Справа 237/1540/14-ц
Номер провадження 2/237/106/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29.07.16 м. Курахове

Мар'їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Ліпчанського С.М.,

при секретарі - Бахтіяровій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Курахове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначив, що 01.11.2013 року відповідач керував автомобілем Daewoo Nexia, номерний знак НОМЕР_1, порушив п. 13.1 ПДР України та здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ-2109060, номерний знак НОМЕР_2, який керував позивач. В наслідок пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ "Альфа Страхування", яка частково виплатила страхове відшкодування у розмірі 11 159 грн. Загальна вартість відновлювального ремонту склала 14 590 грн. Різницю у розмірі 3 431,80 грн. відповідач добровільно відмовляється відшкодувати. В наслідок пригоди в нього порушився нормальний ритм життя, він став роздратований. Вважає, що відповідач спричинив йому моральну шкоду,яку оцінює у 5 000 грн. На підставі цього просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 3 431,80 грн. та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн., а також судові витрати.

В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення.

Представник ПрАТ "Альфа Страхування" в судове засідання не з'явився, надав суду письмові пояснення, в яких погодився із позовними вимогами.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного.

Постановою Ленінського районного суду м. Донецька від 11.12.2013 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді 340 грн. штрафу.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження від 15.11.2013 року розмір страхового відшкодування автомобіля ВАЗ-2109060, номерний знак НОМЕР_2, складає 14 590,80 грн.

Згідно повідомлення ПрАТ "Альфа Страхування" позивачу 12.02.2014 року системою "Аваль-Експрес" буде перераховане страхове відшкодування у розмірі 11 159,00 грн. та повідомлено, що із загального розміру страхового відшкодування відрахована франшиза у розмірі 1 000 грн. та тимчасово утримана сума ПДВ у розмірі 2 431,80 грн., яка буде перерахована після надання актів виконаних робіт та чеків про сплату ремонту автомобіля на СТО, що є платником ПДВ.

Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

У відповідності до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володільця небезпечного об'єкта буде зобов'язано відшкодувати шкоду незалежно від вини цієї особи. Перед потерпілим несуть однаковий обов'язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об'єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. Дані висновки підтверджуються і роз'ясненнями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди».

Відповідно до статті 1194 ЦК та п. 16 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/3723679 страхована сума у страхувальника ОСОБА_2 складає 50 000 грн. за заподіяння шкоди майну та франшиза становить 1 000 грн.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, розмір моральних страждань визначається з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача чи інших обставин. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При визначенні розміру моральної шкоди, спричиненої позивачеві, суд виходить із вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, характеру правопорушення та вимог розумності і справедливості і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

Таким чином суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення матеріальної шкоди з відповідача є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню, оскільки сума 3 431,80 грн. становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою .

Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позивних вимог.

В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 213-218, 224-225 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3, на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 3 431 (три тисячі чотириста тридцять одна) грн. 80 коп. та моральну шкоду у розмірі 5 000 (п'ять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3, на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 29.07.2016