Справа № 342/1262/16-ц
Провадження № 2-з/342/11/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Федів Л.М.

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.

розглянувши заяву про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та 1/6 частину квартири АДРЕСА_1,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову у справі №342/1262/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та 1/6 частину квартири АДРЕСА_1, в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 та заборонити її відчужувати.

Сторони в судове засідання не викликались.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до переконання, що в задоволенні даної заяви слід відмовити.

Частиною 1 статті 153 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосовувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову (ч.2 ст.151 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими повязано вирішення питання про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову заявник ОСОБА_1, стверджує, що слід вжити заходів до забезпечення позову, а саме: накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 та заборонити її відчужувати. У заяві ОСОБА_1 зазначає, що 14.12.2016 року йому стало відомо про намір відповідачки ОСОБА_2 продати вказану квартиру третім особам. Вважає, що відчуження вказаного майна може унеможливити виконання рішення по даній справі. Окрім цього такі дії ОСОБА_2 змусять його звертатись з таким самим позовом до нового власника, а якщо він в черговий раз відчужить вказане майно до наступного власника і так далі, що в результаті унеможливить або значно утруднить захист його права на спадкове майно.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У своїй заяві ОСОБА_1 крім своїх припущень не подає суду жодного доказу на підтвердження тих фактів, які ним викладено в заяві і не підтверджує жодним чином те, що не забезпечення позову, в такий спосіб як він зазначає, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність необхідних даних для забезпечення позову.

Одночасно суд роз'яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та 1/6 частину квартири АДРЕСА_1, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2, заборонивши її відчужувати.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п'яти днів з дня її отримання до апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд.

Суддя: Федів Л.М.