Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В.,

при секретарі - Лупінос Я. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за заявою територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у м. Києві, зацікавлена особа - Орган опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, про госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_1, визнаної у судовому порядку недієздатною,

В С Т А Н О В И В :

Представник ТМО «Психіатрія» у м. Києві звернувся до суду з заявою про госпіталізацію ОСОБА_1, яку 22.12.16р. було госпіталізовано у зв'язку з загостренням психічного захворювання та погіршенням стану.

Свою заяву обґрунтував тим, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 11.06.15р. ОСОБА_1 визнано недієздатною.

Вказав, що ОСОБА_1 страждає на тяжкий психічний розлад у формі: Шизофренія параноїдна форма, безперервний тип перебігу, параноїдний синдром, виражений апатико-дисоціативний дефект. F 20.00 з MKX - 10.

Посилаючись на те, що у зв'язку із загостренням психічного захворювання та погіршенням стану ОСОБА_1 потребує надання психіатричної допомоги в умовах стаціонару, ТМО «Психіатрія» у м. Києві звернулося до суду із вказаною заявою.

Представник заявника до початку судового засідання подала до суду клопотання, в якому заяву підтримала у повному обсязі, просила розглядати справу без її участі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився. До суду подав заяву, в якій заяву про госпіталізацію підтримав та просив її задовольнити.

Дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про необхідність задоволення зазначеної заяви, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 11.06.15р. ОСОБА_1 визнано недієздатною.

Згідно висновку комісії лікарів психіатрів від 23.12.16р. вбачається, що ОСОБА_1 має діагноз: Шизофренія параноїдна форма, безперервний тип перебігу, параноїдний синдром, виражений апатико-дисоціативний дефект.

А також зазначено, що ОСОБА_1 доступна вкрай формальному контакту. Рухливо розгальмована. На початку розмови підхоплюється з ліжка, голосно починає розмовляти, активно жестикулює. Зовнішній вигляд неохайний. Мова прискорена, висловлювання вкрай непослідовні. Тримається без дистанції. Сексуально розгальмована, безсоромно розповідає інтимні подробиці свого життя з «чоловіком», «він мене молодше на 20 років, ви ж розумієте про що я кажу». Настрій підвищений, однак емоційні прояви одноманітні, не достатньо адекватні. Критики до себе немає. Проти лікування не заперечує.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Неповнолітній віком до 15 років госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою його батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнлітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізації особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

У той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 Закону У країни «Про психіатричну допомогу» у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ТМО «Психіатрія» у м. Києві та необхідність госпіталізації особи до психіатричного закладу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 280-282 ЦПК України, ст. 13, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13, 14, 16 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд

В И Р І Ш И В :

Заяву Територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у м. Києві про госпіталізацію ОСОБА_1, яка визнана у судовому порядку недієздатною, задовольнити.

Дати згоду на госпіталізацію ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року до територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у м. Києві.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. В. Васильченко