У Х В А Л А

23 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Лященко Н.П., Романюка Я.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 серпня 2016 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року та заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 жовтня 2014 року в справі за позовом приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу квартири, за зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» про визнання зобов'язань припиненими у зв'язку з їх повним виконанням, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а :

Дарницький районний суд м. Києва заочним рішенням від 15 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від

22 жовтня 2015 року, позов ПрАТ «ФФ «Дарниця» задовольнив, у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовив. Стягнув на користь ПрАТ «ФФ «Дарниця» з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 237 тис.

555 грн 11 коп. заборгованості за договором купівлі-продажу квартири з урахуванням 3 % річних; вирішив питання розподілу судових витрат.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 31 серпня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_5 та

ОСОБА_4 відхилила, заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року залишила без змін.

У листопаді 2016 року до Верховного Суду України звернулася

ОСОБА_4 із заявою про перегляд ухвалених у справі рішень посилаючись на неоднакове застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме положень статті 524 Цивільного кодексу України, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

На обґрунтування своїх доводів заявниця надала рішення та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 квітня 2013 року та 6 жовтня 2016 року, а також послалась на постанову Верховного Суду України від 9 листопада 2016 року.

До заяві також додано клопотання, у якому ОСОБА_4 просить зупинити виконання ухвалених у справі рішень.

Перевіривши доводи заявниці, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

У справі, рішення в якій просить переглянути заявниця, задовольняючи позовні вимоги ПрАТ «ФФ «Дарниця», суд першої інстанції, з висновками якого погодилися суди апеляційної й касаційної інстанцій, дійшов висновку про наявність заборгованості ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перед позивачем за спірним договором купівлі-продажу.

Постанова Верховного Суду України від 9 листопада 2016 року не містить висновку щодо застосування норм матеріального права. Зазначеною постановою відмовлено ПрАТ «ФФ «Дарниця» у задоволенні заяви про перегляд судових рішень у зв'язку з необґрунтованістю скарги.

Крім того, надане для порівняння рішення суду касаційної інстанції від 3 квітня 2013 року ухвалене у справі щодо стягнення сплаченого за попереднім договором авансу з підстави не укладення основних договорів; надана ухвала від 6 жовтня 2016 року - у справі щодо розірвання договору поставки товарів під замовлення та стягнення передплати за цим договором.

Таким чином, у справах, судові рішення в яких надано заявницею для порівняння та у справі, рішення в якій просить переглянути заявниця, наявні різні предмети позову, зміст позовних вимог, матеріально-правове регулювання спірних правовідносин та встановлено різні фактичні обставини справи, що не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ неоднаково застосував норми матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у побідних правовідносинах.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Ураховуючи викладене, а також вимоги пункту 2 частини першої статті 3601 ЦПК України, клопотання ОСОБА_4 про зупинення виконання ухвалених у справі судових рішень підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу квартири, за зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» про визнання зобов'язань припиненими у зв'язку з їх повним виконанням, зобов'язання вчинити дії за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 серпня 2016 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 22 жовтня

2015 року та заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від

15 жовтня 2014 року відмовити.

Клопотання ОСОБА_4 про зупинення виконання судових рішень залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко

Я.М. Романюк