УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., КоротунаВ.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні власністю, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 22 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив зобов'язати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не чинити перешкоди у здійсненні реконструкції належної йому частини житлового будинку та виконанню оздоблювальних робіт (утеплення) стін, як виходять на їх земельну ділянку та відкрити (розблокувати) хвіртку для вільного доступу його та будівельників для виконання цих робіт.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилався на те, що йому на праві приватної власності належить 16/100 частин житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1, а також земельна ділянка, яка знаходиться за вказаною адресою та призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, а відповідачі є співвласниками іншої частини даного житлового будинку.

Позивач вказував, що, маючи намір здійснити реконструкцію належної йому частини житлового будинку з розширенням за рахунок надбудови та прибудови, він замовив робочий проект та розпочав ремонтні роботи, які проводяться відповідно до вимог законодавства, що підтверджується відповідними актами.

Посилаючись на те, що для здійснення реконструкції житла необхідно виконати оздоблювальні роботи та утеплити стіну будинку, яка виходить на земельну ділянку відповідачів, проте останні закрили хвіртку, через яку можливо пройти до стіни будинку, та не допускають робітників, ОСОБА_4 просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 04 квітня 2016 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_5, ОСОБА_6 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_4 частиною будинку АДРЕСА_1

Зобов'язано ОСОБА_5, ОСОБА_6 надати доступ для виконання робіт з утеплення стін будинку № 5-Б кв. 2 по 2-му пров. Ливарному в м. Житомирі.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 22 червня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_7, яка діє в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6, задоволено, рішення Богунського районного суду м. Житомира від 04 квітня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що позивач є власником частини вказаного вище будинку та здійснює його реконструкцію, а ОСОБА_5 в судовому засіданні визнано факт чинення ним перешкод позивачу у здійсненні дій з реконструкції частини будинку, а тому враховуючи відсутність доказів на підтвердження незаконності дій позивача з проведення такої реконструкції, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову..

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, врахував роз'яснення, викладені у п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» та виходив з того, що відмова відповідача надати можливість стороннім особам користуватись земельною ділянкою, яка закріплена за його домоволодінням, не може розцінюватись як порушення прав позивача, оскільки користування чужою земельною ділянкою можливе лише за наявності земельного сервітуту, у зв'язку із чим суд дійшов обґрунтованого висновку, що задоволення позовних вимог призведе до обмеження права ОСОБА_5 вільно користуватись земельною ділянкою.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції в оскаржуваній частині та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 22 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

В.М.Коротун

О.В.Попович