Справа № 2/359/2214/2016 р.
№ 359/6518/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

14 грудня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Саган В.М.

при секретарі : Степаненко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем по справі спільне життя не склалося через різні погляди на життя, різницю характерів, відсутністю взаєморозуміння та довіри. Сімя фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким задовольнити її позовні вимоги і шлюб розірвати.

В судовому засіданні позивач присутній не був, надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст..74,77 ЦПК України, заперечень щодо позову та заяви про розгляд справи за своєї відсутності суду не направляв.

Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 13 травня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськвиконкому Київської області зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 94. Прізвище позивача після одруження « Харечко».( а.с. 7).

Від цього шлюбу подружжя має неповнолітню дитину: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1( а.с.6), який проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1.( а.с.12).

Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.

Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати.

На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України, керуючись ст.ст. 60-62,88, 169, 212-215ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 13 травня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 94.

Шлюб вважати припиненим у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційному суді Київської області шляхом подачі через Бориспільський міськрайонний суд Київської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М.Саган