Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

26 грудня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Шаховніної М. О. ,

при секретарі - Якимович К. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є співвласником квартири АДРЕСА_1, іншими співвласниками є ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Зазначила, що 17 липня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, який як чоловік був зареєстрований у спірній квартирі. Даний шлюб було розірвано 14 березня 2015 року.

Посилаючись на те, що відповідач з січня 2015 року не проживає у вищевказаній квартирі, не оплачує комунальні послуги та не бере участь в її утриманні, просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

У судове засідання позивачка не з"явилася, надала заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити ( а.с. 41).

Відповідач та треті особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи.

Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні спірне жиле приміщення являє собою трикімнатну квартиру, жилою площею 47,80 кв.м, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ( а.с. 8).

Дана квартира приватизована в рівних долях ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_5 ( а.с. 9).

В спірній квартирі зареєстровано сім осіб, що підтверджується довідкою форми № 3 виданою Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» від 10.06.2016 року №1366 (а.с. 8).

З 17 липня 2012 року позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 14 березня 2015 року ( а.с. 10).

У позовній заяві позивачка вказувала, що відповідач як член сім»ї, як її чоловік був зареєстрований у спірну квартиру.

Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що відповідач з часу реєстрації його у квартирі та до сьогоднішнього дня у квартирі не проживає, його речі в ній відсутні.

Факт не проживання відповідача в квартирі АДРЕСА_3 підтверджується актами від 23.09.2016 року та 15.12.2016 року (а.с. 11, 42).

Спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Право користуватися чужим майном регламентується ст. 405 ЦК України, відповідно до якої право на користування житлом відповідно до закону мають лише члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним.

Статтею 406 ЦК України визначено, що право користування чужим майном припиняється у разі припинення обставин, які були підставою для встановлення такого права.

Разом з тим, в силу вимог ст. 156 ЖК України відповідач по справі не є членом сім'ї власника квартири - позивача по справі, оскільки не є членом подружжя позивача, його батьком, дитиною чи особами, що ведуть з позивачем спільне господарство та проживають як члени однієї сім'ї.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи, що реєстрація відповідача порушує права позивача вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а ОСОБА_2 потрібно визнати таким, що втратив право користування житлом - квартирою АДРЕСА_1

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 316, 319, 383, 405, 406 ЦК України, ст. 156 ЖК України, ст. ст. 3, 10, 11, 15, 58-60, 209, 212-215, 224, 228, 233 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя М. О. Шаховніна