У Х В А Л А

12 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І., Лященко Н.П.,Сімоненко В.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Одеської області від 10 листопада 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Департаменту міського господарства Одеської міської ради, комунального підприємства «Міська агенція з приватизації житла Одеської міської ради», ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання незаконним розпорядження з приватизації житла, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, витребування майна, повернення житла у первісний стан та за зустрічним позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 про визнання права власності на квартиру, усунення перешкод у користуванні квартирою, вселення,

в с т а н о в и л а:

Київський районний суд м. Одеси рішенням від 20 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 10 листопада 2015 року, позов ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 задовольнив частково: визнав незаконним та скасував розпорядження Управління житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради від 26 грудня 2006 року № 202079 про передачу ОСОБА_8 і ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1 у спільну часткову власність у порядку приватизації; визнав недійсним свідоцтво від 26 грудня 2006 року про право власності на вказану квартиру, видане Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради на ім'я ОСОБА_8 і ОСОБА_4 на підставі розпорядження Управління житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради від 26 грудня 2006 року № 202079; визнав недійсним договір купівлі-продажу квартири квартири АДРЕСА_1, укладений 29 червня 2007 року між ОСОБА_8, ОСОБА_4 та ОСОБА_9; визнав недійсним договір купівлі-продажу зазначеної квартири, укладений 16 серпня 2013 року між ОСОБА_9 і ОСОБА_10 У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 відмовив. У задоволенні зустрічного позову суд першої інстанції відмовив.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 31 серпня 2016 року судові рішення першої та апеляційної інстанцій залишила без змін.

У заяві ОСОБА_4 порушується питання про скасування рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2015 року в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу спірної квартири і скасування ухвали Апеляційного суду Одеської області від 10 листопада 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 серпня 2016 року та ухвалення нового судового рішення в указаній вище частині з передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав:

неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 215 та 330 Цивільного кодексу України.

невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах указаних норм матеріального права.

На підтвердження зазначених підстав подання заяви про перегляд судових ОСОБА_4 посилається на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня та 14 грудня 2011 року, 25 червня 2014 року, постанови Верховного Суду України від 3 жовтня 2011 року, 7 та 21 листопада 2012 року, 18 вересня 2013 року, 13 травня 2015 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у відкритті провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

Відповідно до пунктів 1 та 4 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Задовольняючи позов ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу спірної квартири, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися і суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що за своїм правовим статусом сторони по справі є користувачами спірного житла і незважаючи на те, що позивачі за первісним позовом не були сторонами договорів купівлі-продажу від 29 вересня 2007 року та від 16 серпня 2013 року, їх права на користування спірним житлом підлягають захисту шляхом визнання вказаних угод недійсними, адже спірна квартира у володіння і користування ОСОБА_10 на виконання умов договору купівлі-продажу від 16 серпня 2013 року не передавалася.

У наданих для порівняння рішеннях колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня та 14 грудня 2011 року, 25 червня 2014 року і постановах Верховного Суду України від 3 жовтня 2011 року, 7 та 21 листопада 2012 року, 18 вересня 2013 року, 13 травня 2015 року позивачами були власники спірних квартир, а майно було передано на виконання спірних договорів.

Оскільки правові висновки суду касаційної інстанції та Верховного Суду України в судових рішеннях, що надані заявником для порівняння, та в ухвалі, про перегляд якої подано заяву, ґрунтуються на різних фактичних обставинах справ, установлених судами, то зазначені обставини не свідчать про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах та невідповідність ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 серпня 2016 року викладеним у постановах Верховного Суду України висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

З огляду на викладене підстави для перегляду судових рішень, передбачені пунктами 1 та 4 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутні.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Департаменту міського господарства Одеської міської ради, комунального підприємства «Міська агенція з приватизації житла Одеської міської ради», ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання незаконним розпорядження з приватизації житла, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, витребування майна, повернення житла у первісний стан та за зустрічним позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 про визнання права власності на квартиру, усунення перешкод у користуванні квартирою, вселення за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Одеської області від 10 листопада 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 серпня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк
Н.П. Лященко В.М. Сімоненко