Справа № 442/8118/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" грудня 2016 р. Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Крамар О.В, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу квартири, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить розірвати договір купівлі-продажу квартири №29а в будинку №21 по вул.Угорській в м.Львові, укладений 07.02.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від імені якої діяла ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Особа, яка бере участь в справі, розпоряджається своїми процесуальними правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.114 ЦПК України (виключна підсудність) позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Пунктом 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» передбачено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Майно визначене предметом даного спору, з приводу якого позивач просить розірвати договір купівлі-продажу є нерухоме майно квартира №29а, що знаходиться в м.Львові на вул. Угорській 21, а отже дана справа підсудна Сихівському районному суду м.Львова.

Таким чином, на вимоги даної позовної заяви розповсюджуються правила виключної підсудності, оскільки спір виник з приводу нерухомого майна, а правила ст.110 ЦПК України щодо розгляду справи за вибором позивача в даному випадку не можуть бути застосовані.

А тому суд вважає, що дана справа не підсудна Дрогобицькому міськрайонному суду Львівської області, таку слід повернути позивачу для подання до належного суду.

Керуючись ст.115 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу квартири повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Крамар