Справа № 459/2522/15 Головуючий у 1 інстанції: Грабовський В.В.
Провадження № 22-ц/783/5814/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Мікуш Ю.Р.,

суддів Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

секретар Бохонко Е.Р.

з участю позивачки ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 14 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_6, Управління державної автомобільної інспекції ГУ МВСУ у Львівській області, про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, стягнення її грошової компенсації, припинення у зв»язку з цим права власності на частку у майні, що є у спільній частковій власності із визнанням її права за особою, що здійснює грошову компенсацію за виділену частку, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 260 167 грн.00 коп. грошової компенсації вартості належного їй права на ? ідеальної частки у праві власності на автомобіль VOLKSWAGEN TIGUAN, 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2.

Припинено право ОСОБА_7 на ? ідеальну частку у праві власності на автомобіль VOLKSWAGEN TIGUAN, 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2.

Визано за ОСОБА_4 право власності на автомобіль VOLKSWAGEN TIGUAN, 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 в цілому.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави 2601,67 грн. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 121,80 грн. судового збору та 1920 грн. витрат на проведення судової експертизи.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_4

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення незаконним та необгрунтованим. Стверджує, що ухвалюючи рішенння, суд не в повній мірі врахував вимоги Циівльного кодексу України, якими врегульовано порядок користування, володіння та розпорядження майном, яке перебуває у спільній частковій власності, а також правовий висновок ВС України від 13.01.2016 року у справі №6-2925 . Звертає увагу, що позивачка не скористалася своїм правом на користування автомобілем та безпідставно звернулася з позовом. Зазначає, що під час розгляду справи остання не заперечувала, що перешкод у користуванні автомобілем у неї немає. Зазначає, що не заперечує право позивачки на користування автомобілем, а відтак позов є передчасним. Вважає помилковим висновок суду, що він має змогу виплатити позивачці компенсацію, оскільки при розгляді справи суд не врахував, що з вказаної суми доходів він одноособово утримує майно належне йому та позивачці, а також непрацездатну матір та племінницю, яка виховується без батька. Крім того, звертає увагу, що заробітна плата виплачується з затримкою в 2-3 місяці, а відтак довідки наявні в матеріалах справи не відповідають фактичним обставинам справи. Суд не врахував, що з отриманих доходів він повинен забезпечувати свою жижттєдіяльність, а відтак після всіх наведених обставин його середньомісячний дохід не перевищує 10000 грн., що не дозволить йому сплатити компенсацію в сумі 260167,00 грн. Враховуючи наведене, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги відповідача ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно приписів статті 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Матеріалами справи та судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.08.1997 року по 21.01.2014 року.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 20.12.2013 року шлюб між ними розірвано (а.с.16).

Спірний автомобіль марки VOLKSWAGEN TIGUAN 2011 року випуску д.н.з. ВС 78-85, був придбаний на підставі договору купівлі-продажу автомобіля від 18.07.2012 року, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «Порше Мобіліті» ( а.с.5-6).

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 24.03.2015 року частково змінено рішення Апеляційного суду Львівської області від 23.06.2015 року та визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 право по ? ідеальної частки спірного автомобіля із залишенням автомобіля у їх спільній частковій власності.

Згідно із Висновком судової авто товарознавчої експертизи № 4355 від 25.04.2016 року ринкова вартість автомобіля VOLKSWAGEN TIGUAN 2.0 TSI 4 Motion, ідентифікаційний номер WVGZZZ5NZCW031977, реєстраційний номер НОМЕР_3 на час завершення експертизи 25.04.2016 року з урахуванням його стану, визначеного при обстеженні 26.01.2016 року становить 520334,00 грн.

Щодо оцінки автомашини та визначеної вартості у сторін по справі спору немає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дав належну оцінку спірним правовідносинам, які склалися між сторонами та прийшов до вірного висновку, посилаючись на вимоги ст.ст. 358, 364 ЦК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном відповідної матеріальної компенсації.

Згідно із ч.ч. 1,2 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим ( ч.2 ст.183 ЦК України) співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Відповідач ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції не заперечив можливості компенсації позивачці її частки у спільній частковій власності, однак посилався на відсутність у нього таких коштів, оскільки матеріально допомагає утримувати племінницю, допомагає матері-пенсіонерці. Зазначені пояснення та доводи апеляційної скарги в цій частині, колегія суддів не приймає до уваги та вважає безпідставними.

Погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, колегія суддів враховує, що виділ частки в натурі іншому співвласнику неможливий. Позивачка як співвласник спірного автомобіля не користується таким ні почергово з відповідачем, ні на невідкладні потреби. Навпаки, відповідач ОСОБА_4 створював перешкоди останній, відчуживши автомобіль, вживав заходи з метою скрити його наявність внаслідок чого позивачці ОСОБА_2 довелося прикладати додаткових зусиль з метою довести її право на спільно придбане майно. За користування автомобілем одноособово, позивачка не отримує від відповідача компенсації.

Враховуючи те, що відповідач має постійне місце роботи, отримує заробітну плату, отримує регресні виплати, суд вважає, що останній спроможний виплатити компенсацію за частку позивачки у спільному майні, а відтак вважає безпідставними доводи апеляційної скарги.

Позивачка ОСОБА_2 згідна на отримання компенсації за свою 1/2 частку автомашини в сумі 260 167,00 грн.

Відповідно до статті 308 ЦПК України Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що рішення суду відповідає вимогам ст.ст. 213, 314 ЦПК України, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в і д х л и т и .

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 14 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Ю.Р. Мікуш

Судді: А.В.Ніткевич

ОСОБА_8