У х в а л а

іменем україни

21 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., ВисоцькоїВ.С., Гримич М.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Енгельса про визнання договору оренди землі розірваним, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Луганської області від 13 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 25 грудня 2009 року йому належить земельна ділянка площею 6,5548 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кам'янської сільської ради Новопсковського району Луганської області.

Зазначав, що 01 січня 2013 року між ним та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю імені Енгельса (далі - СТОВ ім. Енгельса) укладено договір оренди строком на 10 років, предметом якого є зазначена вище земельна ділянка.

У зв'язку з необхідністю ведення особистого сільськогосподарського виробництва, що зумовлює використання cпірної земельної ділянки, 23 лютого 2016 року він направив на адресу відповідача заяву про розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку, проте відповідач відмовив у поверненні належної йому земельної ділянки.

Посилаючись на те, що ним були дотримані усі умови щодо процедури розірвання договору оренди землі, позивач, із урахуванням уточнень позовних вимог, просив визнати розірваним з 29 лютого 2016 року договір оренди землі від 01 січня 2013 року.

Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 22 квітня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано розірваним договір оренди земельної ділянки, укладений 01 січня 2013 року між ОСОБА_4 та СТОВ ім. Енгельса, предметом якого земельна ділянка площею 6,6548 га.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 13 липня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасуватиоскаржуване рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, правильно виходив з того, що обраний позивачем спосіб судового захисту не є ефективним, оскільки не відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням, тоді як належним способом захисту є розірвання договору оренди землі, як це передбачено умовами договору оренди землі від 01 січня 2013 року.

З огляду на невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, стосовно зазначеної вище вимоги, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Луганської області від 13 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

В.С. Висоцька

М.К. Гримич