н/п 2/490/2211/2016 Справа № 490/5098/16-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі :

головуючого - судді Гуденко О.А.

при секретарі - Гудковій Є.С. ,

за участю позивача та його представника , відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування після смерті матері, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2016 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача , в якому просив встановити факт ухиляння ОСОБА_2, від виконання обов'язку щодо утримання матері та усунути ОСОБА_2 від отримання права на спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, просили про задоволення позовних вимог в повному обсязі з викладених підстав.

Суду пояснили, що ОСОБА_3 через свій похилий вік потребувала сторонньої допомоги, отримувала низьку пенсію, а відповідач жодної допомоги не надавав, навіть не сплачував аліменти, які були з нього стягнуті за рішенням суду. Крім того, відповідач мав з матір'ю неприязнені стосунки , мати неодноразово скаржилася на нього та його дружину до правоохоронних органів, неодноразово була побита відповідачем.

Відповідач в судовому засіданні вимоги позову не визнав. Суду пояснив, що є інвалідом 3-ї групи, непрацездатний, отже має право на обов'язкову частку у спадщині. Сплачував аліменти на утримання матері у розмірі 100 грн. на місяць, як було ухвалено судом, що на той час складало 1/4 частку від його пенсії по інвалідності. Згодом, після підвищення розміру пенсії за домовленістю з матір'ю сплачував їй особисто по 450 грн. на місяць вже без відповідного рішення суду. Дійсно, оскільки в нього були напружені стосунки з матір'ю, він не надавав їй, крім матеріальної, іншої допомоги, проте вона сама відмовлялася від такої допомоги. Був інвалідом другої групи, на теперішній час є інвалідом 3-ї групи, пересувається з палицею, не може працювати, проживає лише на свою пенсію, власного житла не має, тому вимушений проживати на дачі в с. Лимани.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню із наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві померла ОСОБА_3, яка була матір'ю позивача та відповідача по справі.

По день смерті матері позивач був зареєстрований разом з матір'ю за адресою АДРЕСА_1 .

13 жовтня 2012 року ОСОБА_3 склала заповіт, відповідно якого на випадок своєї смерті розпорядилася усім належним їй майном, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, а також всіма іншими майновими правами на користь ОСОБА_1 Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Шаталюк В.М. та зареєстрований в реєстрі за № 770.

З першого та останнього абзаців спірного заповіту слідує, що він складений заповідачем яка розуміла значення своїх дій, добровільно і без будь-якого примусу. При цьому, особу і дієздатність ОСОБА_3 були перевірені нотаріусом.

Як свідчать матеріали спадкової справи за отриманням спадщини до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Шаталюк В.М. з заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_1 - 10 червня 2015 року та ОСОБА_2 - 30 червня 2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи , ОСОБА_3 зверталася до органів прокуратури та суду з заявами про протиправність вселення до її будинку відповідача з дружиною в 2004-2005 р. та про їх виселення, завдання їй матеріальної шкоди.

В 2005-2006 роках ОСОБА_3, зверталася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення аліментів , та рішенням суду на її користь з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання матері по 100 грн. щомісячно.

Як підтверджується матеріалами справи, протягом 2007-2008 років , відповідач сплачував на користь ОСОБА_3 аліменти щомісячно у розмірі по 100 грн. При цьому розмір його пенсії по інвалідності становив 466 грн. 93 коп.

Як пояснила допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5, яка є колишньою дружиною відповідача, відповідач за домовленістю з матір'ю передавав їй кожні три місяці по 1300 грн. регулярно. Оскільки ОСОБА_2 сам є інвалідом, допомагати матері нічим, окрім грошей, не мав можливості. До того ж через неприязнені стосунки з братом взагалі не мав можливості приходити до будинку матері.

Як пояснила допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6, яка є сусідкою померлої, ОСОБА_3 була її подругою і завжди скаржилася на те, що старший син ОСОБА_2 не надає їй жодної допомоги , років 12 взагалі її не відвідував.

Рішенням від 18 травня 2016 року Центрального районного суду міста Миколаєва відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним, відшкодування моральної шкоди.

З огляду на вищенаведене , суд приходить до висновку , що належних доказів на підтвердження того, що померла ОСОБА_3 при наявності допомоги з боку позивача, який стверджує, що проживав разом з матір'ю і здійснював за нею належний догляд, потребувала додаткової допомоги від іншого сина ОСОБА_2 і останній ухилявся від надання такої допомоги , в тому числі сплати аліментів , матеріали справи не містять. Сам факт похилого віку ОСОБА_3 не може вважатись перебуванням її у безпорадному стані в розумінні ч. 5 ст. 1224 ЦК України. Адже матеріалами справи і показами свідків не підтверджується факт потребування померлою постійного стороннього догляду та неможливості фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, пересуватися.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами статті 214 ЦПК повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Лише при одночасному настанні таких обставин , а також доведеності зазначених фактів у їх сукупності, спадкоємець може бути усунений від права на спадщину.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Таким чином, позивач не довів як того, що ОСОБА_3 перебувала у безпорадному стані, так і того, що відповідач усвідомлював свій обов'язок та ухилявся від його виконання щодо надання необхідної допомоги, а аткож мав можливість надавати таку допомогу.

Взаємовідносини, які склались між сторонами за життя спадкодавиці, а саме міцність родинних відносин, характер та ступень спілкування, моральні зобов'язання є етичними нормами, які виходять за межі спірних правовідносин.

Недоведеність сукупності всіх умов для усунення від права на спадкування, передбачених частиною 5 статті 1224 ЦК України, є підставою для відмови в позові про усунення відповідача від права на спадщину.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.14, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту ухиляння від виконання обов'язку щодо утримання матері та усунення від права на спадкування після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області позивачем через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення .

Суддя О.А. Гуденко