УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-1450/10

Провадження № 4-с/638/130/16

11.10.2016 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харків, ОСОБА_1, розглянувши скаргу АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на постанову головного державного виконавця Фрунзенського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 01.09.2015 року про повернення виконавчого документу стягувачеві,-

ВСТАНОВИВ:

Скаржник АТ «Банк «Фінанси та Кредит»звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із скаргою, в якій просить: визнати дії державного виконавця Фрунзенського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 01.09.2015 року про повернення виконавчого документу стягувачеві неправомірними та скасувати постанову від 01.09.2016 року по виконавчому провадженню №41763974. Вимоги скарги обґрунтовує тим, що державним виконавцем не було вжито усіх передбачених законом дій по виконанню рішення суду та виявленню майнових прав боржника, виявленню рахунків, а тому винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі пункту 9 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» є неправомірним. Окрім того, просить поновити строк для оскарження дій державного виконавця у звязку з тим, що копія постанови всупереч вимогам закону стягувачу направлена не була, а дізнався він про неї лише 28.09.2016 року, отримавши особисто.

Відповідно до статті 385 ЦПК України, скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до розяснень, викладених у пункті 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

З наданих скаржником матеріалів вбачається, що постановою головного державного виконавця Фрунзенського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 01.09.2015 року виконавчий лист №2-1450/10, виданий 10.09.2010 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Слобожанське регіональне управління» витрати, повязані зі сплатою державного мита в сумі 850, 00 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 15, 00 коп., а всього 865, 00 грн. повернуто стягувачеві.

В порушення вимог статей 58, 59 ЦПК України щодо належності та допустимості доказів,матеріали скарги не містять підтвердження, коли саме скаржник дізнався про порушення своїх прав зі сторони державного виконавця.

Ксерокопію аркуша із номерами виконавчих проваджень та інформацією про отримання оригіналів виконавчих листів із датою «28.09.2016 року»та підписом «Кузнецова», суд не може прийняти до уваги, оскільки ні ідентифікувати вказану особу, яка отримала «...копії постанов про повернення виконавчого документа стягувачеві та оригінали виконавчих листів до них по виконавчих провадження...», ні віднести даний аркуш до письмових доказів в значенні статті 64 ЦПК України не виявляється можливим.

У звязку з цим, клопотання про поновлення строку для звернення до суду зі скаргою задоволенню не підлягає.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо не визначені законом, - встановлюються судом (стаття 67 ЦПК України).

У відповідності із статтею 72 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Суд наголошує, що право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Правовий строк існує у багатьох своїх різновидах, характер яких залежить від мети встановлення строку, його функцій, порядку регулювання відносин, яких він стосується і на які він має вплив. Одним із різновидів строків у цивільному судочинстві є строки за визначенням, до них належать абсолютно визначені, відносно визначені, не визначені, альтернативні (загальні та виключні).

Встановлення в законі порядку обчислення, продовження і поновлення строків обумовлюється необхідністю досягнення завдань цивільного судочинства та забезпечення законних інтересів і прав субєктів цивільного процесу. Приписи ЦПК про строки регламентують тривалість строків, порядок їх обчислення та наслідки закінчення строків. Суворе дотримання строків у цивільному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення. При визначенні початку обчислення строку важливо точно знати момент, з якого починається його перебіг. Не викликає труднощів визначення його тоді, коли він прямо зазначений у законі. У тих випадках, коли початок перебігу строку не позначено, ним слід вважати момент учинення тієї процесуальної дії або настання події, що спричиняє виникнення відповідного процесуального обовязку, для виконання якого і встановлюється цей строк.

Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку, що особа, яка звертається до суду із скаргою на постанову головного державного виконавця Фрунзенського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 01.09.2015 року про повернення виконавчого документу стягувачеві, пропустила визначений цивільним процесуальним законом строк, а тому суд вважає необхідним скаргу залишити без розгляду.

Оскільки поважність причин пропуску строку є оціночною категорією і встановлюються у кожному конкретному випадку судом, причину того, що заявник дізнався про порушення своїх прав лише 28.09.2016 року, суд не може визнати поважною. Більш того, даний факт не підтверджено належними та допустимими доказами, а інших поважних причин пропуску звернення до суду із скаргою заявником не наведено та доказів в обґрунтування цього суду не надано.

Одночасно суд розяснює заявнику його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що стали підставою для залишення заяви без розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 385 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про поновлення пропущеного строку з поважних причин на оскарження постанови головного державного виконавця Фрунзенського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 01.09.2015 року про повернення виконавчого документу стягувачеві відмовити.

Скаргу АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на постанову головного державного виконавця Фрунзенського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 01.09.2015 року про повернення виконавчого документу стягувачеві - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: