Справа № 137/1087/16-ц Провадження № 22-ц/772/2850/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 39Доповідач Сало Т. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі: головуючого Сала Т.Б., суддів: Марчук В.С., Шемети Т.М., секретар Агеєва Г.В., за участі: представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 01 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Дяковецької сільської ради, третя особа ОСОБА_5 про встановлення заповіту нікчемним, -

встановила:

У травні 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив встановити нікчемність заповіту, посвідченого секретарем виконкому Дяковецької сільської ради Літинського району Вінницької області ОСОБА_7 посвідченого 21.07.2014 року під № 60 від імені ОСОБА_8, яка померла 13.10.2014 року.

Позов мотивовано тим, що 13.10.2014 року померла ОСОБА_8, яка є матірю позивача. Після смерті матері позивач звернувся до Літинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Позивач вважає, що заповіт, складений ОСОБА_8 на ОСОБА_5 є нікчемним, оскільки він посвідчений з порушенням вимог законодавства.

Порушення полягають у тому, що його посвідчила секретар виконкому Дяковецької сільської ради, а виправлення у заповіт вчинено секретарем сільської ради, яка не мала повноважень на це. Крім цього, державна реєстрація заповітів у Спадковому реєстрі здійснюється в день вчинення нотаріальної дії, однак спірний заповіт було внесено до реєстру 19.11.2014 року, тобто майже через чотири місяці після смерті заповідача.

Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 01.08.2016 року позов задоволено. Визнано нікчемним заповіт, посвідчений 21.07.2014 року секретарем виконкому Дяковецької сільської ради, Літинського району Вінницької області, ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі під № 60, відповідно до якого ОСОБА_8 заповіла ОСОБА_5 земельну ділянку площею 2,7044 га кадастровий № :01:000:0513 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дяковецької сільської ради Літинського району Вінницької області.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, судом не враховано, що позивач знав про складений заповіт, оскільки заповіт складався в його присутності, а тому він пропустив строк позовної давності для звернення до суду з таким позовом; судом не враховано, що даним заповітом було погоджено, що ОСОБА_5 буде доглядати за померлою ОСОБА_8, а остання залишить їй у спадок вказану земельну ділянку; при ухваленні рішення суд вийшов за межі своїх повноважень при тлумаченні ст.. 215 ЦК України; крім того, судом не враховано, що заповіт укладено належним чином та відповідно до вимог законодавства.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, розглянувши матеріали цивільної справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.10.2014 року померла ОСОБА_8 (а.с. 8). Позивач - ОСОБА_6, є сином ОСОБА_8 (а.с. 7).

Заповітом, засвідченим 21.07.2014 року секретарем виконкому Дяковецької сільської ради Літинського району Вінницької області, ОСОБА_7, зареєстрованим в реєстрі під номером 60, заповідач ОСОБА_8 заповіла ОСОБА_5 земельну ділянку, площею 2,7044 га, кадастровий номер :01:000:0513 (а.с. 11).

Задовольнивши позов, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ряд порушень закону з боку секретаря виконавчого комітету сільської ради, яка посвідчила заповіт, стверджує про його нікчемність.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду, оскільки порушення порядку посвідчення заповіту та його реєстрації дійсно мали місце.

Відповідно до ч. 1 ст. 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Встановлено, що рішенням Дяковецької сільської ради Літинського району Вінницької області № 3 від 12 листопада 2010 року затверджено персональний склад виконавчого комітету, і секретарем виконкому обрано ОСОБА_7, яка, відповідно до рішення № 82 цього виконавчого комітету від 24.11.2010 року, є відповідальною особою, щодо вчинення нотаріальних дій у виконкомі сільської ради.

Відповідно до ч. 1ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Відповідно до ст. 1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Крім статті 1247 ЦК України, порядок посвідчення заповітів, в т.ч. вимоги до його форми, встановлений Порядком вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування (затверджений Наказом Мінюсту від 11.11.2011 № 3306/5) та Порядком державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі (затверджений Постановою КМУ від 11.05.2011 № 49).

В пункті 1.1. Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування вказано, що посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують заповіти.

В пункті 2.11 цього Порядку вказано, що посвідчення заповітів, здійснюються шляхом вчинення посвідчувальних написів на відповідних документах, які підписуються посадовою особою органу місцевого самоврядування і скріплюються гербовою печаткою відповідного органу місцевого самоврядування.

Посвідчувальний напис повинен бути написаний зрозуміло, чітко, без підчисток.

Дописки чи виправлення, зроблені у тексті посвідчувального напису, застерігаються посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчинила нотаріальну дію, після посвідчувального напису і скріплюються її підписом та печаткою органу місцевого самоврядування із зазначенням дати.

Встановлено, що посвідчувальний напис, вчинений секретарем виконкому Дяковецької сільської ради містить дописки, які вчинені рукописним текстом. Даний допис вчинений не секретарем виконкому сільської ради, а секретарем сільської ради, яка не уповноважена на вчинення таких дій.

Також не вказано дату, коли цей допис був зроблений. Представник Дяковецької сільської ради, ОСОБА_7, яка посвідчила заповіт, в судовому засіданні вказала, що даний допис був зроблений після смерті ОСОБА_8.

Також після смерті ОСОБА_8, та через три місяці після посвідчення заповіту, була проведена реєстрація у Спадковому реєстрі заповітів оспорюваного заповіту, і реєстрація відбулась 19.11.2014 року - після смерті заповідача (13.10.2014 року).

В пункті 10 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування зазначено, що відомості про посвідчення посадовими особами органів місцевого самоврядування заповітів підлягають обов'язковому внесенню до Спадкового реєстру у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 N 491 "Про затвердження Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі".

В пункті 8 Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі, посадові особи органів місцевого самоврядування вносять до Спадкового реєстру відомості про посвідчені заповіти шляхом подання Держінформ'юсту або його філіям заяв про реєстрацію.

Відповідно до п. 10 даного порядку, заяви про реєстрацію подаються (надсилаються) Реєстратору в день вчинення відповідної нотаріальної дії.

Представник Дяковецької сільської ради, ОСОБА_7, підтвердила факт реєстрації заповіту через три з половиною місяці після посвідчення заповіту, що на думку колегії суддів є неприпустимим.

Вказані порушення порядку посвідчення та реєстрації заповітів, які на думку колегії суддів є грубими та неприпустимими, підтверджують нікчемність даного заповіту.

Колегія суддів вважає, що позивач не пропустив строк звернення до суду з даним позовом, оскільки, початок перебігу трирічного строку позовної давності починається з моменту відкриття спадщини, тобто з дати смерті спадкодавця.

Інші мотиви апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, які є правильними.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та правильним.

Статтею 308 ЦПК України закріплено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Літинського районного суду Вінницької області від 01 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді : /підпис/ /підпис/

Згідно з оригіналом: