Справа № 309/3324/16-ц
Провадження № 2/309/1696/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2016 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області
в особі головуючого судді Кемінь В.Д.
при секретарі Плиска Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Хустський РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області про надання тимчасового дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька та дозволу на виготовлення проїзного документу дитини для виїзду за кордон -
ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення проїзного документу - паспорта громадянина України неповнолітньому сину ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та надання їй дозволу на тимчасовий виїзд з неповнолітнім сином без згоди батька за кордон. Позивачка в обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем проживали в зареєстрованому шлюбі з 2009 року. За час шлюбу у них з відповідачем народилася одна дитина - син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 Рішенням Хустського районного суду від 22.10.2013 року шлюб між ними розірвано. За даним рішенням, неповнолітній син ОСОБА_4 залишений на вихованні та утриманні біля позивачки. Після розірвання шлюбу відповідач не займається вихованням дитини, його духовним розвитком, а лише виконує покладені на нього аліментні зобов'язання. Позивачка має можливість виїжджати за кордон для оздоровлення дитини, оскільки там проживають її родичі. Для виїзду дитини за кордон необхідна згода обох батьків, однак відповідач не бажає надати таку згоду в добровільному порядку, тому просила суд ухвалити рішення про задоволення позову.
В судове засідання ОСОБА_1 не з'явилася, подала до суду заяву в якій просила суд розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги позивачка підтримала та просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом публікації оголошення про його виклик до суду в газеті «Новини Закарпаття» № 139 ( 4604) від 06.12.2016 року.
Представник третьої особи - Хустського РВ ГУДМС України в Закарпатській області в судове засіданні не з'явився з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
З врахуванням наведеного, у відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача ОСОБА_2 та представника третьої особи.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З'ясувавши обставини справи та дослідивши наявні в провадженні письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.
Як вбачається із матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 проживали в шлюбі, який між ними розірвано за рішенням Хустського районного суду по цивільній справі №309/3371/13-ц від 22.10.2013 року. Даним рішенням змінено прізвище позивачки з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1». ( а.с.7).
За час шлюбу у сторін народилася одна дитина - син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6). На підставі вказаного вище судового рішення, неповнолітній ОСОБА_3, залишений на вихованні та утриманні біля позивачки.
Як встановлено з матеріалів справи, позивачка має намір на поїздку разом з дитиною до країн Шенгенської зони для проведення його загального оздоровлення, відпочинку та збільшення загального розвитку і кругозору дитини.
Для виїзду за кордон позивачці необхідно виготовити документи для виїзду дитини за кордон. Порядок проведення такого виготовлення документів та виїзду можливий при наявності письмової згоди батька дитини. Отримати таку згоду позивачка не має можливості через відсутність відповідача, його припинення зв'язків та втрату стосунків з сім'єю і дана обставина стверджена в судовому засіданні.
За змістом положень ст.ст. 141,150-152,155,157 СК України, батьки мають рівні права і обов'язки щодо дитини, зобов'язані забезпечити її належні виховання, розвиток, матеріальне забезпечення, за загальним правилом питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Фізична особа здійснює особисті немайнові права самостійно, в інтересах малолітніх, неповнолітніх фізичних осіб, які за віком не можуть самостійно здійснювати свої особисті немайнові права, їхні права здійснюють, зокрема, батьки (ст.272 ч.1 ЦК України). Із указаними нормами кореспондуються положення ст.313 ЦК України, відповідно до яких фізична особа має право на свободу пересування (ч.1), фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними (ч.3), фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом (ч.4); аналогічні положення ст.1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (Закон № 3857-XII).
Конкретний порядок оформлення документів для виїзду дитини за кордон, перетинання дитиною державного кордону України врегульований Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою КМ України від 27.01.1995 №57 (Правила). Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм, його тимчасового затримання та вилучення, затвердженого Постановою КМ України від 07.05.2014 №152 (Порядок). Ці нормативні акти в сукупності та з урахуванням запровадження з 01.01.2015 видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон також особам, які не досягли 16-річного віку (п.3 Постанови КМ України від 07.05.2014 № 152, п.п. 1,3 Порядку), передбачають, що:
кожен громадянин України має право на отримання паспорта для виїзду за кордон, такий паспорт оформляється особам, які не досягли 16-річного віку, на чотири роки на підставі заяви-анкети одного з батьків (якщо батьки не перебувають у шлюбі - на підставі заяви-анкети того з батьків, з ким проживає особа) (п.п. 2,3,20 пп. 2 Порядку);
виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску, а без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, зокрема, у разі пред'явлення рішення суду чи його нотаріально засвідченої копії про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків (п. 4 пп. 1, пп. 2 абз. 9 Правил).
Законодавством передбачена необхідність подання у пункті пропуску через державний кордон України належно оформленого доказу надання згоди тим з батьків, який не супроводжує дитину, на виїзд дитини за кордон у конкретну країну та в конкретний проміжок часу, а у випадку відсутності такої згоди подання відповідного рішення суду про надання дозволу на виїзд дитини за кордон.
Законодавчих підстав для обмеження права дитини та матері, яка діє в інтересах дитини, на оформлення відповідних документів немає, таке право підлягає захисту судом, зокрема, і від безпідставних та необґрунтованих заборон щодо цього одним з батьків дитини (ст.ст.274,275 ЦК України). Реалізація дитиною права на отримання вищевказаного паспорта сама по собі не може розглядатися як порушення прав відповідного з батьків, оскільки щодо перетинання дитиною державного кордону України встановлена інша процедура, яка передбачає дотримання сімейних прав того з батьків, хто проживає окремо від дитини, а за наявності відповідних підстав вирішення спору судом.
Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989 року (чинна для України з 27.09.91р.) передбачено в пункті 1 статті 3, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
З врахуванням обставин справи та встановлених доказів, а також враховуючи інтереси неповнолітньої дитини сторін, забезпечення умов її духовного розвитку та відпочинку, суд вважає позовні вимоги позивачки обґрунтованими та доведеними в судовому засіданні, а тому даний позов слід задовольнити.
Керуючись ст.ст.10,60,209,215,227 ЦПК України, ст.150 СК України, ст.4 Закону України « Про порядок виїзду та в'їзду в Україну громадян України», суд -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Надати дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон на ім'я неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2., без згоди батька ОСОБА_2.
Надати дозвіл ОСОБА_1 дозвіл на вивезення та виїзд за кордон - в країни Шенгенської зони неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2.,в її супроводі без згоди батька ОСОБА_2 протягом 2017 року.
Дане рішення є підставою для виготовлення Хустським РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області проїзних документів для виїзду за кордон неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд.
На рішення суду відповідач ОСОБА_2 може подати заяву про його перегляд протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Хустського
районного суду: підпис Кемінь В.Д.
Суддя Хустського
районного суду Кемінь В.Д.