Номер провадження: 22-ц/785/5028/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Сватаненка В.І., Артеменка І.А.

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 30 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_4 про визначення особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням посилаючись на те, що вона є головним та єдиним наймачем АДРЕСА_1, особовий рахунок на вказану квартиру відкрито також на позивача, що підтверджено довідкою № 2246 про склад сімї та реєстрації від 30.11.2015 року, виданою відокремленим структурним підрозділом дистанції колії №22 ст. Одеса-Сортувальна Одеської залізниці.

Крім позивача у даній квартирі зареєстровані її родичі: син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, онучка - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, онук - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 та її невістка - відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

08 вересня 2014 року Суворовським районним судом м. Одеси шлюб між сином позивача ОСОБА_6 та відповідачем ОСОБА_4 було розірвано, про що свідчить рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2014 року.

З того часу ОСОБА_4 вже майже півтора року в АДРЕСА_1 не проживає та в даній квартирі не зявляється, жодних речей відповідача у квартирі не залишилось. Всі комунальні послуги за квартиру та всі інші платежі постійно оплачує позивач самостійно. ОСОБА_3 також зазначила, що всі замки на вхідних дверях заміні не підлягали, отже відповідач завжди мала вільний вхід до житла.

Фактично відповідач не тільки не приймає ніякої участі в утриманні даного житла, але й не користується ним більше шести місяців, про що свідчить акт про це проживання особи в жилому приміщенні за підписами сусідів від 30.11.2015 р., завірений відокремленим структурним підрозділом дистанції колії №22 ст. Одеса-Сортувальна Одеської залізниці.

Позивач вважає, що не проживаючи на спірній жилій площі, не маючи ніякого відношення до неї, не несучи ніяких витрат на утримання жилої площі, відповідач ОСОБА_4 втратила право користування нею, у звязку із чим звернулася із позовом до суду.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 30 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено, визнано ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, такою, що втратила право користування житловим приміщенням в АДРЕСА_2.

Після набрання законної сили цього рішення, судове рішення є підставою для зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, за адресою: АДРЕСА_3.

Вважаючи рішення суду незаконним ОСОБА_2 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 30 березня 2016 року та залишити заяву без розгляду.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є головним та єдиним наймачем квартири АДРЕСА_4, особовий рахунок на вказану квартиру відкрито також на позивача, що підтверджується довідкою №2246 про склад сімї та реєстрації від 30.11.2015 року, виданою відокремленим структурним підрозділом дистанції колії №22 ст. Одеса-Сортувальна Одеської залізниці.

Крім позивача у даній квартирі зареєстровані її родичі: син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, онучка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, онук ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 та її невістка - відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

08 вересня 2014 року Суворовським районним судом м. Одеси шлюб між сином позивача ОСОБА_6 та відповідачем ОСОБА_4 було розірвано, про що свідчить рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2014 року.

Відповідач по справі, ОСОБА_4 на спірній жилій площі в квартирі за адресою: АДРЕСА_3, не проживає з моменту розірвання шлюбу, тобто з 08 вересня 2014 року. Ніякі витрати на утримання квартири вона не несе.

Фактично відповідач не тільки не приймає ніякої участі в утриманні даного житла, але й не користується ним більше шести місяців, про що свідчить акт про це проживання особи в жилому приміщенні за підписами сусідів від 30.11.2015р., завірений відокремленим структурним підрозділом дистанції колії №22 ст. Одеса-Сортувальна Одеської залізниці.

За змістом ст.ст. 71, 72 ЖК України в разі відсутності особи за місцем проживання (реєстрації) понад шість місяців без поважних причин вона може бути позбавлена права користування цим приміщенням в судовому порядку.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий дім, квартира, інше приміщення, придатне для проживання у ньому (гуртожиток, готель та ін.) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до положень ч.1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача та членів його сім,ї за ним зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частини четвертої ст. 71 цього кодексу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 167 ЖК України наймач, який вибув з жилого приміщення на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, втрачає право на користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Відповідно до Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" - громадянин України, а також іноземець чи особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язанні протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

На підставі вищезазначеного, суд обгрунтовано дійшов висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, визнавши ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, такою, що втратила право користування жилим приміщенням у квартирі, котра розташована за адресою: АДРЕСА_3.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив обставини у справі, надані докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання автора апеляційної скарги на порушення судом прав відповідача, складні матеріально-побутові умови відповідача, вкладання особистих коштів відповідачем у проведення ремонту житла, як на підстави для скасування оскаржуваного рішення є необґрунтованими, оскільки спростовані дослідженими обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 30 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: В.І. Сватаненко

ОСОБА_9