15-ц
Провадження №2/521/481/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.,

при секретарі Святецькій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, як законного представника малолітнього ОСОБА_4 про припинення права власності на частку із виплатою компенсації її вартості,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, як законного представника малолітнього ОСОБА_4 про припинення права власності на частку із виплатою компенсації її вартості, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_4 належіть 1/6 частка квартири № 15, розташованій по вул. Магістральна, 37-Б в м. Одесі, що є двохкімнатною, тому не може бути виділена у натурі. Позивачі, посилаючись на ст. 365 ЦК України, вважають, що належна ОСОБА_4 частка квартири є незначною та не може бути виділена в натурі, крім цього ОСОБА_4 є малолітньою дитиною, мешкає разом зі своєю матірю ОСОБА_5 за адресою м. Одеса, вулиця Моторна, 9, тому припинення права власності на частку квартири не завдасть йому істотної шкоди, так як малолітній ОСОБА_4 фактично забезпечений житлом.

Представник позивачів в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, у судовому засіданні запропонував ОСОБА_3 отримати грошову компенсацію вартості належних ОСОБА_4 1/6 частин спірної квартири.

ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали, не заперечували проти отримання грошової компенсації вартості 1/6 частки квартири належної на праві власності ОСОБА_4, ОСОБА_3 надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що отримала від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/6 частки квартири № 15, розташованій по вул. Магістральній,37-В в м. Одесі, у розмірі 6494 (шість тисяч чотириста девяносто чотири) доларів США, в рахунок компенсації вартості 1/6 частки квартири за адресою м. Одеса, вулиця Магістральна, 37-В, яка належить її сину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті батька ОСОБА_6, померлого 27.06.2013 року.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши наявні у справі та надані сторонами під час судового засідання письмові докази, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має пра во на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 57 ЦК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

В судовому засіданні встановлено, що 19 лютого 2007 року КЕВ м. Одеси видано Свідоцтво про право власності на житло, яким посвідчено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на правах спільної часткової власності: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 в рівних частках. Загальна площа квартири становить 46,2 квадратних метрів.

27 червня 2013 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується Свідоцтвом про його смерть серія I ЖД № 340786, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції.

Матеріалами спадкової справи підтверджується, що 12 травня 2014 року державним нотаріусом Пятої одеської державної нотаріальної контори видані свідоцтва про право на спадщину за законом зареєстровані в реєстрі за № 3-435, за № 3-436 спадкова справа № 286/2013, в яких державний нотаріус Пятої одеської державної нотаріальної контори, посвідчує що на підставі статті 1261 ЦК України, спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 27 червня 2013 року, є його: батько ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, котрий зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 В кв. 15 в 1/4 (одній четвертій) частці; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, котра зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6 в 1/4 (одній четвертій) частці; син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, котрий зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_8 В, кв.15, у томі числі з урахуванням 1/4 частки від якої від якої відмовилася дружина померлого ОСОБА_3 в 1/2 (одній другій) частці. Спадщина на яку в указаній частці видане це свідоцтво, складається з: 1/3 (однієї третьої) частки квартири під № 15 (пятнадцятим), розташованої в місті Одесі по вулиці Магістральній у будинку під № 37 В (тридцять сьомим В). Ця частка квартири належала померлому на праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтво про право власності на житло виданого КЕВ м. Одеси від 19.02.2007 року за № 3-25300, зареєстрованого Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» 21.05.2007 року в книзі : 557 пр. -40, номер запису: 1344. Ця квартира в цілому складається з двох житлових кімнат та підсобних приміщень, загальною площею 46,2 кв.м, в тому числі житловою 30,8 кв.м. Свідоцтво на право на спадщину на 1/12 (одну дванадцяту) частку квартири видано ОСОБА_1. Свідоцтво на право на спадщину на 1/12 (одну дванадцяту) частку квартири видано ОСОБА_2. Свідоцтво про право на спадщину на 1/6 (одну шосту) частку квартири ще не видано.

Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 6787 від 31.05.2016р. було встановлено, що виділ у натурі 1/6 частки спірної квартири з окремим входом у складі житлових та підсобних приміщень, регламентованих нормативно-технічними вимогами, технічно не представляється можливим.

Даним висновком була визначена дійсна ринкова вартість 1/6 частини спірної квартири, яка належить ОСОБА_4, обчислена методом аналогів продажів складає 6 494 доларів США, що відповідає 162999 163000 гривень.

Згідно ст.365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Аналізуючи вказану вище норму, суд приходить до висновку, що положеннями ст.365 ЦК України передбачено підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні. Тобто, для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявності будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст.365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Таку правову позицію було визначено у Постанові Верховного Суду України від 15.05.2013р. (справа №6-37цс13).

Як роз'яснено п.1 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав», оскільки згідно з чинним законодавством суд вирішує спори співвласників щодо розпорядження чи користування майном, то не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової або іншої матеріальної компенсації за частку у спільній власності за наявності умов, передбачених пунктами 1-4 частини першої та частини другої статті 365 ЦК, якщо її неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватися ним.

Проаналізувавши матеріали спадкової справи суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 як законний представник ОСОБА_4 звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька хлопчика та її чоловіка ОСОБА_6, померлого 27.06.2013 року. Тобто ОСОБА_4 спадщину прийняв, однак Свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частку квартири, яка на даний час зареєстрована за покійним ОСОБА_6, не отримав. Право власності ОСОБА_6 на часку у квартирі АДРЕСА_2 припинено у звязку з його смертю.

В ході судового засідання представник позивачів за попередньою домовленістю із стороною відповідачів, надав ОСОБА_3 грошову суму у розмірі 6494 доларів США, що є еквівалентом визначеної дійсної ринкової вартості 1/6 частини спірної квартири, яка належить ОСОБА_4, що обчислена методом аналогів продажів складає 6 494 доларів США, що відповідає 162 999 163 000 гривень.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_3, яка в судовому засіданні діяла від імені та в інтересах ОСОБА_4 визнано позовні вимоги позивачів, ОСОБА_3 отримані грошові кошти за 1/6 частку квартири, на яку свідоцтво про право власності ОСОБА_4 не видано, суд приходить до висновку, що законний представник малолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_3 відмовилася від 1/6 частки спірної квартири на користь позивачів, за Свідоцтвом про право на спадщину законом на 1/6 частку спірної частини квартири до нотаріальної контори зверталися не буде, тому суд приймає рішення про задоволення позову та визнання за ОСОБА_1 та за ОСОБА_2 за кожним права власності на 1/12 частку квартири за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 46,2 кв.м, в тому числі житловою 30,8 кв.м, яка зареєстрована за ОСОБА_6, який помер 27 червня 2013 року.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 356, 358 ЦК України, 156 ЖК України, п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.95 р., «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, як законного представника малолітнього ОСОБА_4 про припинення права власності на частку із виплатою компенсації її вартості задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1) право власності на 1/12 частку квартири за адресою: АДРЕСА_4, загальною площею 46,2 кв.м, в тому числі житловою 30,8 кв.м, яка зареєстрована за ОСОБА_6, померлим 27 червня 2013 року.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2) право власності на 1/12 частку квартири за адресою: АДРЕСА_4, загальною площею 46,2 кв.м, в тому числі житловою 30,8 кв.м, яка зареєстрована за ОСОБА_6, померлим 27 червня 2013 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: