Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 81 Доповідач Галацевич О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Галацевич О.М.

суддів Борисюка Р.М., Широкової Л.В.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до адвоката ОСОБА_2 про скасування правового висновку,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1,

на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 29 листопада 2016 року,

встановила:

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 29 листопада 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування правового висновку адвоката ОСОБА_3 місцевого центру з надання вторинної правової допомоги ОСОБА_2 відмовлено.

У апеляційній скарзі, ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить зазначене судове рішення скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити її позов.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що суд не дав належної оцінки обставинам, якими вона обґрунтовувала свої позовні вимоги. Зокрема, вважає, що адвокат зобовязаний був підготувати позов до суду з метою захисту її порушених прав, проте всупереч вимогам закону та доручення Центру з надання вторинної правової допомоги підготував правовий висновок про визнання її вимог неправомірними.

Заслухавши доводи сторін, представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст. 16 ЦК України.

У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8)відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» підставою для відмови в наданні безоплатної вторинної правової допомоги є, зокрема, те, що вимоги особи про захист або відновлення її прав є неправомірними.

За змістом ч. 2 ст. 30 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» до суду в установленому законом порядку можуть бути оскаржені рішення Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги.

Судом встановлено, що 24.11.2015 року адвокатом ОСОБА_2 складений правовий висновок, згідно якого останній вважав, що вимоги ОСОБА_1 щодо відновлення її прав в судовому порядку є неправомірними (а.с.5).

На підставі вказаного висновку, наказом в.о. директора ОСОБА_3 місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_4 № 4 від 27 листопада 2015 року припинено надання безоплатної правової допомоги ОСОБА_1 (а.с. 6).

Звертаючись до суду, ОСОБА_1 просила суд скасувати правовий висновок адвоката ОСОБА_2, який, як правильно зазначив суд першої інстанції, за своїм змістом є його особистою думкою, не є рішенням субєкта владних повноважень, а також не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії, не створює і не припиняє права чи обовязки позивача, а лише дає оцінку встановленим в ході надання безоплатної вторинної правової допомоги обставинам та не є остаточним документом, що породжує певні наслідки для позивача.

Оскільки такого способу захисту, як скасування правового висновку адвоката, законодавством не передбачено, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту свого права.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Доводи ОСОБА_1 про те, що адвокат замість підготовки процесуальних документів для представництва її інтересів у суді незаконно видав правовий висновок про визнання її вимог неправомірними на правильність вирішення справи не впливають, оскільки законодавством передбачена можливість оскарження рішення Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, яке позивачем не оскаржується, а суд апеляційної інстанції не може вийти за межі вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 29 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді: