Провадження № 22-ц/780/4001/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 28 07.07.2016
УХВАЛА

Іменем України

07 липня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Лащенка В.Д.,

суддів: Кулішенка Ю.М., Сушко Л. П.,

за участю секретаря: Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання бездіяльності та непрофесійності захисника, що призвело до тяжких наслідків,

встановила:

В липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 про визнання бездіяльності та непрофесійності захисника, що призвело до тяжких наслідків.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в провадженні Бориспільського міськрайонного суду перебувала кримінальна справа за обвинуваченням його у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.6, п.12, п.13 ч.2 ст.115 КК України.

ОСОБА_3 є адвокатом, він здійснював захист позивача в цій кримінальній справі. Відповідач ухилився від виконання своїх професійних обовязків. Це призвело до того, що ОСОБА_2 був засуджений до довічного позбавлення волі. Тому позивач просить суд визнати бездіяльність та непрофесійність відповідача, що призвело до безпідставного засудження його до довічного позбавлення волі.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання бездіяльності та непрофесійності захисника, що призвело до тяжких наслідків, було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права просить рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2016 року скасувати та ухвалити нове, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що в провадженні Бориспільського міськрайонного суду перебувала кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.6, п.12, п.13 ч.2 ст.115 КК України.

ОСОБА_3 є адвокатом, що здійснював захист позивача в цій кримінальній справі. Вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні вказаних злочинів, йому призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до ч.2 ст.11 Правил адвокатської етики, затверджених 17 листопада 2012 року на установчому зїзді адвокатів України, адвокат зобовязаний надавати правову допомогу клієнтам, здійснювати їх захист та представництво компетентно і добросовісно, що передбачає знання відповідних норм права, наявність необхідного досвіду їх застосу-вання, доскональність в урахуванні всіх обставин, що стосуються доручення клієнта та можливих правових наслідків його виконання, ретельну підготовку до виконання доручення.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України позивач зобовязаний довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_2 посилається на протоколи судових засідань кримінального провадження. Проте в матеріалах цивільної справи відсутня інформація про те, що ОСОБА_3 здійснював захист позивача некомпетентно або недобросовісно. В матеріалах цивільної справи відсутні також інші докази на підтвердження цієї обставини.

Крім того, як вбачається з ч.1 ст.50 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», перевірка добросовісності адвоката та визначення його рівня фахової підготовки відноситься до повноважень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, а не суду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно і всебічно зясовано обставини справи, на які посилаються сторони та винесено законне і обґрунтоване рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги щодо неповного зясування судом першої інстанції обставин справи та виходу суду першої інстанції за межі своїх повноважень при ухваленні рішення не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді