Справа № 346/4208/16-ц
Провадження № 2/346/1480/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючої - судді Беркещук Б.Б.

секретаря Матушевської Г.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що будинковолодіння АДРЕСА_1 належало на праві власності ОСОБА_3.

1/2 частина даного будинковолодіння належало ОСОБА_6, як частка в майні подружжя. Однак, згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» від 19 липня 2016 року № 56414 право власності на вищезгадане будинковолодіння не зареєстровано.

Зазначає, що після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1. В управління спадковим майном в порядку ст. 548 ЦК УРСР вступила дружина померлого, ОСОБА_3, однак юрилично не оформила спадкові права.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 померла, про що 12 квітня 2014 складено відповідний актовий запис № 9. Померла залишила заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті заповіла ОСОБА_4. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина по вищезазначеному заповіту на спірне майно.

Однак, ІНФОРМАЦІЯ_4 року спадкоємець за заповітом ОСОБА_4 помер, а відповідно до ст. ст.. 1268, 1269 ЦК України спадкоємцем майна померлого є він, позивач - брат померлого, оскільки у встановленому законом порядку подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Мати померлого, відповідач ОСОБА_2 на спадщину після смерті сина не претендує. Крім них, інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена не має.

З метою оформлення спадщини після смерті брата, ОСОБА_4 він, позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус витребував подати правовстановлювальний документ на будинковолодіння. Оскільки право власності не зареєстровано, постановою державного нотаріуса йому рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності.

Просить суд визнати за ним, ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1.

Позивач в судове засідання не з'явився, його представник по довіреності ОСОБА_5 подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належно, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечила щодо задоволення позовних вимог.

Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що будинковолодіння АДРЕСА_1( робітничий двір) належало на праві власності ОСОБА_3, що підтверджується довідкою Печеніжинської селищної ради ОТГ від 26 липня 2016 року № 1044. .(а.с.16)

? частина даного будинковолодіння належало ОСОБА_6, як частка в майні подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Згідно даних технічного паспорта на будинковолодіння АДРЕСА_1, спірний будинок побудовано в 1970р., а згідно чинного на той час законодавства (Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу від 31.01.66р.) виникнення права власності на будинки не залежало від державної реєстрації.

Згідно п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/04-13 передбачено, що «при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у по господарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами».

Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» від 19 липня 2016 року № 56414 право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 не зареєстровано.(а.с.17)

Станом на 01.07.1990 р. у спірному будинку проживали і були зареєстровані :чоловік ОСОБА_6 (а.с.16).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 помер, про що в книзі реєстрації актів про смерть 10 липня 1991 року зроблено запис за № 12.(а.с.6) Заповіт від імені ОСОБА_6 у виконкомі Сопівської сільської ради Коломийського району не посвідчувався (а.с. 16) Після його смерті відкрилась спадщина за законом, яка складається з 1/2 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1.

Станом на 09.07.1991 р. на день смерті ОСОБА_6 у будинку по АДРЕСА_1 проживала його дружина ОСОБА_3, котра в порядку ст. 548 ЦК УРСР вступила в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою Печеніжинської селищної ради Коломийського району ОТГ від 26 липня 2016 року № 1044 (а.с.16)

Однак свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_3 не отримала.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 померла, про що 12 квітня 2014 складено відповідний актовий запис № 9 (а.с.7) Померла залишила заповіт, який 18 травня 2011 року посвідчений сільським головою Сопівської сільської ради Коломийського району та зареєстрований в реєстрі за № 01- 06, котрим все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті заповіла онуку ОСОБА_4.(а.с.12) Крім нього інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена не має.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина по вищезазначеному заповіту на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться в АДРЕСА_1, котру спадкоємець прийняв шляхом подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини (а.с.51). Зазначений будинок загальною площею 87,2 кв.м., житловою - 54,3 кв.м., що підтверджується технічним паспортом.(а.с.13-15)

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4 помер, про що 20 серпня 2014 року складено відповідний актовий запис №21 і Сопівською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області видано свідоцтво про смерть.(а.с.8)

Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття і не встиг її прийняти , право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Відповідно до ст. ст.. 1268, 1269 ЦК України спадкоємцем за законом майна померлого є брат померлого, позивач ОСОБА_1, оскільки у встановленому законом порядку подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Мати померлого, відповідач ОСОБА_2 на спадщину після смерті сина не претендує, про що підтвердила своєю заявою. Крім вказаних осіб , інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена не має.(а.с.50-63)

З метою оформлення спадщини після смерті брата, ОСОБА_4 позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус витребував подати правовстановлювальний документ на будинковолодіння. Однак, надати витребуваний документ позивач не взмозі, в зв'язку з тим, що право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1, не зареєстровано. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності.(а.с.18)

Згідно технічного паспорта інвентаризаційна вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться в с. Сопів, по АДРЕСА_1 становить 108 750 грн., зокрема: житлового будинку(літ. «А») - 81 474 грн. , літньої кухні (літ «Б») - 8639 грн., сарая (літ «В») - 8917 грн., навіса (літ. «Г»)- 1149 грн., вимощення ( І)- 659 грн., огорожі (№1,2,4) - 7912 грн.(а.с.15)

Отже, суд прийшов до переконання, що позов ОСОБА_1 слід задоволити та визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті його брата ОСОБА_4 .

На підставі наведеного та ст. ст.16,328,346,347,392,1222,1261,1268,1269 ЦК України, керуючись листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ „Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування " від 16.05.2013 року № 24-753/04-13 та ст.ст.10,11, 197ч.2, 209,213,214 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у порядку спадкування право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди: літню кухню, сарай, навіс, вимощення, огорожу, що за адресою: с. Сопів, АДРЕСА_1, Коломийського району Івано-Франківської області, інвентаризаційною вартістю 108 750 грн., що залишились після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м.Івано-Франківську.

Рішення набирає законної сили після закінчення встановленого строку апеляційного оскарження.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, або отримання його копії.

Суддя Беркещук Б. Б.