Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2016 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Сарай А.І.

при секретарі Струтинська Н.Ю.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог служба у справах дітей виконавчого комітету Ужгородської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог служба у справах дітей виконавчого комітету Ужгородської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

Позов мотивує тим, що 9 жовтня 2004 року між ним та відповідачкою ОСОБА_3 було укладено шлюб. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки вони втратили один до одного почуття поваги та любові, крім того вони люди різних характерів та поглядів на життя. З червня 2015 року відповідачка покинула їх з дітьми, переїхавши проживати окремо. При цьому, відповідачка на даний час не приділяє достатньої уваги дітям та не цікавиться їх життям. Вважає, що на даний час примирення між ним та відповідачкою неможливе. Оскільки, подальше їхнє спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б його інтересам та інтересам дітей, просить розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою. Після припинення шлюбних відносин, він самостійно належним чином виконує свої батьківські обовязки по вихованню та утриманню дітей, які залишися постійно проживати з ним. Він усвідомлює свою особисту відповідальність за виховання та піклування про ОСОБА_5 та ОСОБА_3, створення для них належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоровя, духовного та розумового розвитку. Він належним чином дбає про здоровя дітей і, вразі необхідності, відвідує лікарів. Через хворобу їхні діти потребують особливого догляду, дотримання певного режиму харчування та рухового режиму. У звязку з чим, він приділяє їхньому здоровю особливу увагу і дотримуюсь встановлених лікарями вимог. При цьому, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не можуть проживати з матірю, оскільки вона не достатньо турбується про здоровя дітей. Крім того, відповідачка не займається виховання дітей, не приділяє достатньої уваги їхньому навчанню. ОСОБА_3 він регулярно цікавиться досягненнями дітей, приводить і забираю їх із садка та школи. Він має роботу, самостійний дохід і постійне місце проживання. Спиртними напоями не зловживає, проживає у комфортабельному будинку, де створені всі умови для проживання, виховання та утримання дітей. Відтак, вважає, що їхні діти і надалі мають проживати з ним, а тому просить визначити місце проживання дітей з ним.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали посилаючись на викладені в позовній заяві обставини і просять позов задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю.

Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Ужгородської міської ради в судове засіданні не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю виходячи з наступного.

Згідно ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сімєю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обовязків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обовязків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя.

За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України, під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що 9 жовтня 2004 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 572.

Від даного шлюбу мають двоє дітей сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачем.

Подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що з червня 2015 року вони сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка позов визнала.

Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони остаточно втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного, їхня сімя розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін.

Відповідачка також не заперечує щоб діти залишалася проживати з позивачем.

За правилами ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, та не порушує прав, свобод чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, оскільки визнання відповідачкою позову не суперечить закону та інтересам інших осіб, син ОСОБА_4 та донька ОСОБА_6 проживають з позивачем та перебувають на його утриманні, а спору про їх подальше місце проживання не виникає, місце проживання дітей слід визначити з батьком ОСОБА_1

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивача судові витрати у сумі 1102.4 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 21, 24, 25, 56, 105, 110, 112 СК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб зареєстрований 9 жовтня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 572 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвати.

Визначити місце проживання дітей сторін сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, із батьком ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1102 (одну тисячу сто дві) гривні 40 копійок сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча Сарай А.І.