У Х В А Л А

Іменем України

25 травня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді - Панченко О.М.

при секретарі - Буцко М.В.

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення його заяви, заінтересована особа: Міністерство юстиції України про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В судовому засіданні заявник заявив клопотання про забезпечення заяви шляхом зобов»язання уповноважених осіб Міністерства юстиції України в 10-денний строк надати до суду пропозиції про забезпечення виконання запиту суду від 12.02.2016 року відповідно до ч. 5 ст. 4 Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах для направлення до Вищого суду землі Дюссельдорфу (ФРН).

Оглянувши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання заявника про забезпечення заяви зважаючи на наступне.

08.12.2015 року ухвалою суду відкрито провадження у даній цивільній справі.

Ухвалою суду від 25.12.2015 року було задоволено клопотання заявника по справі про направлення окремого доручення до Міністерства юстиції України щодо надання йому міжнародної правової допомоги в направленні запиту і в отриманні офіційних легалізованих документів від компетентних органів ФРН стосовно факту смерті гр-ки ОСОБА_3 та стосовно наявності і змісту заповіту щодо розпорядження нерухомим і рухомим майном, що знаходиться в Україні в м. Києві. Провадження у справі зупинено до отримання вказаної інформації.

Того ж дня, копію ухвали суду належним чином завірену разом з запитом про міжнародну правову допомогу з перекладом було направлено для виконання до Міністерства юстиції України.

Листом Міністерства юстиції України від 25.04.2016 року повернуто запит про міжнародну правову допомогу суду про витребування інформації і документів відносно ОСОБА_3 на підставі Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах 1970 року з підстав, зазначених у листі Вищого окружного суду Дюссельдорфу.

Ухвалою суду від 12.05.2016 року відновлено провадження у даній цивільній справі.

В судовому засіданні заявник надав суду письмове клопотання, в якому просив суд про забезпечення заяви шляхом зобов»язання уповноважених осіб Міністерства юстиції України в 10-денний строк надати до суду пропозиції про забезпечення виконання запиту суду від 12.02.2016 року відповідно до ч. 5 ст. 4 Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах для направлення до Вищого суду землі Дюссельдорфу (ФРН).

Представник зацікавленої особи в судове засідання не з»явився, повідомлений належним чином про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Частиною 2 ст. 151 ЦПК України передбачено, що в заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1/ причини, у зв»язку з якими потрібно забезпечити позов; 2/ вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; 3/ інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відсутність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується встановленням обов»язку вчинити певні дії.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» звернуто увагу судів на те, що за змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Аналізуючи все вище викладене, суд приходить до висновку про те, що клопотання заявника обґрунтоване і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, - задовольнити.

Зобов»язати уповноважених осіб Міністерства юстиції України в 10-денний строк з дня отримання ухвали суду надати до суду пропозиції про забезпечення виконання запиту суду про міжнародну правову допомогу від 12.02.2016 року відповідно до ч. 5 ст. 4 Гаазької Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 18.03.1970 року для можливого його виконання Вищим судом землі Дюссельдорфу (ФРН).

Ухвалу для виконання направити до Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання ухвали.

Суддя