ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2016 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Губської Я.В.
при секретарі Балан Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
01.08.2016 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі з 19.09.2014 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3 , яка проживає з нею. Відповідач служить офіцером у військовій частині № НОМЕР_1 м. Первомайськ, яка відноситься до військової частини НОМЕР_2 Одеського військового округу. Спільне життя з відповідачем через ряд причин не склалося. На даний час їх донька проживає з позивачкою. Відповідач з моменту народження дитини по теперішній час участі у витратах на утримання дитини та позивача не приймає, хоча усно обіцяв, що буде надавати всю необхідну матеріальну допомогу як на утримання доньки так і на утримання ОСОБА_1 до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка неодноразово зверталася до ОСОБА_2 з проханням надати їй матеріальну допомогу, на що відповідач ніяким чином не реагував, допомогу на утримання дитини не надавав, у зв`язку з чим позивач змушена звернутись з даним позовом до суду. Просить стягнути кошти на утримання доньки в розмірі ? частки (але не менше 30%від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття, а також просить стягнути кошти з відповідача на її утримання в розмірі ? частки від заробітку відповідача щомісячно починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною трирічного віку та допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.
В судове засідання позивачка не з`явилася, подала на адресу суду заяву,в якій просить розглядати справу за її відсутності, підтримує позовні вимоги і просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, жодних заяв щодо розгляду справи до суду не подавав.
У зв`язку з неявкою відповідача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи і надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якої, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , є відповідач і яка проживає з матір`ю, знаходиться на її утриманні. Відповідач ні в грошовій, ні в натуральній формі допомоги на утримання дитини не надає.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач ухиляється від матеріальної допомоги дітям, в зв`язку з чим така допомога підлягає до стягнення в примусовому порядку.
Відповідно до ст.181 СК України, за рішенням суду, кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і(або) у твердій грошовій суми.
Відповідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків визначення аліментів в твердій грошовій сумі.
Згідно вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Передбачених законом підстав для звільнення ОСОБА_2 від обов`язку утримання дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини не досягнуто.
Враховуючи дані обставини справи, суд стягує з відповідача на корить позивача аліменти на утримання доньки, яка проживає з матір`ю, в розмірі 1/4 щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, з моменту звернення позивача до суду, тобто з 01.08.2016 року.
Позивач також просила суд стягнути кошти з відповідача на її утримання в розмірі ? частки від заробітку відповідача щомісячно починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною трирічного віку.
Відповідно до вимог ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Згідно ч.4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п`ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами.
Приймаючи до уваги, що відповідач працездатний, даних про знаходження у нього на утриманні інших осіб суду не надано, а також ту обставину, що дружина з якою проживає дитина, також має право на матеріальне утримання, суд приходить до висновку, що на користь позивачки на її утримання необхідно стягнути аліменти.
Крім того, суд розяснює, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави.
Згідно ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,88,212-215, 130, 174 ЦПК України, ст.ст. 110-112, 180-184, 191 СК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частки (але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) від заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 01 серпня 2016 року до її повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на її утримання в розмірі ? частки (але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) від заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 01 серпня 2016 року до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.
В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі до Київського районного суду м. Харкова апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Я.В. Губська