Справа № 522/8251/16-ц
Провадження № 2/522/5457/16
25 жовтня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді Кравчук Т.С.,
при секретарі Антонецькому С.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТДВ «Страхове товариство» Домінанта», ОСОБА_2 «Страхова група» ТАС», третя особа: ОСОБА_3, про стягнення страхового відшкодування , матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП,
У судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити.
У судове засідання представник відповідача ТДВ «Страхове товариство» Домінанта» не зявився, сповіщався неодноразово про час розгляду справи, причини неявки не повідомив.
У судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 «Страхова група» ТАС» не зявився, сповіщався неодноразово про час розгляду справи, причини неявки не повідомив.
Третя особа у судове засідання не зявилася, сповіщалася належним чином.
Суд, вивчивши матеріли справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Суд вважає за необхідне зазначити, що розгляд і вирішення справ в судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1-3 ст.10 ЦПК України).
У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
При цьому згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що 03.07.2015р. о 02 год. 00 хв., водій ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом марки "ТАТА LТР 613, р/номер НОМЕР_2, на території пляжу Ланжерон в Приморському районі міста Одеси, порушуючи Правила дорожнього руху завдав значні механічні пошкодження транспортному засобу марки «Mitsubishi Lancer» р/номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4.
На виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність водія ТЗ "ТАТА LTP 613, р/номер НОМЕР_2 на момент ДТП (03.07.2015р.) була застрахована в ТДВ «СТ «Домінанта» (надалі - Відповідач 1) за полісом № АІ/4717377.
Відповідно до ч. 2 ст.8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
На виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон № 1961 ), Позивач подав письмове повідомлення на адресу Відповідача 1 про настання ДТП, а також 21.08.2015 року була подана заява про страхове відшкодування із повним пакетом документів
Після цього, Відповідачем 1 на виконання вимог п. 34.2 Закону № 1961, 31.03.2015р. було організовано проведення огляду пошкодженого автомобілю Позивача. Інформація щодо залучених Страховою компанією (Відповідачем 1) експертів/оцінщиків, результатів експертизи, розрахунку суми страхового відшкодування Позивачу до теперішнього часу не відома.
При цьому, після неодноразових звернень до Страхової компанії (Відповідача І) щодо отримання копій експертизи із визначенням вартості завданої ТЗ шкоди, отримання інформації щодо розрахунку суми страхового відшкодування, Позивачу було повідомлено листом № 3909 від 02.12.2015р. про відмову у виплаті страхового відшкодування у звязку з тим, що автомобіль ТЗ "ТАТА LTP 613, р/номер НОМЕР_2 перебував у нерухомому стані.
Відповідно до ст.37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставам для відмови у виплаті страхового відшкодування, а саме:
37.1.1. навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов'язані з виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров'я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону;
37.1.2. вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону);
37.1.3. невиконання потерпілим або іншою особою, яка мас право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди;
37.1.4. неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди;
При цьому, посилання Відповідача 1 на ст. 32.1 вищевказаного Закону є невірним, оскільки законодавець у даній нормі мав на увазі шкоду, за спричинення якої не виникає цивільно-правова відповідальність, а виникає інша відповідальність: дисциплінарна, кримінальна, адміністративна та інші.
Тому, у даному випадку - ДТП виникла саме цивільно-правова відповідальність водія ТЗ "ТАТА LTP 613, р/номер НОМЕР_2, яка на момент ДТП (03.07.2015р.) була застрахована в ТДВ «СТ «Домінанта» за полісом № А1/4717377.
Відповідно до частини 2 ст. 36 Закону України № 1961 -IV Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
При цьому, Страхова компанія «Домінанта» допустила прострочення грошового зобовязання, а тому бездіяльність Відповідача 1 призвела до порушення зобовязання (ст. 610 ЦК України), і з 21.11.2015 року Відповідач 1 вважається таким, що прострочив виконання зобов'язань (ст. 612 ЦК України), тому є підстави для застосування встановленої законом відповідальності, а саме: сплати пені, сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення (ст. 625 ЦК України), сплати 3% річних від простроченої суми.
Відповідно до положень п. 36.5 ст. 36 Закону України № 1961-IV: «за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня».
Загальна сума нені за період 21.11.2015 - 18.10.2016р. становить 17 402,74 грн.
Загальна сума збитків з урахуванням встановленого індексу інфляції за період 21.11.2015- 18.10.2016р. становить 3 577,78 грн.
Загальна сума 3% річних за користування грошовими коштами за період 21.11.2015 18.10.2016р. становить 1 368,49 грн.
03.11.2014 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» та Позивачем був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту (за програмою «Правильне КАСКО» № А 411250 (надалі за текстом - «Договір»), за яким Позивач застрахував належний йому автомобіль Mitsubishi Lancer, державний номер НОМЕР_3 (надалі за текстом - «Застрахований ТЗ»).
Відповідно до умов Договору Відповідач 2, як Страховик, брав на себе зобовязання відшкодовувати Позивачу, як страхувальнику, в межах страхової суми, прямі збитки, що виникли протягом строку дії Договору внаслідок настання страхових випадків визначених Договором. Згідно з пунктом 2 Договору загальна страхова сума за Договором (ліміт відповідальності Страховика) визначена у розмірі 155 150,00 грн.
03.07.2015р. сталася подія, передбачена пунктами 3.1. Договору, як страховий випадок, а саме ДТП, внаслідок якого був пошкоджений ОСОБА_5
Згідно із умовами Договору, Позивачем були виконані усі дії, які повинен здійснити страхувальник при настанні страхового випадку, у тому числі була надана письмова Заява про подію за формою, встановленою страховиком із визначенням всіх обставин події.
Після цього, Відповідачем 2 (СГ «ТАС») на виконання умов Договору, 20.07.2015р. було організовано проведення огляду пошкодженого автомобіля Позивача у СПД ОСОБА_6, відповідно до якої була визначена вартість матеріального збитку.
У лютому 2016 року від СГ «ТАС» надійшов лист щодо відмови у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на Довідку № 1174 від 11.08.2015 ТОВ «Укравтоекспертиза», в якій визначається вартість ТЗ у пошкодженому стані (172500,00 грн.), тому позивачу і було відмовлено у виплаті відшкодування, оскільки вартість пошкодженого автомобілю перевищує страхову суму за Договором.
Суд, не погоджується з таким висновком, оскільки зазначені в листі розрахунки та звіти інших експертів не можуть братися до уваги, оскільки огляд проводив лише СПД ОСОБА_7, а не працівники ТОВ «Укравтоекспертиза».
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу належать до судових витрат.
Відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
Позивач доказів надання йому правової допомоги та відповідної оплати за цю допомогу, звіту про надання правової допомоги згідно положень Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», суду не надав, а відтак стягнення заявлених судових витрат на правову допомогу задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд,
В задоволенні іншої часини позову відмовити.
Рішення суду може бути переглянуто за заявою відповідача, якій не приймав участі при розгляді справи, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: 25.10.2016