22.12.2016 ЄУН 337/3857/15-ц
Провадження № 2/337/1823/2015
22 грудня 2016 року м. Запоріжжя
Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Бредуна Д.С., при секретарі Медвідь Г.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку заочного провадження цивільну справу за позовом житлово-будівельного кооперативу «Автомобіліст-7» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати комунальних послуг та витрат на ремонт будинку,
Позивач ЖБК «Автомобіліст-7» в особі голови правління ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою, в якій після уточнення просив стягнути з ОСОБА_1:
- суму боргу в розмірі 27 805,08 грн., яка складається з заборгованості зі сплати комунальних послуг у розмірі 26 684,38 грн. та витрат на ремонт будинку в розмірі 1 120,70 грн.:
- 3 % річних за період з 01.01.2014 р. по 30.11.2016 р. у розмірі 1 342,00 грн. та 11 009,97 втрат від інфляції;
- судові витрати.
В обґрунтування позову зазначив, що відповідач не належним чином здійснює сплату комунальних послуг, витрат на поточний та капітальний ремонт будинку, у звязку з чим має заборгованість перед ЖБК «Автомобіліст-7» у зазначеному розмірі.
В судове засідання позивач не зявився. Представник позивача ОСОБА_2 надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1, будучи відповідно до вимог п. 5 ч.5 ст. 74 ЦПК України повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суду не повідомив, у звязку з чим суд в порядку ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 197, ч. 1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.
Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 проживає та зареєстрований у встановленому законом порядку за адресою: м. Запоріжжя, пр. інженера ПреображенськогоАДРЕСА_1 (а.с. 25,51), в будинку, що перебуває на балансі житлово-будівельного кооперативу «Автомобіліст-7» (а.с.8, 26-30).
Відповідно до ст. 137 ЖК України, п. 1 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою ОСОБА_2 Міністрів УРСР від 30 квітня 1985 р. N 186, житлово-будівельний кооператив окрім іншого організується для наступної експлуатації та управління будинком (будинками).
Згідно п. 15 статуту, житлово-будівельний кооператив здійснює експлуатацію і ремонт належного йому жилого будинку (будинків) та утримання придомової території за рахунок коштів кооперативу на засадах самооплатності.
З огляду на те, що основним видом діяльності позивача є комплексне обслуговування обєктів (надання комунальних послуг на підставі відповідних договорів із виконавцями та постачальниками комунальних послуг, надання послуг з утримання будинку та при будинкової території), з метою забезпечення належного виконання своїх функцій ним протягом 2013 - 2016 року були нараховані відповідачу суми до сплати відповідних отриманих послуг.
У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, за утримання будинку, прибудинкової території та комунальні послуги сплачується плата за затвердженими у встановленому порядку тарифами.
Згідно ч.1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно- технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, якому прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Як зазначає позивач у позові, і проти чого не надано заперечень відповідачем, ОСОБА_1 не належними чином здійснював оплату нарахованих сум, у звязку з чим станом на 01 вересня 2016 року має заборгованість перед кооперативом у розмірі 27 805,08 грн., яка складається з заборгованості зі сплати комунальних послуг у розмірі 26 684,38 грн. та витрат на ремонт будинку в розмірі 1 120,70 грн. (а.с.7, 45,49).
Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобовязання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Отже, невиконання відповідачем зобовязань з оплати комунальних послуг та витрат на капітальний та поточний ремонт будинку протягом 2013-2016 років дає підстави для стягнення з нього на користь позивача інфляційних втрат за весь час прострочення (з 01 січня 2014 року по 30 листопада 2016 року), які становлять 11 009,97 гривень, та 3% річних від простроченої суми за період з 01 січня 2014 року по 30 листопада 2016 року в розмірі 1 342,00 гривень (а.с.60-63), оскільки боржник зобовязаний відшкодувати інфляційні витрати від знецінення коштів за час невиконання ним зобовязань.
Таким чином, з встановлених судом обставин, наведених вимог законодавства й нормативно-правових актів вбачається, що вимоги позивача щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості зі сплати комунальних послуг (26 684,38 грн.), витрат на ремонт будинку (1 120,70 грн.), інфляційних втрат (11 009,97 грн.) та 3% річних (1 342,00 грн.) законні, обґрунтовані, у звязку з чим підлягають задоволенню.
Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, зокрема, сплачений позивачем згідно платіжного доручення № 195 від 05.10.2016 р. судовий збір у розмірі 1378,00 грн.
Керуючись ст.ст. 57, 60, 88, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 11, 509, 525, 526, 527 ЦК України, ст. ст. 66, 67, 137, 162 ЖК України, ст.ст.13, 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»,
Позов задовольнити.
-боргу за комунальні послуги в розмірі 26 684,38 грн. (двадцять шість тисяч шістсот вісімдесят чотири гривні 38 копійок);
-витрат на ремонт будинку в розмірі 1 120,70 грн. (одна тисяча сто двадцять гривень 70 копійок);
-інфляційних втрат у розмірі 11 009,97 грн. (одинадцять тисяч девять гривень 97 копійок);
-трьох процентів річних в розмірі 1 342,00 гривень (одна тисяча триста сорок дві гривні 00 копійок);
-судового збору у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 60 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте на підставі заяви відповідача, поданої до Хортицького районного суду міста Запоріжжя на протязі 10 діб з дня отримання копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Д.С. Бредун