Справа № 383/1069/16-ц
Номер провадження 2/383/522/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2016 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Бевз О.Ю.,

при секретарі Могиленко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець в залі судових засідань Бобринецького районного суду цивільну справу №383/1069/16-ц за позовом ОСОБА_1 лікарні №3 до ОСОБА_2 про стягнення витрат закладу охорони здоровя на лікування потерпілого від злочину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 лікарня №3 в Миколаївській області звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення витрат закладу охорони здоровя на лікування потерпілого від злочину на суму 4876 грн. 74 коп.В обґрунтування позову зазначив, що вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 22.02.2016 року у справі №469/36/16-к ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме, що останній 30 серпня 2015 року близько 01.45 год. в темний час доби, керуючи належним йому технічно справним автомобілем ЗАЗ-110307, реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись зі швидкістю 50 км/год. по сухій асфальтованій проїзній частині авто дороги М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» (81км.+500м.), що проходить через населений пункт с. Красне Березанського району Миколаївської області, з боку м. Миколаєва в напрямку до м. Одеса, маючи обєктивну можливість завчасно бачити пішохода на дорозі, в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України своєчасно не вжив заходів до зменшення швидкості свого транспортного засобу аж до повної його зупинки, хоча обєктивно міг і зобовязаний був це зробити, внаслідок чого передньою частиною автомобіля допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3, який переходив проїжджу частину зліва направо по ходу руху автомобіля під керуванням ОСОБА_2

У результаті ДТП пішохід ОСОБА_3 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому обох кісток правої голені, саден в області правого ліктьового суглобу. Із отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні міської лікарні №3 м. Миколаєва з 02.09.2015 р. по 18.09.2015 р. Згідно довідки вартості лікування ОСОБА_3 склала 4876,74 грн. Зазначена шкода спричинена неправомірними діями ОСОБА_2, з його вини та перебуває з ними у причинному звязку, що встановлено обвинувальним вироком, а тому дані витрати підлягають бути відшкодованими відповідачем.

В судове засідання позивач головний лікар ОСОБА_4 не зявився, але надав клопотання з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові та попросив задовольнити його.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, але надав суду заяву згідно якої позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення прокурора та відповідача, дослідивши матеріали справи, виходячи з їх належності та допустимості наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Як встановлено по справі, вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 22.02.2016 року у справі №383/1069/16-к ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченного ч.2 ст. 286 КК України.

Встановлено, що у звязку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні міської лікарні №3 м. Миколаєва в період 02.09.2015р. по 18.09.2015р. (16 ліжко/днів) та згідно довідки від 02.12.2015 року, затрати на лікування хворого ОСОБА_3 склала 4 876,74 грн.

Згідно положень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат № 11 від 07.07.1995 року, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року.

Порядком обчислення розміру фактичних витрат охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", визначено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я.

Відповідно до роз»яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат № 11 від 07.07.1995 року, Відшкодуванню підлягають тільки кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого в лікарні, госпіталі, диспансері чи в іншому стаціонарному лікувальному закладі. Всі інші витрати (наприклад, пов'язані з наданням потерпілому швидкої або невідкладної медичної допомоги, на амбулаторне лікування тощо) не відшкодовуються.Відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв'язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування.

За таких обставин, враховуючи, що дослідженими в ході судового розгляду матеріалами підтверджується, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 286 КК України, в результаті вчинення якого ОСОБА_3 заподіяно тілесні ушкодження, що потягло за собою необхідність його стаціонарного лікування, витрати на яке становлять 4876 грн. 74 коп., суд приходить до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими і позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи наведене з ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути 1378,00 грн. судового збору.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат № 11 від 07.07.1995 року, Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року, ст. ст. 1206 ЦК України, ст. ст.10, 11, 57, 60, 179, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 лікарні №3 м. Миколаїв - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь міської лікарні №3 м. Миколаїв (, МФО 826013, р/р 4448 ГУДКСУ в Миколаївській області) завдану матеріальну шкоду у сумі 4876 грн. 74 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Кіровоградської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Бобринецький районний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Ю. Бевз