Провадження № 2/161/3771/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2016 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Царюк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 25 липня 2011 року між сторонами було укладено шлюб. Від спільного шлюбу сторони мають малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час діти повністю перебувають на утриманні позивача, і проживають разом з нею. Відповідач не приймає участі в утриманні малолітніх дітей, нічим матеріально не допомагає. Відповідач має постійне місце роботи, отримує пристойний заробіток. Але відмовляється добровільно сплачувати у грошовій формі аліменти на утримання дітей. Просить суд стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі ? частина всіх видів заробітку відповідача.

Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає, заперечує проти розірвання шлюбу.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно ч. 1-2 ст. 181 Сімейного кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст.183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Судом при розгляді справи встановлено, що ОСОБА_2 являється батьком малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4,5).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Також судом встановлено, що відповідач офіційно працює, має постійний дохід, його дохід є регулярним, спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів свого доходу (заробітку), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Судом при розгляді справи встановлено, що відповідач не надає позивачу коштів на утримання малолітньої дитини. При цьому матеріальне становище платника аліментів та його реальна спроможність сплачувати аліменти, вік, дозволяють сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи матеріальне становище відповідача та його реальну спроможність сплачувати аліменти, його вік, а також звичайні потреби малолітніх дітей. А також те, що будучи батьком дітей, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на їх утримання, що ставить позивача у важке матеріальне становище та залежність від відповідача щодо утримання дітей. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд, вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Судом при розгляді справи встановлено, що ОСОБА_1 як позивач по справі звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позовної заяви про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції від 01 вересня 2015 року № 3674-17 за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, або фізичною особою-підприємцем, сплачується ставка судового збору в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, що в гривневому еквіваленті становить не менше 551,20 гривень - 6 890,00 гривень.

Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду заявлено одну позовну вимогу майнового характеру. А тому до сплати підлягає судовий збір в сумі 551,20 гривень як за позовну вимогу майнового характеру.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому він стягується з відповідача в дохід держави. При цьому мінімальний розмір судового збору за позовну вимогу майнового характеру станом на день подання позовної заяви до суду становив 551,20 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в сумі 551,20 гривень.

Керуючись ст. ст. 180 - 183 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 57, 60, 88, 212 - 215, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця села Яблуневе, Баришівського району, Київської області, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів (заробітку), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 серпня 2016 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця села Яблуневе, Баришівського району, Київської області, на користь держави судовий збір в сумі 551,20 гривень.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.В. Ковтуненко