У Х В А Л А

іменем україни

13 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Колодійчука В.М., Фаловської І.М.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди; за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» про відшкодування моральної шкоди; за позовом ОСОБА_3, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_6, до ОСОБА_4, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» про відшкодування моральної шкоди; за позовом ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_8, до ОСОБА_4, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди; за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАА ТРАНС» до ОСОБА_4, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» про відшкодування матеріальної шкоди за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» на рішення апеляційного суду Житомирської області від 09 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 06 січня 2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля марки Chevrolet Lacetti, номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, автомобіля марки ВАЗ-210994, номерний знак НОМЕР_2, під його керуванням, у салоні автомобіля якого також перебували ОСОБА_7, ОСОБА_5 та малолітня ОСОБА_6, і автомобіля марки Mersedes-Benz-1844, номерний знак НОМЕР_3, з напівпричепом, номерний знак НОМЕР_4, що належать товариству з обмеженою відповідальністю «ЛАА ТРАНС» (далі - ТОВ «ЛАА ТРАНС») та знаходився під керуванням ОСОБА_9

Вироком Малинського районного суду Житомирської області від 17 лютого 2014 року винною у ДТП визнано ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність якої застрахована у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Дніпроінмед» (далі - ПрАТ «СК «Дніпроінмед»).

Посилаючись на те, що у результаті ДТП його автомобілю були завдані механічні пошкодження, а йому - моральну шкоду, позивач, з урахуванням уточнень позовних вимог, просив стягнути з ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 10 тис. грн., витрати на правову допомогу у розмірі 4 тис. грн., витрати, пов'язані з прибуттям до місця розгляду кримінальної справи, у розмірі 2 757 грн. 37 коп., а з ПрАТ «СК «Дніпроінмед» просив стягнути матеріальну шкоду у розмірі 41 634 грн. 69 коп. та моральну шкоду у розмірі 5 тис. грн.

У травні 2015 року ОСОБА_5, ОСОБА_3, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_6, ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_7, звернулися до суду із окремими позовами, в яких посилались на ті самі обставини та просили: стягнути з ПрАТ «СК «Дніпроінмед» на користь ОСОБА_5 5 тис. грн. моральної шкоди; з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 10 тис. грн. моральної шкоди та 4 тис. грн. витрат на правову допомогу; з ПрАТ «СК «Дніпроінмед» на користь ОСОБА_3, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_6, 5 тис. грн. моральної шкоди; з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_6, 10 тис. грн. моральної шкоди та 4 тис. грн. витрат на правову допомогу; з ПрАТ «СК «Дніпроінмед» на користь ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_7, 29 758 грн. 52 коп. матеріальної шкоди та 5 тис. грн. моральної шкоди; з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_7, 95 тис. грн. моральної шкоди, мотивуючи вимогу тим, що у результаті ДТП вона отримала тяжкі тілесні ушкодження та стала інвалідом другої групи.

У травні 2014 року ТОВ «ЛАА ТРАНС» звернулося до суду з указаним позовом, в якому, посилаючись на ті саме фактичні обставини, просило стягнути з ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 500 грн., а з ПрАТ «СК «Дніпроінмед» матеріальну шкоду у розмірі 35 963 грн.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 09 лютого 2015 року позови ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_3, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_6, ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_7, та ТОВ «ЛАА ТРАНС» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 майнову шкоду у розмірі 40 284 грн. 72 коп. та моральну шкоду у розмірі 5 тис. грн. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 5 тис. грн. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 5 тис. грн. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 25 506 грн. 81 коп. та моральну шкоду у розмірі 65 тис. грн. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ЛАА ТРАНС» майнову шкоду у розмірі 35 463 грн. 59 коп. В іншій частині позову відмовлено. Розподілено судові витрати.

В апеляційному порядку справа розглядалася неодноразово. Останнім рішенням апеляційного суду Житомирської області від 09 грудня 2015 року рішення районного суду в частині відмови в позові до ПрАТ «СК «Дніпроінмед» скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Стягнуто з ПрАТ «СК «Дніпроінмед» на користь: ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 40 284 грн. 72 коп. та моральну шкоду у розмірі 5 тис. грн.; ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 25 506 грн. 81 коп. та моральну шкоду у розмірі 5 тис. грн.; ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 5 тис. грн.; ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 5 тис. грн. Змінено рішення районного суду в частині стягнення з ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди, зменшивши стягнення на користь: ОСОБА_7 до 30 тис. грн.; ОСОБА_3 до 1 тис. грн.; ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 до 1 тис. грн.; ОСОБА_5 до 1 тис. грн. Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ЛАА Транс» майнової шкоди у розмірі 35 463 грн. 59 коп. змінено, зменшено розмір відшкодування майнової шкоди до 500 грн. Провадження у справі за позовом ТОВ «ЛАА Транс» до ПрАТ «СК «Дніпроінмед» про стягнення майнової шкоди закрито. В іншій частині рішення районного суду залишено без змін. Розподілено судові витрати.

У касаційній скарзі ПрАТ «СК «Дніпроінмед» просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й залишити рішення суду першої інстанції в силі.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовів до ПрАТ «СК «Дніпроінмед», суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність якої була застрахована, не повідомила страховика про настання страхового випадку, що є підставою для відмови останнього у виплаті страхового відшкодування потерпілим у ДТП, тому відповідальність має нести ОСОБА_4

Скасовуючи рішення у цій частині та частково задовольняючи позови ОСОБА_5 до ПрАТ «СК «Дніпроінмед», апеляційний суд виходив із того, що страхова компанія була повідомлена про настання страхового випадку, а неподання доказів письмового повідомлення ОСОБА_4 страховика не є підставою для відмови в задоволенні позову потерпілих у ДТП, оскільки після виплати страхових відшкодувань страховик має право звернутися із регресним позовом до ОСОБА_4, яку вироком суду визнано винною у ДТП.

З висновком апеляційного суду про часткове задоволення позовів ОСОБА_5 погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Скасовуючи попереднє судове рішення апеляційної інстанції, суд касаційної інстанції вказав на незазначення у рішенні, якими саме доказами підтверджено факт повідомлення ПрАТ «СК «Дніпроінмед» про настання страхового випадку.

Проте апеляційний суд у порушення вимог ст. ст. 214, 315, 338 ЦПК України належним чином не виконав цю вказівку.

Судами встановлено, що 06 січня 2013 року сталася ДТП за участю автомобіля марки Chevrolet Lacetti, номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, автомобіля марки ВАЗ-210994, номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, в салоні автомобіля якого також перебували ОСОБА_7, ОСОБА_5 та малолітня ОСОБА_6, та автомобіля марки Mersedes-Benz-1844, номерний знак НОМЕР_3, з напівпричепом, номерний знак НОМЕР_4, що належать ТОВ «ЛАА ТРАНС» та знаходилися під керуванням ОСОБА_9

Вироком Малинського районного суду Житомирської області від 17 лютого 2014 року винною у ДТП визнано ОСОБА_4

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована у ПрАТ «СК «Дніпроінмед» з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну у 50 000 грн.

Пред'являючи позов, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_3, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_6, ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_7, посилались на те, що у результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, всі вони зазнали моральних страждань, а ОСОБА_7 отримала тяжкі тілесні ушкодження та стала інвалідом другої групи.

Відповідно до п. 17 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

З аналізу наведеної норми слід дійти висновку, що, якщо шкода вже була добровільно відшкодована винною у ДТП особою, то потерпілий не має права повторно стягувати цю суму зі страховика.

Апеляційний суд у порушення ст. ст. 212-214, 303, 316 ЦПК України не дав належної правової оцінки розпискам про отримання рідними братом, сестрою та племінницею ОСОБА_7 грошових коштів на її лікування на загальну суму 35 тис. грн. від ОСОБА_4 (т. 2 а.с. 133-139) та не перевірив тверджень ПрАТ «СК «Дніпроінмед» про те, що ОСОБА_4 добровільно, з власної ініціативи та, не повідомивши страхову компанію, відшкодувала ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 35 тис. грн., при цьому остання понесла витрати на лікування у меншому розмірі, зокрема 29 758 грн. 05 коп.

Отже, суд апеляційної інстанції, не перевіривши посилань ПрАТ «СК «Дніпроінмед» на добровільне відшкодування матеріальної шкоди винною у ДТП особою, передчасно стягнув це відшкодування зі страхової компанії.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням його фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Наведеного суд апеляційної інстанції не врахував, у порушення ст. ст. 212-214, 303, 316 ЦПК України не встановив суму визначеної у ст. 30 Закону різниці та безпідставно стягнув зі страхової компанії ринкову вартість знищеного у результаті ДТП автомобіля.

Отже, суд апеляційної інстанції у порушення ст. ст. 212-214, 303, 316 ЦПК України не встановив фактичних обставин, від яких залежить правильне вирішення справи, та норми права, які регулюють ці правовідносини, не перевірив доводів та наданих сторонами доказів, належним чином не перевірив правильності й справедливості рішення суду першої інстанції.

Крім того, апеляційний суд не звернув уваги на позовні вимоги ОСОБА_7 та до яких відповідачів вони заявлені.

При цьому закриваючи провадження у справі в частині вимог ТОВ «ЛАА Транс» до ПрАТ «СК «Дніпроінмед» апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що спір між юридичними особами не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, що відповідає вимогам ст. ст. 1, 12, 15 ЦПК України.

У частині позовних вимог ТОВ «ЛАА ТРАНС» до ОСОБА_4 судові рішення відповідають фактичним обставинам справи, вимогам закону та поданим сторонами доказам, яким дана належна правова оцінка (ст. 212 ЦПК України).

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи в частині позовів ОСОБА_7, судом апеляційної інстанції не встановлені, рішення апеляційного суду в цій частині не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його часткового скасування з передачею справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 09 грудня 2015 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_3, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_6, ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_8, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення апеляційного суду Житомирської області від 09 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук

І.М. Фаловська