Провадження номер 2/741/627/16
Єдиний унікальний номер 741/1549/16
РІШЕННЯ

іменем України

21 грудня 2016 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Носівського районного суду Чернігівської області з позовною заявою до Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 31 грудня 2009 року померла ОСОБА_3. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельні ділянки та будинок. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким усе своє майно заповіла ОСОБА_2 Позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Коли позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, то отримала відмову у звязку з тим, що державні акти на право власності на земельні ділянки були виготовлені вже після смерті спадкодавця, їх державна реєстрація не була здійснена. Саме тому позивач і просила судовим рішенням визнати за нею право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3

У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Представник відповідача, Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, у судове засідання не зявився. Сільський голова направив до суду заяву, у якій не заперечував проти задоволення позову та просив справу розглянути без участі представника відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №950669 була власником земельної ділянки площею 0,2500 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої по вул. Жовтнева, 3, с. Адамівка, Носівський район, Чернігівська обл., вартістю 22642,01 грн., що підтверджується копією державного акта (а. с. 8) та копією повідомлення відділу Держгеокадастру у Носівському районі Чернігівської області (а. с. 6).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №950670 була власником земельної ділянки площею 0,4095 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Адамівка, Носівський район, Чернігівська обл., вартістю 11184,56 грн., що підтверджується копією державного акта (а. с. 9) та копією повідомлення відділу Держгеокадастру у Носівському районі Чернігівської області (а. с. 6).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №950671 була власником земельної ділянки площею 0,1398 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Адамівка, Носівський район, Чернігівська обл., вартістю 3818,32 грн., що підтверджується копією державного акта (а. с. 10) та копією повідомлення відділу Держгеокадастру у Носівському районі Чернігівської області (а. с. 6).

31 грудня 2009 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 4).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповідала ОСОБА_2, що підтверджується копією заповіту (а. с. 5) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 21-22). А, отже, спадкування після смерті ОСОБА_3 здійснюється за заповітом.

ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3

Із матеріалів спадкової справи №125/2010 убачається, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, подавши заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає. ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок №3 по вул. Жовтнева у с. Адамівка Носівського району Чернігівської області (а. с. 16-19).

У судовому засіданні встановлено, що позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки виготовлені з порушенням вимоги ст. 25 ЦК України, тобто видані на імя ОСОБА_3 після її смерті, що підтверджується копією постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2422/02-31 від 25 листопада 2016 року (а. с. 7).

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі субєкти права власності є рівними перед законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший розмір не визначений заповітом.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 31 грудня 2009 року, право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану по вул. Жовтнева, 3, с. Адамівка, Носівський район, Чернігівська обл., вартістю 22642,01 грн., яка належала ОСОБА_2 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №950669, виданого 06 січня 2010 року на підставі рішення Держанівської сільської ради 15 сесії 5 скликання від 11 грудня 2008 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 31 грудня 2009 року, право власності на земельну ділянку площею 0,4095 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Адамівка, Носівський район, Чернігівська обл., вартістю 11184,56 грн., яка належала ОСОБА_2 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №950670, виданого 06 січня 2010 року на підставі рішення Держанівської сільської ради 15 сесії 5 скликання від 11 грудня 2008 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 31 грудня 2009 року, право власності на земельну ділянку площею 0,1398 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Адамівка, Носівський район, Чернігівська обл., вартістю 3818,32 грн., яка належала ОСОБА_2 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №950671, виданого 06 січня 2010 року на підставі рішення Держанівської сільської ради 15 сесії 5 скликання від 11 грудня 2008 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий