Справа № 216/5563/15-ц
Провадження № 2/216/344/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2016 м.Кривий Ріг

Дніпропетровська область

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Онопченка Ю.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Манелюк А.Є.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про відшкодування майнової та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, зазначаючи, що 09 грудня 2014 року о 09 годині 20 хвилин відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на перехресті вул. Каховська - вул. Джека Лондона в м. Кривому Розі Дніпропетровської області був неуважним під час повороту ліворуч, не переконався в безпеці маневру, не врахував дорожню обстановку й не надав перевагу в русі, у результаті чого допустив зіткнення з належним йому автомобілем Опель, державний реєстраційний номер НОМЕР_2. Унаслідок ДТП його автомобіль зазнав механічних пошкоджень, у звязку з чим йому було завдано майнової та моральної шкоди. Згідно із актом автотоварознавчого дослідження № 01/012 від 08 січня 2015 року сума завданої матеріальної шкоди становить 57 572 грн. 14 коп. Автомобіль ОСОБА_2 було застраховано в публічному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (далі ПАТ «УСК «Гарант-Авто»), яке, на його думку, порушуючи вимоги законодавства, умови договору страхування та строки на отримання страхової виплати, до цього часу йому відшкодування завданої шкоди не провело. Також він вважає, що з вини відповідача ОСОБА_2 йому було завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 10 000 грн., виходячи з того, що з вини ОСОБА_2 належне йому майно зазнало пошкоджень, він був змушений змінити на деякий час повністю свій образ життя через відсутність автомобіля, у звязку з чим сильно хвилювався та страждав. Відповідач ПАТ «УСК «Гарант-Авто» виплату йому страхового відшкодування не провело, тому він не мав змоги навіть частково відновити свої порушені права.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідачів солідарно завдану майнову шкоду в розмірі 57 572 грн. 14 коп. і судові витрати, а також стягнути з ОСОБА_2 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

У судовому засіданні відповідач та його представник ОСОБА_3 позовні вимоги визнали частково, пояснивши, що згодні на відшкодування матеріальної шкоди згідно з висновком судового експерта ОСОБА_5 від 27 травня 2016 року № 93/16 в розмірі 18 709 грн. 88 коп. та 500 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, відповідача та його представника ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником автомобіля Опель, державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

09 грудня 2014 року о 09 годині 20 хвилин відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на перехресті вул. Каховська - вул. Джека Лондона в м. Кривому Розі Дніпропетровської області був неуважним під час повороту ліворуч, не переконався в безпеці маневру, не врахував дорожнью обстановку й не надав перевагу в русі, у результаті чого допустив зіткнення з належним позивачеві автомобілем Опель, державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рога Дніпропетровської області від 14 січня 2015 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення.

ОСОБА_2 указану постанову суду не оскаржив, а під час розгляду адміністративного матеріалу в судовому засіданні останній свою вину визнав повністю.

На виконання вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована відповідачем ПАТ «УСК «Гарант-Авто» (поліс обовязкого страхування № АС/8665623).

Згідно із висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 27 травня 2016 року № 93/16 сума матеріального збитку, завданого позивачеві внаслідок пошкодження автомобіля, складає 18 709 грн. 88 коп.

10 грудня 2014 року позивачем було направлено відповідачеві ПАТ «УСК «Гарант-Авто» заяву про виплату страхового відшкодування.

Однак це звернення позивача страхова компанія проігнорувала та на даний момент виплату страхового відшкодування не здійснила.

Частиною 2 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, зокрема, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобовязаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо у звязку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Разом із тим відповідачем не було прийнято жодного із передбачених вказаним законом рішення, хоча позивачем йому було надано всі необхідні документи.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 про відшкодування завданої майнової шкоди є законними та достатньо обґрунтованими, тому їх слід задовольнити частково з урахуванням висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 27 травня 2016 року № 93/16 і думки сторін у справі.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди необхідно зазначити наступне.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема,у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування.

У пунктах 1, 3, 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розяснено, що необхідно звернути увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, повязаних з відшкодуванням такої шкоди. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у звязку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

У позовній заяві ОСОБА_4 зазначив, що з вини відповідача ОСОБА_2 йому було завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 10 000 грн., виходячи з того, що з вини ОСОБА_2 належне йому майно зазнало пошкоджень, він був змушений змінити на деякий час повністю свій образ життя через відсутність автомобіля, у звязку з чим він сильно хвилювався та страждав. Відповідач ПАТ «УСК «Гарант-Авто» виплату йому страхового відшкодування не провело, тому він не мав змоги навіть частково відновити свої порушені права.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що діями та бездіяльністю ОСОБА_2 позивачеві дійсно було завдано моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, яких позивач зазнав у звязку із пошкодженням його майна та не відшкодуванням йому своєчасно завданої майнової шкоди. Разом з тим, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що достатнім та необхідним розміром відшкодування позивачеві моральної шкоди буде стягнення з ОСОБА_2 500 грн.

При цьому судом враховано, що представник відповідача ПАТ «УСК «Гарант-Авто» у судове засідання жодного разу не зявився, хоча неодноразово повідомлявся про розгляд справи, та відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не скористався правом і не довів суду правомірність своїх дій.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 675 грн. 72 коп. і витрати на проведення експертизи в розмірі 2 500 грн., а всього 3 175 грн. 72 коп., тобто по 1 587 грн. 86 коп. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 23, 525, 526, 979 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, 18 709 (вісімнадцять тисяч сімсот девять) грн. 88 коп. на відшкодування майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, 500 (пятсот) грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, судові витрати в розмірі 3 175 грн. 72 коп., тобто по 1 587 грн. 86 коп. з кожного.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення суду, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.В. Онопченко

Повне рішення складено 11 листопада 2016 року.