Справа №333/5155/16-ц
Провадження №4-с/333/43/16
УХВАЛА

Іменем України

04 жовтня 2016 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді Тучкова С.С.,

при секретарі Шелесько Ю.О.,

за участю заявника ОСОБА_1,

державного виконавця Тимофєєвої О.Г.,

представника заінтересованої особи (стягувача) ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м.Запоріжжя, скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3, заінтересована особа (стягувач) Комунальний заклад «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко», -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м.Запоріжжя зі скаргою на дії державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3, заінтересована особа (стягувач) Комунальний заклад «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко». В обґрунтування заявлених вимог по скарзі, заявник зазначив, що 14.07.2015 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя був виданий виконавчий лист №333/976/15-ц про стягнення з нього на користь Комунального закладу «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» аліментів на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12.02.2015 року і до повноліття дитини. На підставі вказаного виконавчого листа, державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 було відкрито виконавче провадження ВП №49640199. 24.07.2015 року державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на все його майно та даною постановою заборонено здійснювати відчуження будь-якого (рухомого та нерухомого) майна, яке належить ОСОБА_1 на праві власності. Про винесення вищезазначеної постанови позивачу стало відомо лише 21.09.2016 року під час звернення до державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5, в провадженні якої на теперішній час перебуває на виконанні виконавче провадження, направлене з Комунарського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області за місцем його роботи ТОВ «Автопарк», що підтверджується листом Хортицького відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області за №26645 від 21.09.2016 року. Позивач вважає дії державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.07.2015 року незаконними, оскільки, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, підставою накладення арешту на все майно боржника зазначено «з метою реального виконання рішення суду». Проте, у змісті оскаржуваної постанови взагалі не йдеться про наявність будь-якої заборгованості за виконавчим листом №333/976/15-ц, виданим 14.07.2015 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя, що суперечить резолютивній частині оскаржуваної постанови, якою державний виконавець Распутін Д.В. постановив накласти арешт на все майно боржника і якою заборонив здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику лише в межах суми боргу. Крім того, співвласниками нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: м.Запоріжжя вул.Світла (Будьонного)АДРЕСА_1, є також інші фізичні особи, які мають певну частку у спільній сумісній власності вказаного обєкту нерухомості і які боржниками у даному виконавчому провадженні не являються. Під час винесення оскаржуваної постанови вказані обставини державним виконавцем перевірено не було, постанова про накладення арешту винесена 24.07.2015 року, у відсутність будь-якої заборгованості по аліментам з його боку та без надання йому будь-якої можливості для здійснення виплат по аліментам у добровільному порядку, в порушення вимог ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що стягнення може бути звернено на майно боржника у разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці. Також, в порушення вимог ст.58 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем не було визначено у встановленому цим Законом порядку вартість майна боржника (а саме належної боржнику частки обєкту нерухомого майна) за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна із залученням суб'єкта оціночної діяльності. Крім того, на теперішній час відсутня заборгованість за виконавчим листом №333/976/15-ц. У звязку із викладеним, позивач просить суд визнати дій державного виконавця щодо накладення арешту на все його майно та оголошення заборони на його відчуження протиправними і зняти арешт з рухомого та нерухомого майна, яке належить йому на праві приватної власності, накладеного постановою державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 від 24.07.2015 року.

Заявник у судовому засіданні скаргу підтримав у повному обсязі, просив суд його вимоги задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у скарзі.

У судовому засіданні державний виконавець щодо вимог ОСОБА_1 в частині зняття арешту з майна не заперечувала, а в частині визнання дій державного виконавця протиправними пояснила суду, що відповідно до вимог ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо за виконавчим документом утворилась заборгованість понад три місяці зі сплати аліментів, державний виконавець виносить постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Оскільки вимогами Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено звільнення майна з-під арешту після сплати заборгованості, ОСОБА_1 було надано розяснення, що у зазначеному випадку звільнення майна з-під арешту відповідно до вимог ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» знімається судом.

Представник заінтересованої особи (стягувача) Комунального закладу «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» щодо скарги ОСОБА_1 не заперечував і в судовому засіданні суду пояснив, що останній постійно навідує дітей у дитячому будинку, поновлює на даний час батьківські права, заборгованості по сплаті аліментів немає.

Вислухавши пояснення заявника, державного виконавця, представника заінтересованої особи (стягувача), дослідивши матеріали справи і матеріали виконавчих проваджень, надані учасниками процесу письмові докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч.2 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Частиною 4 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (статті 383, 384 ЦПК України, ч.4 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження»).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 29 квітня 2015 року позов Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_1, треті особи: Відділ по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради як орган опіки та піклування, Комунальний заклад «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задоволено частково, позбавлено ОСОБА_7 батьківських прав відносно її малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнуто з ОСОБА_7 на користь Комунального закладу «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» аліменти у розмірі 1/8 частини від усіх видів її доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_4щомісячно, до повноліття останнього, з 12.02.2015 року, стягнуто з ОСОБА_7 на користь Комунального закладу «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» аліменти у розмірі 1/8 частини від усіх видів її доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно, до повноліття останнього, з 12.02.2015 року, позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав відносно його малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального закладу «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, до повноліття останнього, з 12.02.2015 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального закладу «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно, до повноліття останнього, з 12.02.2015 року, у задоволенні інших позовних вимог відмовлено. (а.с.10-18).

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 17.06.2015 року рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 29 квітня 2015 року залишено без змін (а.с.19-23).

Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.08.2015 року рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 29 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 17 червня 2015 року залишено без змін (а.с.24-27).

14.07.2015 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя видано виконавчий лист №333/976/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального закладу «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» аліментів на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.02.2015 року і до повноліття дитини, а також виконавчий лист №333/976/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального закладу «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» аліментів на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.02.2015 року і до повноліття дитини.

21.07.2015 року на примусове виконання до Комунарського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області надійшли виконавчі листи по справі №333/976/15-ц, видані 14.07.2015 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя (а.с.57, 116). Постановами державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 від 21.07.2015 року за вищезазначеними виконавчими листами відкрито виконавчі провадження ВП №48212785 і ВП № 48212736 (а.с.59, 118).

24.07.2015 року державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1, і заборонено здійснювати відчуження будь-якого (рухомого та нерухомого) майна, яке належить боржнику (а.с.28).

Статтею 385 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Разом з тим, суд вважає, що строк звернення до суду, передбачений вимогами ст.385 ЦПК України, заявником не було пропущено, оскільки, як вбачається з матеріалів скарги, про наявність винесеної державним виконавцем постанови ОСОБА_1 стало відомо лише 21.09.2016 року, під час його звернення до державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, в провадженні якого на теперішній час перебуває на примусовому виконанні виконавче провадження ВП №49640199, яке було направлено з Комунарського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області за місцем роботи боржника ТОВ «Автопарк».

Згідно з вимогами ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець повинен здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що у разі якщо за виконавчим документом утворилась заборгованість понад три місяці зі сплати аліментів, державний виконавець може винести постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Як встановлено з досліджених у судовому засіданні матеріалів виконавчих проваджень на час винесення державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24 липня 2015 року у боржника була наявна заборгованість зі сплати аліментів понад три місяці.

За таких обставин, суд не вбачає порушень законодавства державним виконавцем в частині винесення постанови про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження від 24 липня 2015 року.

Разом з тим, згідно зі статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.1 і 5 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Згідно з приписів ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, а у відповідності до ч.5 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.

Як вбачається з доданих до матеріалів скарги документів, а саме: довідки державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 26.09.2016 року, пояснень представника стягувача, на теперішній час відсутня заборгованість за виконавчими листами, виданими 14.07.2015 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя.

Тобто, на час розгляду скарги у суді обєктивно відсутні підстави для здійснення заходів примусового звернення стягнення на все майно (рухоме та нерухоме) боржника ОСОБА_1 за виконавчим провадженням про стягнення аліментів у відповідності до приписів ст.74 Закону України «Про виконавче провадження». На теперішній час відсутні будь-які підстави для необхідності подальшого арешту майна, яке належить на праві приватної власності боржнику ОСОБА_1, робить необхідним поновлення його порушених майнових прав шляхом зняття арешту з квартири АДРЕСА_2 (Будьонного) в м.Запоріжжі, який накладався 24.07.2015 року постановою державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3

Однак, враховуючи наявність у боржника ОСОБА_1 аліментних зобовязань щодо неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_6, які носять тривалий характер і повязані із необхідністю здійснення у подальшому щомісячних відрахувань з будь-яких доходів (заробітку) боржника, до досягнення дітьми повноліття, тому, з метою забезпечення реального виконання рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 29.04.2015 року в подальшому, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені ОСОБА_1 вимоги скарги частково та зняти арешт з нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 (Будьонного) в м.Запоріжжі, яка належить на праві приватної власності боржнику, а в частині зняття арешту з рухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1, суд вважає необхідним відмовити.

Керуючись ст.ст.19, 41, 55, 124 Конституції України, ст.ст.1, 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.11, 47, 49, 57, 60, 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.10, 11, 383-387 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3, заінтересована особа (стягувач) Комунальний заклад «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко», задовольнити частково.

Поновити порушені майнові права боржника ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4 (Будьонного) буд.16 кв.154) шляхом зняття арешту з нерухомого майна квартири №154 (сто пятдесят чотири) у будинку №16 (шістнадцять) по вулиці Світла (Будьонного) у місті Запоріжжі, який накладений 24 липня 2015 року постановою державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м.Запоріжжя протягом пяти днів з дати проголошення ухвали. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков