Справа № 297/2394/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого: Ільтьо І. І.,

при секретарі Куні О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Берегово цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Берегівська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в Берегівський районний суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява мотивована тим, що 28 серпня 2013 року померла його мати ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом від 16 серпня 2011 року, який посвідчений секретарем Свободянської сільської ради, на належне їй майно. При зверненні заявника до Берегівської державної нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, йому було відмовлено, у зв'язку з тим, що виявилися розбіжності у його правовстановлюючих документах. Так, в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 від 27.08.2013 року, прізвище та по батькові померлої матері зазначено як «ОСОБА_1» та «ОСОБА_1», що не співпадає із прізвищем та по батькові у свідоцтві про народження ОСОБА_1, серії НОМЕР_2 виданого 16 серпня 2016 року, де її зазначено як «ОСОБА_1» та «ОСОБА_1». Вказані розбіжності виключають достовірність доказу про родинні відносини між ним та матір'ю, оскільки це йому потрібно для оформлення спадщини після смерті матері.

Заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, однак подали спільну заяву в якій просять розглянути справу без їх присутності, заявлені вимоги підтримують та просять задовольнити їх в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Берегівська державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без їх участі.

Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які заявник посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає заяву задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Так, в свідоцтві про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 виданого 16 серпня 2016 року, прізвище та по батькові матері, зазначено як «ОСОБА_1» та «ОСОБА_1».

В той же час, відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 27.08.2013 року, прізвище та по батькові померлої зазначено як «ОСОБА_1» та «ОСОБА_1».

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2, є однією і тією самою особою, що підтверджується її особистими документами.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 197 ч.2, 234, 256 ч.2, 259 ЦПК України,

вирішив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що записи в свідоцтві про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 виданого 16 серпня 2016 року, де прізвище та по батькові у графі «мати», зазначено як «ОСОБА_1» та «ОСОБА_1» та свідоцтві про смерть НОМЕР_1 від 27.08.2013 року, де прізвище та по батькові померлої зазначено як «ОСОБА_1» та «ОСОБА_1», є записами про одну і ту ж особу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ільтьо І. І.