Справа № 758/1431/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року Подільський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Ларіоновій Н.М.,

при секретарі Калашніковій Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, інтереси якого представлені ОСОБА_2, заінтересовані особи: відділ державної виконавчої служби Лозівського міськорайонного управління юстиції Харківської області (далі ВДВС Лозівського МРУЮ Харківської області), товариство з обмеженою відповідальністю «Молагро» (далі ТОВ «Молагро») на бездіяльність державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2016 р. заявник звернувся до суду зі скаргою на дії співробітників ВДВС Лозівського МРУЮ Харківської області, в якій просить визнати бездіяльність заступника начальника відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області ОСОБА_3, яка полягає у не здійсненні необхідних заходів, виконавчих дій, спрямованих на своєчасну передачу майна боржника та його реалізацію, організацію конкурсу; ненаправленні стягувачу та його представникам за довіреністю документів виконавчого провадження; не повідомленні про наслідки розгляду заяви ОСОБА_2, яка діє в інтересах стягувача ОСОБА_1, про накладення арешту та оголошення заборони на пай боржника у розмірі 1 936 755,08 грн. від 26.11.2014; неповідомленні про наслідки розгляду адвокатського запиту адвоката Лиска П.О., який діє в інтересах стягувача ОСОБА_1 18.12.2014; не повідомленні про результати оцінки майна; безпідставній та незаконній відмові у накладенні арешту та обмеженні доступу на майно боржника противоправною. Також просить визнати бездіяльність старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області ОСОБА_5, яка полягає у: не здійсненні необхідних заходів, виконавчих дій, спрямованих на своєчасну передачу майна боржника та його реалізацію, організації конкурсу; не направленні стягувачу та його представникам за довіреністю документ виконавчого провадження; не повідомленні про наслідки розгляду заяви ОСОБА_2, яка діє в інтересах стягувача ОСОБА_1 про накладення арешту та заборони на майно боржника від 16.07.2015 р.; не повідомленні про наслідки розгляду заяви ОСОБА_2, діє в інтересах стягувана ОСОБА_1 про пришвидшення виконання рішення суду 14.09.2015; не повідомленні про результати оцінки майна; безпідставній та незаконній відмові у накладенні арешту та обмеженні доступу на майно боржника противоправною. Також просить визнати бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області ОСОБА_6, яка полягає у не повідомленні про наслідки розгляду скарги адвоката Лиска П.О., який діє в інтересах стягувача ОСОБА_1 на бездіяльність заступника начальника відділу ОСОБА_3 від 08.01.2015; не повідомленні про наслідки розгляду скарги ОСОБА_2, яка діє в інтересах стягувача ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця від 16.07.2015; невиконанні контролю за правильністю і повнотою виконання рішень заступником начальника відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області ОСОБА_3 та старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області ОСОБА_5 противоправною. Також просить зобов'язати старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області ОСОБА_5 по виконавчому провадженню: №45318882; №45324134; №45324330 зібрати необхідні документи та передати до відповідного органу ДВС для здійснення заходів щодо передачі майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Молагро» на реалізацію та організацію конкурсу на протязі десяти днів з моменту набрання чинності відповідного рішення.

Ухвалою Подільського районного суду від 30.03.2016 р. на підставі ст.205 ч.1 п.1 ЦПК України закрито провадження у справі в частині вимог про визнання протиправної бездіяльності: 1) заступника начальника відділу ДВС Лозівського МРУЮ Харківської області ОСОБА_3 щодо неповідомлення про наслідки розгляду заяви ОСОБА_2, яка діє в інтересах стягувача ОСОБА_1, про накладення арешту та оголошення заборони на пай боржника у розмірі 1 936 755,08 грн. від 26.11.2014; неповідомлення про наслідки розгляду адвокатського запиту адвоката Лиска П.О., який діє в інтересах стягувача ОСОБА_1 18.12.2014; 2) старшого державного виконавця відділу ДВС Лозівського МРУЮ Харківської області ОСОБА_5 щодо неповідомлення про наслідки розгляду заяви ОСОБА_2, яка діє в інтересах стягувача ОСОБА_1 про накладення арешту та заборони на майно боржника від 16.07.2015 р.; неповідомленні про наслідки розгляду заяви ОСОБА_2, діє в інтересах стягувана ОСОБА_1 про пришвидшення виконання рішення суду 14.09.2015; 3) начальника відділу ДВС Лозівського МРУЮ Харківської області ОСОБА_6, яка полягає у неповідомленні про наслідки розгляду скарги адвоката Лиска П.О., який діє в інтересах стягувача ОСОБА_1, на бездіяльність заступника начальника відділу ОСОБА_3 від 08.01.2015; неповідомленні про наслідки розгляду скарги ОСОБА_2, яка діє в інтересах стягувача ОСОБА_1, на бездіяльність державного виконавця від 16.07.2015; невиконанні контролю за правильністю і повнотою виконання рішень заступником начальника ВДВС Лозівського МРУЮ Харківської області ОСОБА_3 та ст.держ.виконавцем ВДВС Лозівського МРУЮ Харківської області ОСОБА_5 Постановляючи дану ухвалу, суд виходив з того, що ненадання посадовими особами органу ДВС відповідей на запити, подані на отримання інформації по виконавчих провадженнях, та здійснення контрольних функцій начальником органу ДВС не є предметом розгляду скарг, поданих в порядку цивільного судочинства, а є спором адміністративної юрисдикції. Дана ухвала в апеляційному порядку не оскаржена та набула законної сили.

Ухвалою Подільського районного суду від 30.03.2016 р. в іншій частині вимоги заявника були залишені без розгляду на підставі ст.207 ч.1 п.3 ЦПК України.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 05.10.2016 р. ухвала про залишення скарги без розгляду скасована з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заявник, будучи повідомленими у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подана заява в якій зазначено, що заявник підтримує скаргу в повному обсязі та просить розглянути справи за його відсутності.

Представник заявника, будучи повідомленими у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив.

В судове засідання представник ВДВС Лозівського МРУЮ Харківської області при розгляді скарги після скасування ухвали від 30.03.2016 р., будучи повідомленими у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. 21.03.2016 р. старшим державним виконавцем ОСОБА_5 через канцелярію суду були подані письмові заперечення на скаргу, в яких посадова просить розглянути скаргу за його відсутності та посилається на таке. Так, з 29.10.2009 року в провадженні відділу перебуває зведене виконавче провадження по стягненню коштів з ТОВ «МолАгро» на користь юридичних, фізичних осіб та держави. Виконавчі документи про стягнення коштів на підставі рішення Подільського районного суду м.Києва по справі № 2607/13845/12, про стягнення коштів з ТОВ «Мол Агро» на користь ОСОБА_1 надійшли до відділу 04.11.2014 року. 15.11.2014 року виконавчі документи були приєднані до зведеного виконавчого провадження по стягненню коштів з ТОВ «Мол Агро». За всіма виконавчими провадженнями, які перебували у складі зведеного виконавчого провадження, на підставі ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), державним виконавцем було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, та в подальшому були приєднані до складу зведеного виконавчого провадження по стягненню коштів з ТОВ «Мол Агро».Під час здійснення зведеного виконавчого провадження державним виконавцем було вжито заходів щодо розшуку майно боржника, шляхом направлення запитів до установ та організацій уповноважених здійснювати реєстрацію права власності на окремі види майна. Відповідно до положень ст. 52, 57 Закону України «Про виконавче провадження»" державним виконавцем було накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. Також на виявлені розрахункові рахунки боржника в банківських установах було накладено арешт, про що винесено відповідні постанови. Грошових коштів на рахунках боржника в банківських установах виявилось недостатньо для задоволення всіх вимог стягувачів. 19.02.2010 р., 12.05.2010 р. та 21.01.2011 р. було складено акти опису й арешту майна боржника, якими описано й арештовано транспортний засіб та всі нежитлові будівлі, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, та належать ТОВ «МолАгро», разом з обладнаннями, яке в них знаходиться. 26.10.2011 р. з ТОВ «Торговий дім Укрспецреалізація» було укладено договір про надання послуг по організації і проведенню аукціону з реалізації арештованого рухомого майна, арештованого актом опису 12.05.2010 року у кількості 8 одиниць обладнання. Під час здійснення виконавчого провадження було встановлено, що між ТОВ «Мол Агро» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки від 15.10.2009 року. Зі змісту наданого договору вбачалось, що предметом іпотеки є все нерухоме майно боржника разом з обладанням, яке знаходиться в ньому. 28.01.2011 р. до відділу надійшло повідомлення про направлення ОСОБА_1 до Лозівського міськрайонного суду позову про виключення арештованого майна ТОВ «Молагро» з-під арешту. Згідно поданої заяви, виключенню з-під арешту підлягало все нерухоме майно та обладнання, в тому числі і майно передане на реалізацію, у зв'язку з чим 28.01.2011 року виконавче провадження було зупинено на підставі п. 6 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження». 30.12.2011 р. до ТОВ «Торговий дім Укрспецреалізація» було надіслано листа про зняття з реалізації майно ТОВ «МОЛ АГРО», у зв'язку з необхідністю проведення повторної оцінки. 11.01.2012 р. до відділу надійшло копія рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області по справі № 2025/2-668/11, згідно якого вбачається, що в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено. Так, 11.01.2012 р. зведене виконавче провадження було поновлено, про що винесено відповідну постанову. 25.01.2012 р. за результатом виходу державного виконавця за адресою боржника, було складено акт про наявність арештованого майна. В присутності оцінювача було здійснено фотографування обладнання для подальшого визначення його вартості. 25.01.2012 р. було винесено постанову про призначення експерта-оцінювача для участі у провадженні виконавчих дій. 03.09.2012 року відділом було отримано звіт про оцінку арештованого майна боржника. 16.11.2012 р. по 04.02.2013 року майно перебувало на реалізації в ХФ ТОВ «Еліт сервіс». Майно було знято з реалізації, у зв'язку з тим, що Міністерством юстиції України було розірвано генеральний договір ХФ ТОВ «Еліт сервіс». 26.02.2013 р. було укладено договір на реалізацію арештованого майна з ХФ ТОВ «Укрспецторг Групп». 22.04.2013 року направлено лист до торгівельної організації про припинення примусової реалізації, у зв'язку зі спливом терміну дії оцінки. 13.05.2013 р. майно було знято з реалізації. 14.05.2013 року експертом-оцінювачем Універсальної біржі «Україна» було надано до відділу звіт «актуалізація» про оцінку майна боржника. 10.07.2013 р. за результатом засідання комісії з питань організації та проведення конкурсу між спеціалізованими організаціями щодо реалізації арештованого державними виконавцями майна визначено що реалізацію буде здійснювати ХФ ТОВ «Укрспецторг Групп». 12.07.2013 р. укладено договір з торгівельною організацією. Торги, призначені у серпні 2013 року 18.10.2013 р. та 21.10.2013 р. не відбулись, у зв'язку з відсутністю покупців. Відповідно, 05.09.2013 р. та 23.08.2013 р., 25.10.2013 року та 28.10.2013 року складено акти переоцінки арештованого державними виконавцями майна. 20.11.2013 року та 21.11.2013 року на адресу відділу надійшло повідомлення з Харківської філії ТОВ «Укрспецторг Групп», про те що арештоване майно ТОВ «Мол Агро» не було реалізовано та відповідно до положень ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» було знято з реалізації. 21.12.2013 р. на адресу стягувачів було надіслано повідомлення про те, що арештоване майно боржника не було реалізовано на прилюдних торгах та аукціоні. При цьому, сторонам виконавчого провадження наголошено, що все арештоване майно боржника перебуває в заставі та іпотеці, а саме: нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_1, разом з обладнанням, офісними меблями, комп'ютерною технікою, які знаходяться в них та автотранспортний засіб ТАТА, модель LРТ 613/58, 2008 року випуску, колір червоний, тип ТЗ вантажний фургон-С, номер агрегатів: шасі - НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1. 26.10.2011 р. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», копію якої разом з виконавчим документом було надіслано стягувачу. При цьому, стягувачу було роз'яснено про неможливість запропонувати нереалізоване майно боржника на аукціоні та прилюдних торгах, у зв'язку зі знаходженням його в іпотеці та заставі. Згідно інформаційної довідки отриманої з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців встановлено, що іпотечний договір укладений між ТОВ «Мол Агро» та ОСОБА_1 не припинений . Таким чином, все нерухоме майно разом з обладнанням, яке знаходиться в ньому та належить на праві власності ТОВ «Мол Агро» перебуває в іпотеці. Зазначає, що транспортний засіб ТАТА який належить ТОВ «Мол Агро» та на який зверталося стягнення раніше було виключено з-під арешту на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 27.05.2014 р. та визнано за заставодержателем ТОВ «Вердикт Фінанс» переважне право на звернення стягнення на предмет застави. У зв'язку з тим, що до відділу надійшло рішення суду, яке не набрало законної сили, арешт накладений на вищезазначений автомобіль не скасовано до надходження відповідного рішення суду. Арешти, які накладались державним виконавцем під час виконання зведеного виконавчого провадження під час повернення виконавчих документів стягувачам не скасовувались. 26.05.2014 р. на адресу банківських установ (ПАТ «Конверсбанк», ХФ АБ «Експрес-Банк», АТ «Укрсиббанк», та ВАТ АКБ «Автокразбанк»), в яких зареєстровані рахунки боржника було надіслано платіжні вимоги №№ 63-66. Згідно повернутих до відділу платіжних вимог, було встановлено, що кошти на арештованих рахунках підприємства відсутні. На виконанні у відділі знаходиться зведене виконавче провадження про стягнення коштів з ТОВ «Мол Агро» в сумі 50211,35 грн. на користь фізичних осіб. На підставі заяв ОСОБА_8 від 23.04.2015 р. та договору відступлення прав вимоги від 22.04.2015 р. у виконавчому провадження про стягнення коштів з ТОВ «Мол Агро» на користь фізичних осіб державним виконавцем до Лозівського міськрайонного суду Харківської області було направлено 65 заяв про заміну вибулої сторони виконавчого провадження. В зв'язку з чим 18.05.2015 року на підставі п. 12 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження. Станом на 06.11.2015 року до відділу надійшло 65 ухвал про задоволення заяв відділу в Лозівському міськрайонному суді Харківської області. 09.11.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про поновлення виконавчого провадження копії якої було направлено сторонам виконавчого провадження. Стверджує, що вживаються заходи з повторної передачі арештованого майна боржника, ТОВ «Мол Агро» на реалізацію, шляхом проведення електронних торгів. Стосовно вимог ОСОБА_1 щодо неправомірності дій державних виконавців в частині не передачі майна боржника, яке не було реалізовано, в рахунок погашення боргу стягувачам за зведеним виконавчим провадженням представник не погодився, з таких підстав. Так, 23.12.2014 року на звернення представника стягувача ОСОБА_2 та адвокату Лиска П.О. від 26.11.2014 року відділом було надано відповідь, яка була надіслана за адресою зазначеною у зверненні за вих. № 12228. Стосовно відсутності інформації про проведені виконавчі дії у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, то слід зазначити, що програма не досконала у випадку роботи зі зведеним виконавчим провадженням. Відповідно до розділу 9 Інструкції користувача комп'ютерної програми «ВП- Виконавець», виконавчі провадження можуть об'єднуватись у зведене виконавче провадження. Програма надає можливість зареєструвати в ЄДРВП відомості про перелік виконавчих проваджень, які об'єднані у зведене виконавче провадження, а також відомості про виведення ВП зі складу ЗВП. Інші виконавчі дії у складі зведеного виконавчого провадження не має функціональної можливості внесення. Тому всі процесуальні документи виносяться окремо від Реєстру та долучаються до справи. Так Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 року № 43/5 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21.05.2003 року за № 388/7709 дійсно визначено обов'язковість внесення відомостей про проведені виконавчі дії, але функціонально це можливо лише в рамках одного виконавчого провадження, а ніяк не зведеного виконавчого провадження, яке лише реєструється в Реєстрі та до якого приєднуються або виводяться виконавчі провадження, що чітко вбачається також з Інструкції користувача комп'ютерної програми «ВП-Виконавець», яка міститься на сайті Інформаційного центру. При цьому зазначає, що відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», ОСОБА_2 як представник сторони у виконавчому провадженні має право знайомитись з матеріалами виконавчого провадження, знімати копії, робити з нього виписки. Скористатись цим правом представники стягувача мали можливість у будь-який прийомний день в приміщенні відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, але для ознайомлення та отримання копій документів матеріалів зведеного виконавчого провадження до відділу ДВС не з'являлись. При вирішенні питання про звернення стягнення на заставлене майно, державний виконавець враховує той факт, що предметом стягнення є майно, яке перебуває в заставі, та керується положеннями ст.54 Закону України «Про виконавче провадження відповідно до яких, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено й у тому числі, коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. З коштів отриманих від реалізації заставленого майна здійснюється утримання, передбачені ст.44 Закону України «Про виконавче провадження», після чого вони використовуються для задоволення вимог заставодержателя. Якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, кошти йому виплачуються у разі належного підтвердження права на заставлене майно. Після повного задоволення вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, визначеному Законом. Представник посилається на ст. 49 Закону України «Про іпотеку» де визначено, що протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону. Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами перших прилюдних торгів, призначається проведення на тих же умовах других прилюдних торгів, які мають відбутися протягом одного місяця з дня проведення перших прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на других прилюдних торгах може бути зменшеною не більше ніж на 25 відсотків. Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами других прилюдних торгів, іпотека може бути припиненою за рішенням суду. Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок звернення стягнення на заставлене майно, а саме: звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача- заставодержателя. У разі якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно, такий документ повертається стягувачу- заставодержателю в порядку, встановленому пунктом 8 частини першої статті 47 цього Закону. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. За рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються утримання, передбачені статтею 43 цього Закону, після чого кошти використовуються для задоволення вимог заставодержателя. У разі якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом. Представник звертає увагу, що скаржник у своїй скарзі зазначає на невиконаний ніби то обов'язок державного виконавця на звернення до суду з заявою про припинення іпотеки та застави. Однак, ані Законом України "Про іпотеку", ані Законом України «Про виконавче провадження» не передбачений обов'язок державного виконавця звертатись до суду з заявою про припинення іпотеки. В межах зведеного виконавчого провадження державним виконавцем було накладено арешт на кошти та все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. У зв'язку з чим, підстав накладення арешту на кошти боржника та його майно повторно не було. Майно боржника раніше передавалось на реалізацію, але у зв'язку з відсутністю покупців не було продано. Після припинення реалізації арешт з майна не знімався. Стверджує, що державним виконавцем вживаються заходи щодо підготовки для повторної передачі майна на реалізацію, а саме перевіряється наявність коштів на арештованих рахунках в банківських установах та будь-якого іншого майна.

Представник залученої до участі в справі як заінтересована особа ТОВ «Молагро» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог закону, причини неявки суду невідомі.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Матеріалами справи встановлено, що постановами ВДВС Лозовського МРУЮ Харківської області від 06.11.2014 р. були відкриті виконавчі провадження ВП №№ 45324330, 45324134, 45318882 з виконання виконавчого листа № 2607/13845/12, виданого 07.04.2014 р. Подільським районним судом м.Києва про стягнення з ТОВ «Молагро» на користь ОСОБА_1 сум заборгованості за договором позики.

Постановою ВДВС Лозовського МРУЮ Харківської області від 15.11.2014 р. вказані вище виконавчі провадження приєднані до зведеного виконавчого провадження.

Як вбачається з наданих ВДВС Лозовського МРУЮ Харківської області документів, органом ДВС з цього часу не було вжито жодного заходу щодо виконання виконавчих документів, а надані відділом ДВС стосуються періоду жовтень-листопад 2013 р., коли не відбулись прилюдні торги щодо реалізації майна боржника - ТОВ «Молагро», яке було арештовано до відкриття виконавчого провадження по стягненню сум на користь ОСОБА_1

Крім того, листами від 19.12.2014 р. та 30.12.2014 р. ВДВС Лозовського МРУЮ Харківської області повідомив представників стягувача ОСОБА_1 про вжиття на даний час державним виконавцем заходів щодо підготовки для повторної передачі майна на реалізацію, а саме: перевіряється наявність коштів на арештованих рахунках в банківських установах та будь-якого іншого майна.

З письмових заперечень державного виконавця вбачається, що в період з 18.05.2015 р. на підставі п.12 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» до 09.11.2015 р. виконавче провадження було призупинено.

Між тим, жодного документа на підтвердження проведення державним виконавцем дій в межах зазначеного вище зведеного виконавчого провадження, в т.ч. і повторної передачі майна на реалізацію, суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 11 частиною 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

На підставі ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Державним виконавцем в запереченнях зазначено, що майно боржника перебуває під арештом, який не скасований з часу його накладення, в т.ч. і на майно, яке не реалізоване.

Статтею 62 Закону України «Про виконавче провадження» визначений порядок реалізації майна на яке звернено стягнення. Даною статтею визначені і дії державного виконавця і щодо не реалізованого на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах майна.

Відповідно до даної правової норми не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах майна протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися, або закінчення двомісячного строку реалізації майна на комісійних

умовах. Майно може бути уцінене не більш як на 30 відсотків. У разі нереалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уцінюється в такому самому порядку, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна. У разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на

комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. У разі якщо стягувач у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання повідомлення державного виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. У разі відсутності в боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання. У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою

нереалізоване майно, він зобов'язаний у п'ятнадцятиденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок для обліку депозитних сум органу державної виконавчої служби різницю між початковою вартістю

нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо початкова вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються

витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягується виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові. Майно передається стягувачу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу

державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права

власності на це майно. У разі наявності кількох стягувачів, які виявили бажання

залишити за собою нереалізоване майно, воно передається в порядку календарного надходження виконавчих документів до виконання з урахуванням черговості, визначеної статтею 44 цього Закону.

Державним виконавцем не надано суду документів на підтвердження виконання вищезазначених дій щодо майна, яке не було реалізовано в жовтні-листопаді 2013 р.

За наведених обставин, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, передбаченою ст.11 ЦПК України, суд вважає, що бездіяльність державного виконавця, що уявляє собою нездійснення передбачених законом дій щодо повторної реалізації арештованого майна боржника, є протиправною, оскільки державним виконавцем не були вжиті передбачені Законом заходи по примусовому виконанні рішення суду. В зв'язку з чим орган ДВС підлягає до зобов'язання до вчинення вищевказаних дій.

Таким чином, скарга в цій частині є заснованою на законі, доводи є обґрунтованими та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду, а відтак порушене право заявника підлягає захисту.

Вимоги скарги в частині встановлення строку державному виконавцю для передачі майна та організації конкурсу не засновані на законі, оскільки такий порядок визначений законом.

Вимоги скарги щодо направлення представникам заявника документів виконавчого провадження не підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до п.3 ч. 2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний розглядати заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їх клопотання.

Статтею 12 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовані права та особов'язки сторони виконавчого провадження, де виділено право сторони заявляти клопотання.

Як вбачається з наданих документів, заявником, який є стягувачем у виконавчому провадженні, не вказано в скарзі, який конкретно документ з виконавчого провадження він просив надати державного виконавця, а державним виконавцем не було його надано. При цьому, згідно наданих заявником документів, він долучає копії документів з матеріалів виконавчого провадження.

Ухвала Подільського районного суду від 30.03.2016 р. про закриття провадження у справі в частині вимог щодо неповідомлення про наслідку розгляду заяв представників ОСОБА_1, адресованих органу ДВС, в апеляційному порядку заявником не оскаржувалась та набула законної сили.

Відповідно до ст.389 ЦПК України про виконання ухвали органу державної виконавчої служби необхідно повідомити районний суд не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.208-210, 212, 213, 383, 386-387, 389 ЦПК України, ст.ст. 6,8, 11, 12, 30, 62, 82 Закону України «Про виконавче провадження», -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1, інтереси якого представлені ОСОБА_2, заінтересовані особи: відділ державної виконавчої служби Лозівського міськорайонного управління юстиції Харківської області, товариство з обмеженою відповідальністю «Молагро» на бездіяльність державного виконавця - задовольнити частково.

Визнати незаконними бездіяльність старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Лозівського міськорайонного управління юстиції Харківської області ОСОБА_5 щодо нездійснення у зведеному виконавчому провадження передбачених законом дій по повторній реалізації арештованого майна боржника - ТОВ «Молагро»,

Зобов'язати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Лозівського міськорайонного управління юстиції Харківської області вчинити передбачені статтею 62 Закону України «Про виконавче провадження» в межах зведеного виконавчого провадження з примусового стягнення з ТОВ «Молагро» дії щодо повторної реалізації арештованого майна боржника - ТОВ «Молагро».

В решті частини вимог скарги - відмовити.

Відділу державної виконавчої служби Лозівського міськорайонного управління юстиції Харківської області повідомити Подільський районний суд м.Києва про виконання даної ухвали в місячний строк з дня одержання ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяН. М. Ларіонова