Справа № 338/745/16-ц
Провадження № 22-ц/779/2108/2016
Головуючий у 1 інстанції Битківський Л.М. Л. М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

Головуючої: Василишин Л.В.

суддів: Мелінишин Г.П., Соколовського В.М.

секретаря Бойчука Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Богородчанського районного суду від 07 вересня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Богородчанського районного суду від 07 вересня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів розпочати з 17.07.2016 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 551,20 гр. судового збору в користь держави та 500 грн. понесених витрат на правову допомогу адвоката на користь пилипів Н.М.

ОСОБА_3 на рішення суду подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне зясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вважає, що позивач не навела об»єктивних обставин та не надала суду жодних доказів про можливість відповідача сплачувати аліменти саме у такому розмірі. Вказав, що на роботу влаштувався недавно, рівень його доходів низький, а відтак не спроможний сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн.

ОСОБА_3 також зазначив, що не відповідає дійсності твердження позивача щодо ненадання ним матеріальної допомоги дочці. Так, неодноразово купував дитині продукти харчування, одяг та передавав позивачці кошти.

Посилаючись на Закон України «Про державний бюджет України на 2016 рік» та встановлений прожитковий мінімум для непрацездатних осіб відповідного віку, апелянт просив скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким стягувати з нього на утримання дочки аліменти у розмірі 800 грн.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач та його представник вимоги апеляційної не визнали.

Апелянт в судове засідання не з»явився, просив слухати справу у його відсутність.

Вислухавши доповідача, пояснення сторони, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що з 19.02.2002 року сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Богородчанського районного суду від 27.12.2012 року (а.с.3).

У шлюбі народилася дочка- Пилипів ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу проживає з матір»ю.

Відповідач проживає окремо та постійне матеріальне утримання дитині не надає, у звязку з чим позивачка просила суд стягувати з відповідача на утримання дочки аліменти в твердій грошовій сумі з огляду на мінливий характер заробітку останнього.

Задовольняючи позов частково та стягуючи з ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1000 грн., суд першої інстанції виходив із положень сімейного законодавства щодо обовязку батьків утримувати неповнолітню дитину, з урахуванням трудової зайнятості відповідача та графіку роботи. Суд прийшов до висновку про наявність можливості відповідача сплачувати аліменти в силу часткової зайнятості за основним місцем роботи.

Колегія суддів таким висновком погоджується, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991року), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За змістом ст.ст.180,181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів, згідно вимог ст.182 СК України, суд повинен враховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно довідки про доходи від 05.09.2016 року (а.с.32), відповідач ОСОБА_3 працює охоронцем на ринку у приватного підприємця ОСОБА_6 та з 17.08.2016 року по 31.08.2016 року отримав заробіток в сумі 729,52грн.

Разом з тим, слід вважати встановленою обставину щодо наявності у відповідача іншого виду підробітку за фахом столяра. Як встановив суд першої інстанції, відповідач визнав таку обставину, а графік роботи охоронцем вказав один день роботи через три. Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки в сукупності зібрані докази дають підставу вважати заробіток останнього мінливим.

Розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги в порядку ст.303 ЦПК, колегія суддів вважає, що при визначенні розміру аліментів судом враховано, що відповідач є працездатним, будь-яких застережень щодо стану його здоровя в ході розгляду справи не встановлено, інших дітей на його утриманні немає та обґрунтовано визначив розмір аліментів в розмірі 1000 грн. щомісячно. Доводи апелянта щодо зменшення такого розміру до 800 грн. не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені об»єктивними доказами.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду, тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Богородчанського районного суду від 07 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча Василишин Л.В.

Судді: Мелінишин Г.П.

ОСОБА_7