АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 603/199/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Гудкова Ю.Г.
Провадження № 22-ц/789/896/16 Доповідач - Ходоровський М.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ходоровського М.В.

суддів - Фащевська Н. Є., Щавурська Н. Б.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Монастириського районного суду від 23 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про захист прав споживача та усунення перешкод у користуванні банківським рахунком

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2016 року ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») про захист прав споживача, зобовязання усунути перешкоди у користуванні поточним рахунком з використанням електронних платіжних засобів, на якому знаходяться грошові кошти в сумі 244 512,39 грн., шляхом розблокування рахунку (поновлення проведення зупинених фінансових операцій).

Позивач зазначив, що ним у ПАТ КБ «Приватбанк» відкрито поточний (з використанням електронних платіжних засобів) рахунок фізичної особи №899351. 25 червня.2015 року маючи намір здійснити переказ коштів виявив, що рахунок заблоковано, чим обмежено його право користуватися власними грошима та, відповідно, банківськими послугами. Залишок коштів на рахунку складає 244 512,39 грн. На письмове звернення щодо причин блокування поточного рахунку одержав відповідь про проведення фінансового моніторингу (перевірки джерел походження коштів) щодо нього.

Посилаючись на те, що підстав для блокування поточного рахунку у відповідача не було, фінансовий моніторинг триває майже 11 місяців із передбачених законом максимальних 30 днів, позивач просив його вимоги задовольнити.

Рішенням Монастириського районного суду від 23 травня 2016 року позов задоволено.

Зобов'язано публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_3 (48301, вул. Сагайдачного, 5/2, м. Монастириськ Тернопільської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) поточним рахунком фізичної особи №899351 з використанням електронних платіжних засобів, на якому знаходяться грошові кошти в сумі 244 512 (двісті сорок чотири тисячі пятсот дванадцять) грн. 39 коп., шляхом розблокування поточного рахунку (поновлення проведення зупинених фінансових операцій за даним рахунком).

Стягнуто із публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код СДРПОУ 14360570) в користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ Приватбанк просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні представник ПАТ КБ ПриватбанкОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала, представник позивача ОСОБА_1 її заперечив, вважає рішення суду законним.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 укладено договір банківського рахунку, згідно якого ОСОБА_3 відкрито поточний (з використанням електронних платіжних засобів) рахунок фізичної особи №899351.

25 червня 2015 року даний рахунок заблоковано.

Згідно ксерокопії довідки по рахунку №899351, що сформована і завірена 07.04.2016 року, на відкритому ПАТ КБ «ПриватБанк» на імя ОСОБА_3 рахунку знаходяться грошові кошти в сумі 244 512.39 грн.

09.07.2015 року ОСОБА_3 письмово звернувся до ПАТ КБ «Приватбанку» щодо надання інформації про причини блокування відкритого на його ім'я поточного рахунку та негайного розблокування карткового рахунку і поновлення усіх фінансових операцій за рахунком.

Згідно наявного у матеріалах справи листа ПАТ КБ «ПриватБанк» від 04.02.2016 року, ОСОБА_3 повідомлено про право відповідача на здійснення перевірки клієнта з посиланням на ст. 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст.9 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». Висловлено прохання надати документи, що підтверджують походження грошових коштів, які надійшли на рахунок за період з 01.01.2015 року по 24.06.2015 року.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, що ПАТ КБ Приватбанк неправомірно заблокував поточний рахунок відкритий на імя позивача, фінансовий моніторинг триває понад встановлений законом строк.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та грунтується на матеріалах справи.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії. а кредитор має право вимагати від боржник., виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання мас виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. ч. І, 2, 3 ст. 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» суб'єкт первинного фінансового моніторингу має право зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), яка (які) містить (містять) ознаки, передбачені статтями 15 та/або 16 цього Закону, та/або фінансові операції із зарахування чи списання коштів, що відбувається в результаті дій, які містять ознаки вчинення злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, та зобов'язаний зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), якщо її учасником або вигодоодержувачем за ними є особа, яку включено до переліку осіб, пов'язаних з провадженням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції (якщо види та умови застосування санкцій передбачають зупинення або заборону фінансових операцій), і в день зупинення повідомити спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку (такі) фінансову (фінансові) операцію (операції) її (їх) учасників та про залишок коштів на рахунку (рахунках) клієнта, відкритому (відкритих) суб'єктом первинного фінансового моніторингу, який зупинив здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), та у разі зарахування коштів на транзитні рахунки суб'єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється на два робочих дні з дня зупинення (включно).

Спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій), здійснене відповідно до частини першої цієї статті, на строк до п'яти робочих днів, про що зобов'язаний негайно повідомити суб'єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Спеціально уповноважений орган у разі виникнення підозр може прийняти рішення про зупинення видаткових фінансових операцій на строк до п'яти робочих днів, про що зобов'язаний негайно повідомити суб'єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. У такому разі суб'єкт первинного фінансового моніторингу зобов'язаний в день отримання, але не пізніше 11 години наступного робочого дня після отримання відповідного рішення повідомити спеціально уповноваженому органу про залишок коштів на рахунку клієнта, фінансові операції (кошти) за яким були зупинені, та у разі зупинення фінансових операцій на транзитних рахунках суб'єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум.

Частиною 5 ст. 17 вищевказаного Закону передбачено, що у разі прийняття рішення відповідно до частин другої і третьої цієї статті спеціально уповноважений орган протягом строку подальшого зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) або зупинення видаткових фінансових операцій проводить аналітичну роботу, збирає необхідну додаткову інформацію, обробляє, перевіряє, аналізує її та у разі, якщо за результатами перевірки:

ознаки легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, або вчинення іншого злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, не підтверджуються, спеціально уповноважений орган зобов'язаний негайно скасувати своє рішення про подальше зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) або зупинення видаткових фінансових операцій та повідомити про це суб'єкту первинного фінансового моніторингу;

є мотивовані підозри. - спеціально уповноважений орган приймає рішення про продовження зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) (видаткових фінансових операцій), готує і подає відповідний узагальнений матеріал або додатковий узагальнений матеріал правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, та в день прийняття такого рішення інформує відповідного суб'єкта первинного фінансового моніторингу про дату закінчення строку зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій операції). Строк зупинення відповідних фінансових (фінансової) операцій (операції) продовжується спеціально уповноваженим органом з наступного робочого дня після подання відповідного узагальненого матеріалу або додаткового узагальненого матеріалу за умови, що загальний строк такого зупинення не перевищуватиме 30 робочих днів.

Строки зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій) суб'єктами первинного фінансового моніторингу та спеціально уповноваженим органом, зазначені у частинах першій -п'ятій цієї статті, є остаточними та продовженню не підлягають.

Згідно з ч .ч. 1, 2, З ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Положенням ч.І ст. 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням, тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначені що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо вії не визнаний судом недійсним. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі судового рішення.

Згідно із ст. ст.10, 11 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК У країн суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стосовно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи у ній відсутні дані про те, що позивачем незаконно використовується картковий рахунок, що відповідач звертався до Уповноваженого органу щодо блокування рахунку.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини у справі та вимоги згаданих норм права, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що відповідач, як субєкт первинного фінансового моніторингу, заблокував поточний рахунок позивача понад встановлений законом строк, при зупиненні фінансової операції порушив вимоги ст. 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» а тому правильно задовольнив вимоги позивача.

Колегія суддів не приймає до уваги твердження в апеляційній скарзі про те, ОСОБА_3 здійснив фінансові операції, повязані з відмиванням доходів, отриманих злочинним шляхом, а тому дії Банку є правомірні, оскільки як вбачається із матеріалів справи у ній відсутні будь-які докази, які б підтверджували зазначені обставини.

Рішення суду є законним, обгрунтованим, підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" відхилити.

Рішення Монастириського районного суду від 23 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_4