Справа №: 398/2144/16-ц
"12" жовтня 2016 р. Олександрійський міськрайонний суд
Кіровоградської області
в складі: головуючого - судді Ковальової О.Б.
за участю секретаря - Дудченко О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - ОСОБА_1 та стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору.
Позов мотивує тим, що 25.04.2014 року зареєстрували шлюб. Від подружнього життя спільних неповнолітніх дітей не мають.
Зазначає, що з вересня 2015 року були припинені сімейні відносин між нею та відповідачем, так як не знаходили взаєморозуміння, тому що мають різні погляди на сімейне життя, на підставі чого виникали конфліктні ситуації, що призвело до втрати любові та поваги один до одного. Вважає, що їх шлюб вичерпав себе і збереженню не підлягає. Спору про поділ майна у них не має. Крім того зазначає, що подати до органу ДРАЦС спільну заяву про розірвання шлюбу вона не має можливості через те, що відповідач зареєстрований в м.Севастополь с.Сонячне, та виїхав, а фактичне місце перебування та реєстрації відповідач їй не відоме, а тому вона вимушена звернутись з даним позовом до суду посилаючись на те, що є інвалідом по зору.
Позивачка та відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, примирення вважає неможливим та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач на розгляд справи не явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через газету «Урядовий курєр». Суд ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до вимог ст., ст. 224-226 ЦПК України та ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів.
За таких обставин, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Дані правовідносини регулюються ст., ст.110, 112 Сімейного кодексу України.
При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення
Судом з позовної заяви та матеріалів справи встановлено наступне.
Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 квітня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6).
Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Подати до органу ДРАЦС спільну заяву про розірвання шлюбу вони не мають можливості через відсутність відповідача, фактичне місце перебування відповідача позивачці не відоме, а тому вона, являючись інвалідом 3-ої групи по зору, звернулась з даним позовом до суду.
З позовної заяви вбачається, що сімейні відносин між позивачкою та відповідачем припинені, так як вони не знаходили взаєморозуміння, тому що мають різні погляди на сімейне життя, на підставі чого виникали конфліктні ситуації, що призвело до втрати любові та поваги один до одного. Сімейне життя фактично між ними припинено з вересня 2015 року, спільного господарства вони не ведуть.
Позивачка просить заходів щодо збереження шлюбу не вживати. Суд також не вбачає підстав для застосування ст.111 СК України, так як згідно позову, сторони припинили шлюбні стосунки та проживають окремо.
Суд вважає, що при даних обставинах шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечить інтересам сторін.
Відповідно до ст..113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Із свідоцтва про шлюб вбачається, що позивач при реєстрації шлюбу прізвище змінювала з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - ОСОБА_1, а тому суд вважає, що вона має право на прізвище «ОСОБА_1», яке вона набула під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.
Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивачем при зверненні до суду 24.06.2016 року сплачено судовий збір в сумі 551,20 грн., про що надано відповідну квитанцію №50237370 від 21.06.2016 року. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому саме таку суму суд стягує з відповідача на користь позивача у відшкодування сплаченого нею судового збору, підстав для звільнення відповідача від відшкодування сплаченого позивачем судового збору не вбачається.
Керуючись ст., ст.10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 218, 224 - 226, 228 ЦПК України, суд,-
Розірвати шлюб між ОСОБА_1, 1990 року народження та ОСОБА_2, 1991 року народження, зареєстрований 25 квітня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрії реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградської області, актовий запис № 113.
Шлюб вважати припиненим у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «ОСОБА_1», яке вона набула під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, ІН: НОМЕР_1 - 551,20 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Суддя: