Справа № 737/989/16-ц
Провадження № 2/737/377/16
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 листопада 2016 року смт.Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Іванець С.В.,

за участі секретаря Чередниченка С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 197 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1, інтереси якого представляє ОСОБА_2, до Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області, третя особа - Чернігівська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву до Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 та матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що він є спадкоємцем за заповітом, який у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, проте, нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з тим, що у свідоцтві про право власності від 23.03.1962, виданому виконавчим комітетом Куликівської селищної ради Чернігівської області вказано, що житловий будинок належить колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_3 - його батько, а частка спадкодавця ОСОБА_4 у вказаному будинку не визначена.

Позивач та його представник, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, в поданій до суду заяві просять справу розглядати за їх відсутності.

Представник відповідача - Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області, третя особа - Чернігівська районна державна нотаріальна контора, в судове засідання не з'явилися, надіславши до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з"явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим відділом РАЦС Чернігівської області 28.09.1974, який є батьком позивача ОСОБА_1, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Куликівським райбюро ЗАГСу Чернігівської області 12.06.1953.

За життя ОСОБА_3 заповіту не складав.

З довідки виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області №3289 від 10.10.2016 встановлено, що ОСОБА_3, померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 на дату смерті проживав у будинку АДРЕСА_1 разом з дружиною ОСОБА_4 та сином ОСОБА_1.

З довідки Державного нотаріального архіву Чернігівської області №4267/01-17 від 18.10.2016 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №45441140 від 18.10.2016 встановлено, що спадкова справа до майна померлого ОСОБА_3 не заводилась.

Зважаючи на наведене спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняли спадкоємці за законом першої черги син - ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_4 в силу ст. 549 ЦК УРСР(чинної на час відкриття спадщини).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виадного 08 грудня 2001 року відділом РАЦС Чернігівського МУЮ.

За життя, 30 березня 1989 року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Куликівської держдавної нотаріальної контори Синицею Л.Ф., яким усе своє майно заповіла ОСОБА_1.

З довідки виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області №3547 від 21.10.2016 встановлено, що ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на дату смерті проживала у будинку АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_1, онуком - ОСОБА_7, дружиною онука - ОСОБА_8, правнучкою ОСОБА_9.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №176/2012, заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом.

Таким чином позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем майна померлої ОСОБА_4, який прийняв спадщину за заповітом. Інших спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині та прийняли спадщину - немає.

Позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1, оскільки у свідоцтві про право власності від 23.03.1962, виданому виконавчим комітетом Куликівської селищної ради Чернігівської області вказано, що житловий будинок належить колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_3 - його батько, а частка спадкодавця ОСОБА_4 у вказаному будинку не визначена.

Відповідно до довідки виконкому Куликівської селищної ради Чернігівської області №2204 від 03 серпня 2016 року, господарство по АДРЕСА_1 відносилось до категорії „колгоспний двір, і станом на 01.07.1990 та 15.04.1991 головою колгоспного двору був ОСОБА_3, а членами колгоспного двору були: ОСОБА_4 та ОСОБА_1.

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 23 березня 1962 року виконкомом Куликівської селищної ради Чернігівської області житловий будинок по АДРЕСА_1, переіменована на АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_3.

Зі змісту вказаного свідоцтва вбачається, що право власності на спірний будинок визнано не за одним ОСОБА_3, а за колгоспним двором в цілому, головою якого був останній, при цьому в свідоцтві не перераховані всі члени двору та не визначені їх частки.

Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 (із подальшими змінами) Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно ст.120 ЦК УРСР колгоспний двір це сімейно-трудове обєднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч.2 ст.123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР №885-ХІІ був введений в дію Закон України Про власність.

Таким чином, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 мали рівне право на майно колгоспного двору, а значить, і на вказаний вище житловий будинок з господарськими спорудами, тобто по 1/3 частині кожний.

Оскільки після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняли його дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом, як спадкоємці першої черги, вони набули у власність по 1/6 частині спірного будинку, ставши власниками ? частини будинку кожний.

Зважаючи на наведене, так як ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4 за заповітом, суд приходить до висновку про можливість визнання права власності за позивачем на ? частину будинку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, 1/6 частину будинку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 та 1/3 частину будинку як членом колгоспного двору.

Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок, житловий будинок АДРЕСА_1 складається з житлового будинку А-1, ганку а-1, прибудови А-1-1, загальною площею 81,8 кв.м, житловою площею 46,7 кв.м, з погребом б-1, сараєм Б-1, убиральнею В-1.

Керуючись статтями 331, 375, 392, 1218, 1270 ЦК України, статтями 10, 60, 174, 208, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок А-1, з прибудовою А-1-1, ганком а-1, загальною площею 81,8 кв.м, житловою площею 46,7 кв.м, з погребом б-1, сараєм Б-1, убиральнею В-1, який розташований за адресою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Куликівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя С.В.Іванець