Справа № 686/3108/16-ц
Провадження №2/686/2208/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 рік м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Колієва С.А.

при секретарі Конопко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення частки у спільному майні , -

В С Т А Н О В И В:

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася ОСОБА_1 з вказаним позовом, в якому з урахуванням поданих уточнень до позовних вимог, зазначила, що 16 лютого 2009 року померла ОСОБА_5. Спадщину після її смерті прийняли: вона (як невістка спадкодавця), рідні доньки померлої ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, шляхом подачі відповідних заяв до нотаріуса. У видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 нотаріусом було відмовлено з посиланням на те, що частка у спільному майні останньої на будинок який розташований по вул.. Сапунова, 37 у с. Шаровечка Хмельницького району не визначена. Зазначила, що будинок Сапунова 37 у с. Шаровечка Хмельницького району належав колгоспному двору головою якого був ОСОБА_6 Станом на 15 квітня 1991 рік членами даного колгоспного двору які були зареєстровані і проживала у вказаному будинку були також ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8 та ОСОБА_4. Таким чином кожному з вказаних осіб, виходячи з рівності часток членів колгоспного двору, належало по 1/6 частині вказаного будинку. 06 січня 1998 року помер ОСОБА_6. Після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняли шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Таким чином належна частка ОСОБА_6 розподілилися між вказаними особами у розмірі по 1/24 часині кожному. Таким чином частка у будинку №34 по вул.. Сапунова у с. Шаровечка Хмельницького району, яка належала на момент смерті ОСОБА_5 становила 5/24 частини. ОСОБА_7 є її чоловіком та рідним сином ОСОБА_5 Оскільки ОСОБА_7 помер 19.03.2009 року, вона має право спадкувати після смерть ОСОБА_5 за правом представлення. За таких обставин просила визначити, що частка померлої ОСОБА_5 у майні колгоспного двору, а саме житловому будинку №37 по вул.. Сапунова, с. Шаровечка Хмельницького району Хмельницької області становила 5/24 частини.

В судовому засіданні позивач та її представник позов з урахуванням поданих уточнень підтримали, просили його задовольнити. Надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Зазначила, що вказаний будинок був побудований її батьками: ОСОБА_6 та ОСОБА_5 У вказаному будинку проживали її батьки, рідний брат з дружиною і сином (ОСОБА_7, ОСОБА_1 та ОСОБА_9М.), були зареєстровані її сестри ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Також проживала вона але була зареєстрована лише у 2000 році. У січні 1998 року помер її батько. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить вказаний будинок, яку прийняли вона, її мати ОСОБА_5, її брат ОСОБА_7 та сестра ОСОБА_4, шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном. У лютому 2009 року померла її мати ОСОБА_5 Після її смерті спадщину прийняли вона, її сестри ОСОБА_4 та ОСОБА_3, а також ОСОБА_1, як дружина померлого ОСОБА_7 Отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальному порядку не має можливості оскільки частка у праві власності на вказаний будинок не визначена.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Зазначила, що будинок №37 по вул.. Сапунова у с. Шаровечка Хмельницького району був побудований її батьками у 1968 році. Станом на 1991 рік вона була зареєстрована за вказаною адресою. У 1998 році помер її батько. Станом на час смерті батька у будинку проживали і були зареєстровані ОСОБА_5, ОСОБА_7 разом з дружиною та сином, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Заяв про прийняття спадщини вона не писала. У січні 2009 року померла її мати ОСОБА_5 після її смерті спадщину прийняли: ОСОБА_7, який помер 19.03.2009 року, вона, її сестри ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері не має можливості оскільки її частка у вказаному будинку не визначена.

Відповідач ОСОБА_4 позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Зазначила, що будинок №37 по вул.. Сапунова у с. Шаровечка Хмельницького району був побудований її батьками у 1968 році. Станом на 1991 рік у вказаному будинку були зареєстровані її батьки: ОСОБА_6 та ОСОБА_5, вона, її брат разом з дружиною та сином (ОСОБА_7, ОСОБА_1 та ОСОБА_6М.). У січні 1998 року помер їх батько. Після його смерті спадщину фактично прийняли її мати ОСОБА_5, брат ОСОБА_7, вона та ОСОБА_2 Разом з цим своїх спадкових прав вони не оформлювали та до нотаріальної контори не зверталися. У лютому 2009 року померла ОСОБА_5, а у березні 2009 року помер ОСОБА_7 Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняли ОСОБА_1, як дружина померлого ОСОБА_8, вона та її сестри ОСОБА_2 і ОСОБА_3 Оформити свої спадкові права на вищевказаний будинок вони не можуть, оскільки частка у цьому майні померлої не визначена.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Як встановлено з матеріалів справи домоволодіння, яке розташовано по вул.. Сапунова 37 у с. Шаровечка Хмельницького району Хмельницької області належало до колгоспного двору головою якого був ОСОБА_6. Вказане підтверджено свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок, яке видане виконавчим комітетом Шаровечковської сільської ради народних депутатів від 12.06.1987 року.

Відповідно до погосподарської книги Шаровечківської сільської ради №1 за 1991-1995 роки (особовий рахунок №32) за адресою: с. Шаровечка, вул.. Сапунова, 37 знаходився колгоспний двір. Головою колгоспного двору був ОСОБА_8 та членами колгоспного двору були його дружина ОСОБА_5, донька ОСОБА_4, син ОСОБА_7, невістка ОСОБА_1 та онук ОСОБА_8.

Згідно довідки №1446 від 12.12.2015 року виданою виконавчим комітетом Шаровечківської сільської ради станом на 15.04.1991 рік за адресою: с. Шаровечка, вул. Сапунова 37 Хмельницького району Хмельницької області були зареєстровані та проживали: ОСОБА_6 (голова двору), ОСОБА_5 (дружина), ОСОБА_7 (син), ОСОБА_1 (невістка), ОСОБА_8 (онук) та ОСОБА_4 (донька).

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із ч.2 ст.123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз'яснень, що викладені в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Виходячи з наведеного, право на майно вказаного колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року мали ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_1 та ОСОБА_8 в рівних частках по 1/6 частині в тому числі і спірному домоволодінні.

06 січня 1998 року помер голова колгоспного двору - ОСОБА_6. Після його смерті відкрилися спадщина на 1/6 частину домоволодіння по вул. Сапунова, 37 у с. Шаровечка Хмельницького району Хмельницької області.

Відповідно до вимог ст.548 ЦК України (в редакції 1963 року, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

В статті 549 цього ж Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно відповіді Хмельницької районної державної нотаріальної контори №1541/01-16 від 08.06.2016 року спадкова справа після смерті ОСОБА_6, який помер 06.01.1998 року не заводилася.

Згідно довідки №1447 від 15.12.2015 року, яка видана виконкомом Шаровечківської сільської ради Хмельницького району, ОСОБА_6 станом на 06.01.1998 рік був зареєстрований і проживав ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з: ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8 та ОСОБА_4

Крім того в судовому засіданні ОСОБА_2 зазначила, що станом на день смерті її батька вона також проживала за вказаною адресою, та після смерті батька фактично прийняла спадщину, оскільки проживала у спірному будинку, користувалася спадковим майном. Вказана обставина була визнана та не оспорювалася сторонами.

Таким чином спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняли: ОСОБА_5 (дружина померлого), ОСОБА_8 (син померлого), ОСОБА_4 і ОСОБА_2 (доньки померлого) у рівних частках по 1/24 частині домоволодіння по вул. Сапунова 37 у с. Шаровечка Хмельницького району. Тобто ОСОБА_5 стало належати 5/24 частини вказаного домоволодіння (1/6 + 1/24).

16 лютого 2009 року ОСОБА_5 померла, після смерті якої спадщину прийняли її діти: ОСОБА_8 (син), який був зареєстрований та проживав разом із спадкодавцем, ОСОБА_4, ОСОБА_2Е та ОСОБА_3, які подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

19.03.2009 року помер ОСОБА_7, спадщину після якого прийняли його дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_8, які на час смерті останнього були зареєстровані і проживали разом із спадкодавцем.

Листом №1683/01-16 від 21.08.2013 року державним нотаріусом Хмельницькою районної державною нотаріальною конторою було повідомлено, що свідоцтво про право на спадщину у спільному майні нотаріусом може бути видано лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. За таких обставин зважаючи на невизначеність частки померлої ОСОБА_5 у спільному майні колгоспного двору рекомендовано звернутися до суду.

За таких обставин, зважаючи на відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_5, а також враховуючи за життя своє право власності на частку у спірному домоволодінні ОСОБА_5 не оформляла, суд, вважає що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 353, 1296, 1297,1268, 1299 ЦК України, ст.ст. 10, 212-215, 256 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити, що частка померлої ОСОБА_5 в праві спільної сумісної власності на житловий будинок, який розташований за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, с. Сапунова, 37 становила 5/24.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: