Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду із заявою та просить встановити факт проживання її, ОСОБА_1, однією сім'єю з ОСОБА_3 з 2003 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року та з ОСОБА_4 з 2003 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2

При цьому посилається на те, що вона, ОСОБА_1, та її мати ОСОБА_4, були знайомі з ОСОБА_3, його батьками, тому що їх сім'ї мешкали у одному будинку ще з війни. Коли захворіла мати ОСОБА_3, мати заявниці ОСОБА_4 перейшла жити до них, надаючи допомогу по догляду за хворою. Після її смерті, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, стали жити як чоловік та жінка. Згодом ОСОБА_3 в присутності заявниці зробив пропозицію її матері ОСОБА_4 оформити їх стосунки, проте мати соромилась реєструвати шлюб, оскільки була старша за нього, та була знайома з його колишньою дружиною ОСОБА_2 зацікавленою особою по справі, яка пішла від ОСОБА_3 десь у 90 х роках, проте її статус на сьогодні заявниці не відомий.

Заявниця вказує, що приблизно в 2003 році вони фактично стали проживати всі разом однією сім'єю, згодом за сімейних обставин, заявниця пішла з дому та перейшла жити до матері, у квартиру ОСОБА_3, стали вести спільне господарство, мали єдиний спільний бюджет, піклувалися один за одного, разом їздили до с. Анатоліївка, Миколаївської області на батьківщину матері ОСОБА_3, відвідували могили його померлих діда та бабці, зустрічалися та гостювали з родичами. В 2007 стан здоров'я ОСОБА_3 погіршився, хвороба ОСОБА_3 прогресувала: запалювання трійчастого нерву, біль в зубах, головна біль, його супроводжувала постійна слабкість, хвороба вплинула на свободу рухів всієї правої сторони, боляче було ковтати, приймати їжу, ОСОБА_3 періодично, в залежності від самопочуття, то намагався працювати, то впадав в депресію, боявся залишатися на одинці, все частіше говорив про смерть.

Заявниця вказує, що вони підтримували його морально, підшукували різноманітні статті про вилікуваних людей з аналогічною хворобою, приводили приклади перемоги над хворобою людей, що не губили надії, тощо. З 2007 року ОСОБА_3 проходив у гематологічному відділенні ООКБ шість курсів хіміотерапії: з 25.07.07 р. по 31.07.07 р., з 05.09.07р. по 01.12.07р., з 01.10.07 р. по 11.10.07 р., з 23.10.07р. по 02.11.07р., з 22.11.07 р. по 01.12.07 р., з 17.12.07р. по 25.12.07р., що потребували значних витрат на препарати. Після огляду МСЕК 04.06.2008 р. ОСОБА_3 встановили 2 групу інвалідності безстроково.

Також заявниця зазначає, що вона та мати стали інтенсивно лікувати ОСОБА_3 ще й нетрадиційними методами, стан його значно поліпшився, вони продали старе авто, додали грошей та у 2010 році купили новий автомобіль Шкода - Фабіа, який оформили на ОСОБА_3 Він сів за кермо, почав працювати, проживаючі разом, вони утримували житло, ремонтували дах, тощо. З цього часу по сьогодні заявниця стверджує, що вона особисто сплачує всі комунальні платежі.

Як вказує заявниця, останній рік життя у 2014р. ОСОБА_3 провів у болях та стражданнях, всі обов'язки з догляду за ним здійснювали вони з матір'ю, всі кошти витрачались на купівлю ліків, продуктів для лікарні, вони з матір'ю знаходились біля його ліжка, годували, купали, прали його речі, тощо. На початку вересня 2014 року ОСОБА_3 стало зовсім зле, ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер. Організацію і проведення похорону, поминального обіду зробили заявниця з матір'ю, оплата ритуальних послуг була зроблена заявницею.

Також заявниця вказує, що після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, що складається з 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 у якої вони мешкали разом, де зараз мешкає вона.

Мати заявниці, ОСОБА_4, після його смерті, будучи виснаженою та втомленою через зазначені обставини, перенесла інсульт, та ІНФОРМАЦІЯ_2 року вона померла. Весь час вона мала намір оформити правові відносини по спадщині, але хворіла, не встигла, хоча і зібрала довідки та сплатила судовий збір для звернення з позовом до суду, в квартирі залишилась заявниця. Зазначає, що вона, як особа що мешкала разом із спадкодавцем однією сім'єю більше ніж п'ять років, відповідно до ст. 1264 Цивільного кодексу України, є спадкоємцем за законом четвертої черги. Та вони з матір'ю ОСОБА_4 мешкали однією сім'єю із спадкодавцем ОСОБА_3 з 2003 року та на час смерті проживали разом за адресою: АДРЕСА_1. Отже заявниця вказує, що вона фактично прийняла спадщину після ОСОБА_3, але через відсутність офіційного оформлення відносин між матір'ю та ОСОБА_3, отримати свідоцтво на право на спадщину не представляється можливим, що змусило заявницю звернутися до суду з даною заявою.

Заявниця в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за її відсутністю.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно до ч. 3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом із додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 яке видано 02 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 9963.

Після його смерті відкрилась спадщина, у тому числі, на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка належала померлому.

Відповідно до виписок з історії хвороби ОСОБА_3, з 2007 року ОСОБА_3 проходив у гематологічному відділенні ООКБ шість курсів хіміотерапії: з 25.07.2007 р. по 31.07.2007 р., з 05.09.2007 р. по 01.12.2007 р., з 01.10.2007 р. по 11.10.2007 р., з 23.10.2007 р. по 02.11.2007 р., з 22.11.2007 р. по 01.12.2007 р., з 17.12.2007 р. по 25.12.2007 р.

Як встановлено судом, 04.06.2008 р. ОСОБА_3 встановили 2 групу інвалідності безстроково, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК від 04.06.2008р.

Судом встановлено, що поховання ОСОБА_3 здійснила заявниця, що підтверджується договором - замовлення на організацію і проведення поховання, рахунком фактурою від 04.10.2014 р.

Відповідно до квитанцій про сплату комунальних платежів, за комунальні послуги по квартирі за адресою: АДРЕСА_2, здійснювала заявниця.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2 від «_21_»_06__ 2016 року.

Стаття 1264 Цивільного кодексу України визначає, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

За приписами ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», встановлено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В силу ч. 2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до вимог ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд встановлює факти, що мають юридичне значення, зокрема, факт проживання однією сім'єю. Тому, законодавець у ч. 2 згаданої норми зазначив, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Враховуючи положення ст. 3 Сімейного кодексу України та п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

До таких спадкоємців слід віднести тих осіб, які не пов'язані із спадкодавцем кровним спорідненням, не були його родичами, не знаходилися у шлюбі та інших осіб, які з певних причин проживали однією сім'єю.

При цьому, ст. 2 Сімейного кодексу України містить відкритий перелік осіб, які належать до членів сім'ї. Однак, поняття "проживання однією сім'єю" та "член сім'ї" не є тотожними. Особа може бути близьким родичем спадкодавця, тобто відноситися до членів сім'ї, проте не проживати з ним однією сім'єю.

Центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї.

При цьому важливою ознакою є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. До кола осіб, які можуть одержати право на спадкування за ст. 1264 Цивільного кодексу України відносяться й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть бути - також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов'язані спорідненням зі спадкодавцем.

Відповідно до ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу права на спадкування законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім'єю не менш п'ять років до часу відкриття спадщини.

Отже, спадкоємцями четвертої черги спадкування за законом є фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини та проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, судом встановлений факт проживання заявниці ОСОБА_1, однією сім'єю з ОСОБА_3 з 2003 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року та з ОСОБА_4 з 2003 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2

Керуючись ст.ст. 256 - 259 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 з ОСОБА_3 з 2003 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року та з ОСОБА_4 з 2003 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

26 грудня 2016 року