Номер провадження: 22-ц/785/5017/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Сватаненка В.І., Суворова В.О.

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2016 року про забезпечення позову по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Південний» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та Приватного підприємства «Копліон-Авто» про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2016 року ПАТ АБ «Південний» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ПП «Копліон-Авто» про стягнення заборгованості в розмірі 1500000,00 грн. за кредитним договором № В 27 2008г від 23.01.2008 року.

Одночасно позивачем до суду було надано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення на належне ОСОБА_2 та ОСОБА_4 нерухоме майно частки у праві власності на комплекс нежитлових будівель та споруд, розташованих за адресою: м. Одеса, пров. Аеропортовський, 6, буд. 2, та квартиру № 456, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. М. Говорова, 8 посилаючись на те, що відповідачі не виконують основне зобовязання, в наслідок чого виникла зазначена заборгованість, а тому за переконанням позивача є підстави вважати відповідачів такими, що ухилятимуться від виконання можливого рішення суду про задоволення позову, шляхом приховування свого дійсного майнового стану та відчуження приналежного їм майна чи передачу такого майна на забезпечення зобовязань перед іншими особами, що у майбутньому може істотним чином ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про стягнення грошових коштів.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2016 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на 1/4 частину комплексу, нежитлових будівель та споруд, що знаходяться за адресою: м. Одеса, пров. Аеропортовський, 6, буд. 2, що належить ОСОБА_2, заборонено субєктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, повязані з державною реєстрацією прав, що стосується ? частини комплексу, нежитлових будівель та споруд, розташованих за адресою: м. Одеса, пров. Аеропортовський, 6, буд. 2, що належить ОСОБА_2. Накладено арешт на ? частину комплексу, нежитлових будівель та споруд, що знаходиться за адресою: м. Одеса, пров. Аеропортовський, 6, буд. 2, що належить ОСОБА_4, заборонено субєктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, повязані з державною реєстрацією прав, що стосується ? частини комплексу, нежитлових будівель та споруд, розташованих за адресою: м. Одеса, пров. Аеропортовський, 6, буд. 2, що належить ОСОБА_4. Накладено арешт на квартиру № 456, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. М. Говорова, 8, що належить ОСОБА_4, заборонено субєктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, повязані з державною реєстрацією прав, що стосується кв. № 456, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. М. Говорова, 8, що належить ОСОБА_4

Вважаючи ухвалу суду незаконною представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2016 року повністю.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч.2 п.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд обгрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що ПАТ АБ «Південний» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором № В 27 2008г від 23.01.2008 року з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ПП «Копліон-Авто» в розмірі 1500000,00 грн..

Провадження у справі відкрито 26.04.2016 року.

Разом з позовною заявою позивачем було надано до суду заяву про забезпечення позову, шляхом накладення на належне ОСОБА_2 та ОСОБА_4 нерухоме майно, - частки у праві власності на комплекс, нежитлових будівель та споруд, розташований за адресою: м. Одеса, пров. Аеропортівський, 6, буд. 2; та квартиру № 456, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Говорова, 8.

В обґрунтування такої заяви позивач посилався на те, що відповідачі не виконують основне зобов'язання, в наслідок чого виникла зазначена заборгованість, а тому, за переконанням позивача, є підстави вважати відповідачів такими, що ухилятимуться від виконання можливого рішення суду про задоволення позову шляхом приховування свого дійсного майнового стану та відчуження приналежного їм майна чи передачу такого майна на забезпечення зобов'язань перед іншими особами, що у наступному може істотним чином ускладнити чи унеможливити рішення суду про стягнення грошових коштів.

Подана позивачем заява про застосування заходів забезпечення позову формально відповідає приписам та вимогам, встановленим ч.2 ст. 151 ЦПК України, та таким чином вона підлягає невідкладному, після відкриття провадження у справі, розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. п. 1, 2 ч.І та ч. З ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на приналежне відповідачам майно та забороною вчиняти щодо нього певні дії. Вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення позову суд має вирішити питання спів розмірності заходів до заявлених позивачем вимог.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Сторони перебувають у договірних відносинах, за якими на відповідача покладено обов'язок з погашення кредиту шляхом здійснення строкових внесків, який таким відповідачем, за поясненнями позивача, виконується неналежним чином, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду за захистом його майнового права шляхом стягнення з відповідача заборгованості в загальному розмірі 1500000,00 грн. На підтвердження розміру заборгованості позивачем до суду було надано відповідний розрахунок заборгованості.

Суд обгрунтовано вжив заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на належне відповідачам нерухоме майно, а саме на належну ОСОБА_2 - 1/4 частина комплексу, нежитлових будівель та споруд, розташований за адресою: м. Одеса, пров. Аеропортівський, 6, будинок 2; та на належні ОСОБА_4 - 1/4 частина комплексу, нежитлових будівель та споруд, розташований за адресою: м. Одеса, пров. Аеропортівський, будинок 2; та квартиру № 456, розташований за адресою: м. Одеса, вулиця Маршала Говорова, та на підтвердження належності зазначеного майна вказаним особам позивач надав Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, що :формована за запитом ПАТ Акціонерний банк «Південний» 20.04.2016 року за і.№57734321.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону.

Посилання автора апеляційної скарги на неправильне визначення судом статусу майна, на яке накладено арешт, перебування зазначеного майна в іпотеці по іншим спірним правовідносинам, порушення судом норм процесуального та матеріального права, як на підстави для скасування оскаржуваної ухвали є необґрунтованими, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

На підставі викладеного та керуючись ст.303, п.1 ч.2 ст.307, ч.1 п.1 ст. 312, 313- 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: В.І. Сватаненко

ОСОБА_6