Справа № 369/3594/16-ц
Провадження № 4-с/369/68/16
УХВАЛА

Іменем України

09.09.2016 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

за участі секретаря Дуплій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» на дії державного виконавця Сувало Михайло Степанович, начальника відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області, заінтересовані особи відділ Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області, державний виконавець Сувало М.С., Костенко Анастасія Олегівна, старший державний виконавець Михайлов Ф.В., начальник відділу ОСОБА_1 про визнання бездіяльності неправомірною, зобовязання вчинення дій, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2015 року представник ПрАТ «СК «Україна» звернувся до суду з даною скаргою. Свої вимоги мотивував тим, що за виконавчим листом по виконанню рішення суду державним виконавцем відкрито виконавче провадження у грудні 2014 року. Разом з тим, на час подачі скарги державним виконавцем не вчинено жодних дій щодо реального виконання судового рішення. У порушення вимог закону державним виконавцем не внесені жодні відомості до реєстру виконавчих проваджень. Начальник відділу ОСОБА_2 не вжив жодних дії щодо контролю за діями державного виконавця. Оскільки державний виконавець та начальник відділу не використав всіх прав, наданих їм законом для виконання судового рішення, тому їх бездіяльність є незаконною. Тривалим невиконанням рішенням суду порушуються права стягувача.

Просив суд визнати бездіяльність державного виконавця Сувало М.С. щодо невиконання рішення суду неправомірною; визнати бездіяльність начальника ОСОБА_2 щодо неналежного контролю за діями державного виконавця неправомірними; зобовязати начальника відділу ОСОБА_2 здійснити належний контроль за своєчасним та повним виконанням рішенням суду; зобовязати державного виконавця в повному обємі виконати рішення суду та перерахувати на рахунок стягувача визначену рішенням та виконавчим документом суму заборгованості протягом одного місяця з моменту винесення ухвали по скарзі.

У судове засідання представник ПрАТ «СК «Україна» не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Подав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, вимоги скарги підтримав. Клопотань про витребування доказів по скарзі до суду не надходило.

У судове засідання представник відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 не зявились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи, пояснень або заперечень до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи №369/6487/14ц, матеріали виконавчого провадження, доводи скарги суд вважає, що скаргу слід задоволити частково з наступних підстав.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено права чи свободи.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону.

При розгляді скарги встановлено, що заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 серпня 2014 року стягнено з ОСОБА_7 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» страхове відшкодування в сумі 7933,11 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн., а всього 8176,71 грн..

11 вересня 2014 року Києво-Святошинським районним судом Київської області видано виконавчий лист за рішенням суду.

Постановою головного державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ у Київській області Костенко А.О. від 19 грудня 2014 року відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суду.

За ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» встановлюються гарантії прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні: державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб; державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

За ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; розяснює права та обовязки сторін; у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; тощо.

На виконання ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області суду надано належним чином завірена копія матеріалів виконавчого провадження.

З матеріалів виконавчого провадження ВП №45888103 вбачається, що після відкриття виконавчого провадження жодних дій проведено не було. Лише з травня 2016 року старшим державним виконавцем Михайловим Ф.В. почались направлятись запити щодо перевірки майнового стану відповідача, наявності майна, сформовано інформаційну довідку щодо наявності у боржника нерухомого майна.

Постановою старшого державного виконавця Михайловим Ф.В. від 06 вересня 20169 року накладено арешт на майно боржника в межах суми звернення стягнення та оголошено заборону на його відчуження.

Відповідно до ст.387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушенні права та свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Оскільки після відкриття виконавчого провадження до травня 2016 року не вчинено жодних дій, направлених на виконання рішення суду, тому суд вважає доводи скарги обґрунтованими щодо бездіяльності відділу, так як з наявних матеріалів справи не вбачається можливим встановити коли і якому державному виконавцю передавались матеріали виконавчого провадження. Враховуючи те, що право державного виконавця самостійно визначати та вчиняти дії, направлені на виконання рішення суду, суди не наділені повноваженнями державного виконавця, а лише перевіряють правильність та повноту вчинення виконавчих дій, тому вимоги скарги щодо зобовязання організувати виконання рішення та перерахувати на рахунок стягувача присуджену грошову суму протягом одного місяця підлягають задоволенню частково.

Ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця подається начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії чи бездіяльність начальника відділу можуть бути оскаржені до вищестоящого органу державної виконавчої служби. Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України розглядає виключно скарги на рішення, дії чи бездіяльність начальників управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

За ст.. 83 Закону України «Про виконавче провадження» контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Забороняється втручання інших державних або недержавних органів та їх посадових осіб у виконавче провадження, крім випадків, передбачених цим Законом. Виїмка документа виконавчого провадження здійснюється виключно за рішенням суду. При проведенні виїмки оригіналу виконавчого документа чи виконавчого провадження суд у своєму рішенні зазначає про зупинення виконавчого провадження.

Вказуючи на бездіяльність начальника відділу щодо його бездіяльності та здійсненні належного контролю, представником скаржника не надано суду доказів даним обставинам. Сама по собі констатація факту невиконання рішення суду не може бути достатньою підставою для визнання бездіяльності неправомірною та відповідно зобовязання вчинити дії. Клопотань про витребування доказів на підтвердження даним обставинам суду не заявлено. В матеріалах справи відсутні докази звернення стягувача на адресу начальника відділу, які б залишились без належного реагування. Тому доводи скарги в цій частині не підлягають задоволенню.

На підставі зазначеного та керуючись Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року, ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», Постанови Пленуму ВСУ від 26.12.2003 №14, інформаційним лист Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2013 року за №24-152/0/4-13, ст. ст. 223, 368, 383-387 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» на дії державного виконавця Сувало Михайло Степанович, начальника відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області, заінтересовані особи відділ Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області, державний виконавець Сувало М.С., Костенко Анастасія Олегівна, старший державний виконавець Михайлов Ф.В., начальник відділу ОСОБА_1 про визнання бездіяльності неправомірною, зобовязання вчинення дій - задоволити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області щодо не виконання рішення суду по виконавчому провадження №45888103.

Зобовязати відділ Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області організувати виконання по виконавчому листу №369/6487/14ц, виданого 11 вересня 2014 року Києво-Святошинським районним судом Київської області, по виконавчому провадженню №445888103 в порядку та строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

У решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 5 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя