АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-5788/09 22-ц/774/1671/К/16
Справа № 2-5788/09 Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/1671/К/16 суддя Багрова А.Г.
Категорія - 39 ( ІV) Суддя-доповідач - Барильська А.П.
РІШЕННЯ

Іменем України

12 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Барильської А.П.

суддів: Митрофанової Л.В., Михайлів Л.В.

за участю секретаря: Маслової К.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_4 до територіальної громади м. Нікополя в особі Нікопольської міської ради про визнання права власності на грошові вклади в порядку спадкування за законом.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2009 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до територіальної громади м. Нікополя в особі Нікопольської міської ради про визнання права власності на грошові вклади в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_5, а ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати - ОСОБА_6, після смерті яких відкрилася спадщина у вигляді грошових вкладів, які зберігаються на розрахункових рахунках у банківських установах.

Вважає, що він є таким, що фактично прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном на підставі договору довічного утримання батьків.

З огляду на те, що він є єдиним спадкоємцем батьків і лише через рік після їх смерті довідався про існування грошових вкладів, просив суд: визнати за ним право власності на: грошовий вклад у розмірі 14750.40 гри., що знаходиться на компенсаційному рахунку № НОМЕР_1 у філіїі № 3077/057 Нікопольського відділення. № 7898 ВАТ «Державний ощадний банк України» в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_5; грошовий вклад у розмірі 5 963,15 грн., що знаходиться на компенсаційному рахунку НОМЕР_2 у філії № 3077/062 Нікопольського відділення № 7898 ВАТ «Державний ощадний банк України», грошовий вклад у розмірі 7 730,50 грн., що знаходиться на компенсаційному рахунку у філії № 3077/062 Нікопольського відділення № 7898 ВАТ «Державний ощадний банк України», грошовий вклад у розмірі 6027 грн., що знаходиться на компенсаційному рахунку НОМЕР_3 у філії Нікопольського відділення № 7898 ВАТ «Державний ощадний банк України», грошовий вклад у розмірі 5858,50 грн., що знаходиться на компенсаційному рахунку № НОМЕР_4 у філії № 7098/013 ВАТ «Державний ощадний банк України», грошовий вклад у розмірі 3292,15 грн., що знаходиться на компенсаційному рахунку № НОМЕР_5 у філії 7098/013 Нікопольського відділення № 7898 ВАТ «Державний ощадний банк України», грошовий вклад у розмірі 7415,50 грн., що знаходиться на компенсаційному рахунку № НОМЕР_6 у філії № 7898/023 Нікопольського відділення № 7898 ВАТ «Державний ощадний банк України», банківський вклад «Строковий» у розмірі 20 000 грн., що знаходиться на вкладному рахунку № НОМЕР_7 в АТ «Індекс-Банк», у другому відділенні ДФ АТ «Іидекс-Банк» в м. Нікополь на підставі договору № НОМЕР_7/11 від 07 квітня 2008 року у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2009 року, описки у якому виправлено ухвалою цього ж суду від 01.07.2010 року, позовні вимоги задоволено.

Визнано за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на грошовий вклад у розмірі 14750,40 три., що знаходиться компенсаційному рахунку № НОМЕР_1 у філії № 3077/057 Нікопольського відділення № 7898 ВАТ «Державний ощадний банк України» в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5.

Визнано за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на:

- грошовий вклад у розмірі 7730,50 грн., що знаходиться на компенсаційному рахунку НОМЕР_8 у філії № 7898/013 Нікопольського відділення « 7898 ВАТ «Державний ощадний банк України»;

- грошовий вклад у розмірі 6027 гри., що знаходиться на компенсаційному рахунку НОМЕР_3 у філії Нікопольського відділення №? 7898 ВАТ «Державний ощадний банк України»,

- грошовий вклад у розмірі 5858,50 грн., що знаходиться на компенсаційному рахунку НОМЕР_9 у філії № 7098/013 ВАТ «Державний ощадний банк України».

- грошовий вклад у розмірі 3292,15 гри., що знаходиться на компенсаційному рахунку Ма НОМЕР_5 у філії 7098/013 Нікопольського відділення № 7898 ВАТ «Державний ощадний банк України»,

- грошовий вклад у розмірі 7415,50 грн., що знаходиться на компенсаційному рахунку № НОМЕР_6 у філії № 7898/023 Нікопольського відділення 7* 7898 ВАТ «Державний ощадний банк України»,

- банківський вклад «Строковий» у розмірі 20 000 грн., що знаходиться, на вкладному рахунку № НОМЕР_7 в АТ «Індекс-Банк», у другому відділенні ДФ АТ «Індекс-Банк» в м. Нікополь на підставі договору № /11 від 07 квітня 2008 року у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Додатковим рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2009 року визнано за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на грошовий вклад у розмірі 5 963,15 три., що знаходиться компенсаційному рахунку № НОМЕР_2 у філії № 7898/025 Нікопольського відділення № 7898 ВАТ «Державний ощадний банк України» в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_3, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, та на неповне з'ясування судом всіх обставин справи. Зокрема, зазначає, що договір довічного утримання жодним чином не породжує спадкових відносин та надає позивачу право на визнання за ним права власності на майно, яке є предметом цього договору (житловий будинок АДРЕСА_1). Суд взагалі не витребував та не дослідив матеріалів спадкової справи, яка була заведена після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто не з'ясував кола спадкоємців, які належним чином прийняли спадщину. При цьому, заявник ОСОБА_2 є спадкоємцем померлої за правом представлення та у встановленому законом порядку прийняв спадщину, тоді як позивач взагалі не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та пропустив строк на її прийняття. Зазначені порушення норм процесуального права при звели до того, що ОСОБА_2, як спадкоємець ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, був позбавлений можливості отримати спадщину та не міг відстоювати свої права у судовому порядку, оскільки суд не залучив його до участі у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 та визнаючи за ним право власності на грошові вклади у порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, та матері ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, суд першої інстанції керувався статтями 1217, 1220, 1228 ЦК України та виходив з того, що позивач є спадкоємцем першої черги у порядку спадкування за законом та прийняв спадщину, у встановленому законом порядку.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно із ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на ї підтвердження; 3) які правовідносин сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Суд, на порушення вимог ст. ст. 212, 213, 214 ЦПК України, у достатньому обсязі не визначився з характером спірних правовідносин та правовою нормою, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Так судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 (а.с. 6).

Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з грошового вкладу у розмірі 14750,40 гри., що знаходиться на компенсаційному рахунку № НОМЕР_1 у філії № 3077/057 Нікопольського відділення Ми 7898 ВАТ' «Державний ощадний банк України.» (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача - ОСОБА_6 (а.с. 5).

Після її смерті залишилося спадкове майно яке складається з грошового вкладу у розмірі 7730,50 гри., що знаходиться на компенсаційному рахунку у філії №> 7898/013 Нікопольського відділення « 7898 ВАТ «Державний ощадний банк України»,

- грошового вкладу у розмірі 6027 грн., що знаходиться на компенсаційному рахунку № НОМЕР_10 у філії Нікопольського відділення № 7898 ВАТ «Державний ощадний банк України»,

- грошового вкладу, у розмірі 5858,50 грн., що знаходиться на компенсаційному рахунку № НОМЕР_4 у філії № 7098/01.3 ВАТ «Державний ощадний банк України».

- грошового вкладу у розмірі 3292.15 грн., що знаходиться на компенсаційному рахунку № НОМЕР_5 у філії 7098/013 Нікопольського відділення № 7898 ВАТ «Державний ощадний банк України»,

- грошового вкладу у розмірі 7415,50 грн., що знаходиться на компенсаційному рахунку №> НОМЕР_6 у філії № 7898/023 Нікопольського відділення № 7898 ВАТ «Державний ощадний банк України»,

- банківського вкладу «Строковий» у розмірі 20 000 грн.. що знаходиться на вкладному рахунку № НОМЕР_7 в АТ «Індекс-Банк», у другому відділенні ДФ АТ «Індекс-Банк» в м. Нікополь на підставі договору № НОМЕР_7/11 від 07 квітня 2008 року (а.с. 11-17).

Позивач по справі ОСОБА_4 є їх сином та спадкоємцем першої черги за законом.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Як вбачається з матеріалів справи, батько позивача ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто до правовідносин щодо визнання права на спадщину, яка відкрилася після його смерті не допускається застосування норм ЦК 2003 року.

На час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами (ст. 549) було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини) та звернення до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про її прийняття. При цьому, такі дії, згідно ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР, необхідно вчинити протягом шести місяців від дня відкриття спадщини.

У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України» від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

З огляду на те, що при зверненні до суду позивач ОСОБА_4 зазначав про фактичне прийняття спадщини після смерті батька, однак до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, колегія суддів приходить до висновку, що звернення до суду з позовними вимогами про визнання права власності у порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, є передчасним, а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Згідно ст. 1217 ЦК України (в редакції 2003 року), який був чинний на момент смерті матері позивача - ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Порядок та умови прийняття спадщини визначено нормами ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до гл.7 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається громадянинові за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Згідно ж ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Як роз'яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Разом з тим, як встановлено судом апеляційної інстанції, позивач ОСОБА_4 не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, та не ставив питання про видачу йому свідоцтва про право власності на спадкове майно, що є предметом спору.

Таким чином, суд першої інстанції, у порушення вимог статей 213, 214 ЦПК України, на вказані вище положення закону уваги не звернув, не встановив всіх фактичних обставин справи, не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, не роз'яснив позивачу способи захисту його цивільних прав та інтересів, які визначені ст. 16 ЦК України, не перевірив, чи звертався ОСОБА_4 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та чи отримав він відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину, а тому дійшов передчасного висновку про задоволення позову.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що після смерті спадкодавця ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся її онук ОСОБА_2

Однак, суд не визначився із колом спадкоємців померлої та розглянув справу без залучення до участі у справі ОСОБА_2, який заявляє власні вимоги на предмет спору, що робить необхідним його залучення до участі у справі.

Відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України зі змінами, внесеними Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VІ, виключено можливість апеляційного суду скасувати рішення у разі незалучення особи до участі у справі і вирішення судом першої інстанції питання про права та обов'язки такої особи, з направленням справи на новий розгляд.

При цьому, апеляційний суд законодавчо не наділено правом скасувати рішення, після чого, залучивши на стадії апеляційного провадження таку особу до участі у справі, вирішити спір відносно її прав, оскільки відповідно до норм процесуального закону така особа має права й обов'язки при розгляді справи в суді першої інстанції, які порушуються у разі відсутності участі її в цій інстанції.

Із матеріалів справи та апеляційної скарги вбачається, що право ОСОБА_2 на спадщину після смерті бабусі ОСОБА_6 рішенням суду першої інстанції порушено у зв'язку з незалученням його до участі у справі. В даному випадку справа може бути вирішена по суті лише за участю всіх спадкоємців, що претендують на спадщину після смерті ОСОБА_6.

Отже, рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог щодо визнання за позивачем права власності на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, не може бути залишено без змін й підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову.

При цьому, колегією суддів роз'яснюється позивачеві право на звернення до суду із аналогічними позовними вимогами, у разі отримання відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину та із обов'язковим залученням до участі у справі всіх осіб, права чи інтереси яких стосуються спадкового майна.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2009 рокускасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до територіальної громади м. Нікополя в особі Нікопольської міської ради про визнання права власності на грошові вклади в порядку спадкування за законом відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: