Справа № 346/2501/16-ц
Провадження № 2/346/1960/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючої - судді Беркещук Б.Б.,

секретаря Матушевської Г.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Укрветсанзавод" про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини зарплати у звязку з затримкою термінів її виплати, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 посилається на те, що вона працювала на Державному підприємстві "Укрветсанзавод" в Коломийській філії з 01.06.2013 р.

02 лютого 2015 року звільнилася з посади інспектора відділу кадрів Коломийської філії державного підприємства "Укрветсанзавод" за згодою двох сторін на підставі ст. 36 Кодексу законів про працю України.

Після звільнення роботодавець відповідач по справі не виплатив їй існуючу заборгованість по заробітній платі. Вказує, що в даний момент завод не працює, керівництва немає, отримати довідку про точний розмір заробітної плати неможливо.

Відповідно до довідки, яку вона, позивач отримала, однак не встигла зареєструвати та належним чином оформити заборгованість Коломийської філії державного підприємства "Укрветсанзавод" по виплаті заробітної плати станом на 02.02.2015 року складає 19310,11 грн.

Відповідно до штатного розпису Коломийської філії ДП "Укрветсанзавод" місячний фонд оплати праці інспектора з кадрів складав 3 024,00 грн.

Так як заборгованість в розмірі 19 310,11 грн. існувала на дату звільнення 02.02.2015 р. не погашена до сьогоднішнього дня , то розрахунок інфляційних втрат та середнього заробітку за час затримки проводиться з тієї ж дати.

У зв'язку із невиплатою заробітної плати вона понесла інфляційні втрати за період з лютого 2015 р. по квітень 2016 р., які складають ( 19 310,11 х 41,091/ 100) 7934,68 грн.

ОСОБА_1 того, згідно чинного законодавства відповідач повинен їй виплатити середній заробіток за весь час затримки виплати. Загальний розмір середнього заробітку за весь час затримки виплати (14 місяців ) становить 42 336,00 грн.

Уточнивши позовні вимоги просить суд стягнути з відповідача на її користь: 19 310,11 грн. - заборгованість по заробітній платі; 7934,68 грн. - компенсації втрати частини зарплати у звязку з затримкою термінів її виплати за період з лютого 2015 р. по березень 2016 року ; 42 336,00 грн. - середній заробіток за час затримки розрахунку за вищевказаний період

Позивач в судове засідання не зявилась, про час та місце судового розгляду повідомлена у встановленому законом порядку, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити

Представник відповідача в судові засідання не з»явився з невідомих суду причин, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином.

Враховуючи заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 01 червня 2013 року прийнята на посаду інспектора відділу кадрів до Коломийської філії державного підприємства "Укрветсанзавод", що стверджується копією трудової книжки (а.с.3) Також як вбачається з трудової книжки наказом № 21-к від 02 лютого 2015 року позивача звільнено з займаної посади за згодою сторін на підставі п.1 ст. 36 Кодексу законів про працю України.

Як вбачається з копії штатного розпису затвердженого наказом в.о. генерального директора ДП «Укрветсанзавод» інспектор з кадрів посадовий оклад якого 2 700 грн. має місячний фонд заробітної плати 3024 ,00 грн.(а.с.5)

Після звільнення позивача ОСОБА_1 роботодавець не виплатив їй існуючу заборгованість по заробітній платі, що підтверджується довідкою № 31 від 17.06.2016 р. наданою відповідачем, в котрій зазначено що заборгованість не виплаченої заробітної плати ОСОБА_1 яка виникла на день звільнення та не виплачена по даний час, складає 12 735,76 грн.

Однак, суд бере до уваги лист Головного управління держпраці у Київській області № 2/4.3-К-1358 від 13.05.2016 р. у якому встановлено, що згідно довідки № 9 від 20.04.2016 р. по Коломийській філії ДП «Укрветсанзавод» рахується заборгованість із заробітної плати станом на 20.04.2016 р. перед ОСОБА_1 в сумі 14 068,46 грн. (а.с.110) Відповідно суд не бере до уваги довідку, яку позивач подала до суду, в котрій зазначено що заборгованість Коломийської філії державного підприємства "Укрветсанзавод" по виплаті заробітної плати станом на 02.02.2015 року складає 19310,11 грн.(а.с.4)

У листі Головного управління Держпраці у Київській області від 23.03.2016 року направленому позивачу зазначено, що в.о. генерального директора ОСОБА_2 надав письмові пояснення в котрих вказав, що станом на 15.03.2016 року ДВС арештовано майно та кошти ДП «Укрветсанзавод»( постанова від 22.09.2015 р. ВП № 48768809) раніше за борги перед державним бюджетом та контрагентами були арештовані всі рахунки Коломийської філії . У звязку з цим фактично призупинено виробничо- господарську діяльність всього підприємства. До моменту відновлення повноцінного функціонування філій на підприємству не має обєктивної можливості виплати заборгованості із заробітної плати колишнім працівникам Коломийської філії.(а.с.20)

З листа Головного управління Держпраці у Київській області від 25.04.2016 р. видно, що заборгованість із заробітної плати перед працівниками Коломийської філії виникла під час перебування на посаді генерального директора підприємства ОСОБА_3 (а.с.19)

У відповідності із ст..116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум,що належить йому від підприємства,установи,організації ,провадиться в день звільнення.

Згідно із частиною 1статті 117КЗпПУкраїнив разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені встатті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

П.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року, з наступними змінами, «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» передбачено ,що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку з затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Судом встановлено, що позивач звільнена з роботи 02 лютого 2015 року.

День звільнення позивача, відповідно до положень п.2.26 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29 липня 1993 року, є останнім днем його роботи.

В день звільнення відповідач повинен був виплатити позивачу заборгованість по заробітній платі в сумі 14 068,46 грн.

Враховуючи те, що в день звільнення з роботи і по даний час заборгованість по заробітній платі позивачу не виплачена, суд вважає ,що у позивача виникло право на отримання середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільнені, з 02 лютого 2015 року, тобто з часу звільнення по квітень 2016 р. включно в межах заявлених позивачем вимог .

Суд зазначає, що згідно ст. 117 КЗпП України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про оплату праці» стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку є відповідальністю роботодавця та стягується судом саме по день фактичного розрахунку, або по день постановлення рішення суду, у зв'язку з цим, в даному випадку судом розглянуті вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку у межах позовних вимог у відповідності дост. 11 ЦПК України.

Стосовно позовних вимог про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів її виплати, суд виходить з наступного.

Згідно із статтею 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно ізст. 34 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Стаття 34 введена в дію з 1 січня 1997 року згідно із Постановою Верховної Ради України № 49/96-ВР від 20 лютого 1996 року.

01 січня 2001 року набув чинності Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000р. № 2050-III.

Згідно зі ст. 1 цього закону, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтями 2,3 вказаного закону передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом (01 січня 2001 року). Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Отже, враховуючи вищенаведене з відповідача слід стягнути середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі, котру заявила позивач 42 336,00 грн. та інфляційні втрати за період з лютого 2015 р. по квітень 2016 р. ( 14 068,46 х41,091/100%)- 5 780,87 грн.

При таких обставинах з відповідача в користь позивача слід стягнути 14 068,46 грн. - заборгованість по невиплаченій заробітній платі; 5 780,87 грн. - компенсацію втрати частини зарплати у звязку з затримкою термінів її виплати за період з лютого 2015 р. по березень 2016 року ; 42 336,00 грн . - середній заробіток за час затримки розрахунку.

У відповідності із ст..88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 1378 грн. судового збору.

На підставі ст.,ст. 115-117 КЗпП України, ст. 625 ЦК України, Закону України " Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та керуючись ст.,ст. 88,197 ч.2, 209, 213, 214, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

позов задовольнити частково .

Стягнути з Державного підприємства "Укрветсанзавод", , юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, жительки АДРЕСА_1 заборгованість в сумі 62 185 (шістдесят дві тисячі сто вісімдесят пять ) грн..33 коп., з яких : 14 068,46 грн. - заборгованість по невиплаченій заробітній платі; 5 780,87 грн. - компенсацію втрати частини доходів у звязку з порушенням строку їх виплати за період з лютого 2015 р. по березень 2016 року ; 42 336,00 грн. - середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з лютого 2015 р. по березень 2016 року.

Стягнути з Державного підприємства "Укрветсанзавод" на користь держави судовий збір у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.00 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Беркещук Б. Б.