У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, третя особа - Акціонерне страхове товариство «Вексель», про стягнення грошових коштів, за касаційною скаргою представника Моторного (транспортного) страхового бюро України - Приступи Лева Любомировича - на рішення Франківського районного суду м. Львова від 04 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 08 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2012 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) про стягнення грошових коштів.

На обґрунтування вимог ОСОБА_6 посилався на те, що 31 грудня 2008 року на вул. Науковій, 15 у м. Львові сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю належного йому транспортного засобу марки «Шкода», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, автомобіля марки «Опель», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, та автомобіля марки «Мазда», державний реєстраційний номер НОМЕР_3. Внаслідок ДТП транспортному засобу позивача завдано механічних пошкоджень. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 19 травня 2011 року, яке набрало законної сили, стягнуто з Акціонерного страхового товариства «Вексель» (далі - АСТ «Вексель») на користь ОСОБА_6 24 990 грн страхового відшкодування та 6 126 грн 96 коп. судових витрат.

Однак відшкодувати завдану шкоду, шляхом виконання рішення Франківського районного суду м. Львові від 19 травня 2011 року, не має можливості, оскільки АСТ «Вексель» визнано банкрутом, тому позивач звертався з листом до МТСБУ про відшкодування завданої шкоди на підставі ст. ст. 20, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якими передбачено обов'язок МТСБУ нести відповідальність за зобов'язаннями АСТ «Вексель», проте кошти МТСБУ не виплатило, у зв'язку з чим він просив позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 04 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 08 грудня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено. Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 31 152 грн 96 коп. та 311 грн 53 коп. сплаченого судового збору, а всього 31 464 грн 49 коп.

У касаційній скарзі представник МТСБУ - Приступа Л.Л. - порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що 31 грудня 2008 року на вул. Науковій, 15 у м. Львові сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю належного йому транспортного засобу марки «Шкода», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, автомобіля марки «Опель», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, та автомобіля марки «Мазда», державний реєстраційний номер НОМЕР_3. Внаслідок ДТП належному позивачу транспортному засобу завдано механічних пошкоджень.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_8 на момент скоєння ДТП була застрахована у ЗАТ «Українська транспортна страхова компанія» на підставі страхового полісу серії ВВ № 5344960. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_9 на момент скоєння ДТП була застрахована у АСТ «Вексель» відповідно до полісу від 17 липня 2008 року ВС № 0960046.

У зв'язку із тим, що завдану шкоду не було відшкодовано в добровільному порядку, ОСОБА_6 звернувся до Франківського районного суду м. Львова із позовом до ОСОБА_8 і його страховика - ЗАТ «Українська транспортна страхова компанія» та ОСОБА_9 і його страховика - АСТ «Вексель» про відшкодування завданих збитків внаслідок ДТП.

Під час розгляду справи по суті ЗАТ «Українська транспортна страхова компанія» свою частину завданої шкоди відшкодувало позивачу у встановленому законом порядку.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 19 травня 2011 року, яке набрало законної сили 30 травня 2011 року, стягнуто з АСТ «Вексель» на користь ОСОБА_6 24 990 грн страхового відшкодування та 6 126 грн 96 коп. судових витрат, на його виконання видано виконавчий лист.

Постановою Господарського суду м. Києва від 18 травня 2010 року у справі про банкрутство № 44/282-б встановлено, що АСТ «Вексель» припинило свою господарську діяльність, а його майна недостатньо для задоволення вимог кредиторів. За результатами проведеного судового засідання 18 травня 2010 року Господарським судом м. Києва було визнано АСТ «Вексель» неплатоспроможним та оголошено банкрутом. Прийнято рішення про відкриття ліквідаційної процедури.

З ухвали Господарського суду м. Києва від 01 квітня 2013 року у справі про банкрутство № 44/282-б вбачається, що в судовому засіданні 01 квітня 2013 року господарським судом розглядався реєстр вимог кредиторів АСТ «Вексель». До реєстру вимог кредиторів АСТ «Вексель» ліквідатором було включено вимоги ОСОБА_6 на суму 31 152 грн 96 коп. За результатами проведеного засідання Господарський суд м. Києва визнав ОСОБА_6 кредитором першої черги АСТ «Вексель» на суму 31 152 грн 96 коп. Тією ж ухвалою Господарського суду м. Києва було затверджено реєстр кредиторів АСТ «Вексель» у загальному розмірі 56 358 113 грн 18 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що рішеннями суддів, які набрали законної сили, встановлено, що АСТ «Вексель» є неплатоспроможним (банкрутом); у відповідача - МТСБУ з 18 травня 2010 року виник обов'язок виконання зобов'язань АСТ «Вексель» за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, які були укладені з особами, визнаними кредиторами у господарській справі № 44/282-б.

Проте з такими висновками судів попередніх інстанцій погодитися не можна.

Згідно з положеннями ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини; разом з тим, цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, а також рішення суду.

Відповідно до п. 20.3 ст. 20 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов'язки за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов'язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ.

Згідно з п. 39.1 та пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Основними завданнями МТСБУ, серед іншого, є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.

Відповідно до пп. «ґ» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Як визначено у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Наслідки визнання боржника банкрутом визначено ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», у ч. 1 якої, зокрема, встановлено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав, а виконання зобов'язань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, передбачених розділом ІІІ цього Закону «Ліквідаційна процедура».

У силу положень ч. ч. 1 та 2 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» задоволення вимог кредиторів боржника забезпечує ліквідатор у встановленому цим Законом порядку. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

За приписами ч. ч. 1-3 ст. 46 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого, зокрема, додаються: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів. Якщо ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до складу ліквідаційної маси, він зобов'язаний подати господарському суду ліквідаційний баланс, який засвідчує відсутність у банкрута майна. Якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута.

Правовий аналіз наведених положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» свідчить про те, що факт відсутності майнових активів у визнаного банкрутом боржника та неможливість у зв'язку із цим здійснити розрахунок за його зобов'язаннями може підтверджуватись затвердженими ухвалою господарського суду звітом ліквідатора і ліквідаційним балансом, складеними за результатами проведення комплексу дій щодо пошуку, інвентаризації, оцінки майна боржника та задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, визначеної ст. 45 цього Закону.

У справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій помилково вважали, що визнання 18 травня 2010 року Господарським судом м. Києва боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у справі про банкрутство АСТ «Вексель» підтверджує факт відсутності у боржника активів. Проте без з'ясування обставин ліквідації страхової компанії та без дослідження належних і допустимих в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України доказів, суд дійшов передчасного висновку про наявність підстав, передбачених пп. «ґ» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для покладення на відповідача обов'язку відшкодувати шкоду.

Наведені порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 119, 121, 179, 304 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, за таких обставин оскаржувані у справі рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника Моторного (транспортного) страхового бюро України - Приступи Лева Любомировича - задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 04 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 08 грудня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова С.О. Карпенко Г.І. Мостова