Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________________
Справа № 299/3683/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2016 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Кашуби А.В.,

при секретарі Чернянчук К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

15 квітня 2016 року адвокат ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця. 10.03.2016 року Виноградівським районним судом ОСОБА_2 було видано виконавчий лист №299/3683/15-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.12.2015 року та до досягнення дитиною повноліття. Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Галицького районного управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 30.03.2016 року було відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання рішення зазначеного виконавчого листа у звязку з тим, що він не відповідає вимогам п. 5, 6 ч.1 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» - не вказано дату набрання законної сили рішенням та строк предявлення виконавчого документа до виконання. Оскільки вказана постанова є неправомірною та такою, що порушує права скаржниці, просить суд задовольнити скаргу та винести ухвалу, якою визнати протиправними дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Галицького районного управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_4, які полягають у незаконній та необґрунтованій відмові у відкритті виконавчого провадження № 50663316 на підставі виконавчого листа № 299/3683/15-ц, виданого Виноградівським районним судом Закарпатської області від 10.03.2016 року; визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Галицького районного управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про відмову у відкритті виконавчого провадження від 30.03.2016 року № 50663316; зобовязати старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Галицького районного управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_4, усунути порушення, допущені під час вирішення питання щодо відкриття виконавчого провадження № 50663316 та винести постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 299/3683/15-ц, виданого Виноградівським районним судом Закарпатської області від 10.03.2016 року.

Скаржниця ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, однак, надала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та розглянути скаргу за її відсутності.

Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Галицького районного управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 в судове засідання не зявився за невідомими суду обставинами, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином своєчасно у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до переконання, що така підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст.13 ЗУ «Про виконавче провадження» дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскарженні до вищестоящої посадової особи або до суду у порядку, встановленому законом.

Судом встановлено, що 10.03.2016 року на підставі рішення Виноградівського районного суду ОСОБА_2 було видано виконавчий лист №299/3683/15-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.12.2015 року та до досягнення дитиною повноліття.

Також в резолютивній частині рішення суд зазначив, що рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Галицького районного управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 30.03.2016 року було відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання рішення зазначеного виконавчого листа у звязку з тим, що він не відповідає вимогам п. 5, 6 ч.1 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» - не вказано дату набрання законної сили рішенням та строк предявлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч.1 ст.6 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Виконання судового рішення заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав. і є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Згідно з ч.5 ст. 124 Конституції України рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. Зазначений конституційний припис знайшов своє відображення у ст. 14 ЦПК, яка додатково зазначає, що судові рішення, які набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України і за її межами.

За загальним правилом загальнообовязковості та реалізованості рішення суду підлягає виконанню з моменту набрання ним законної сили (ст. ст. 14, 223 ЦПК України), що має місце в усіх випадках, за винятком негайного його виконання. Негайне виконання рішення суду до набрання ним законної сили є винятком із загального правила, а тому допускається лише у випадках, зазначених у законі. Потреба у негайному виконанні обумовлюється невідкладністю підтвердженої судом вимоги позивача.

Негайне виконання це виконання рішення ще до вступу його у законну силу

Стаття 367 ЦПК України містить вичерпний перелік справ, у яких суд допускає негайне виконання судового рішення, який не підлягає розширеному тлумаченню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць;

Відповідно до ч.2 ст. 367 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення, може допустити негайне його виконання у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1, 2 і 3 частини першої цієї статті.

Відповідно до абзацу 3 п. 29.1 розділу 29 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України №173 від 17.12.2013 (Із змінами, внесеними згідно з Наказом Державної судової адміністрації № 240 від 28.12.2015) звернення до виконання судових рішень покладається на суд, що розглянув справу у першій інстанції. Вироки, рішення, ухвали та постанови суду звертаються до виконання після того, як вони набрали законної сили, та повернення справи до суду першої інстанції після апеляційного або касаційного розгляду, крім випадків негайного їх виконання.

Відповідно до абзацу 1 п. 29.32. розділу 29 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України №173 від 17.12.2013 (Із змінами, внесеними згідно з Наказом Державної судової адміністрації № 240 від 28.12.2015) виконавчі листи виписуються після набрання рішенням суду законної сили за заявою стягувача, а у справах, в яких рішення підлягає негайному виконанню, - у день постановлення рішення.

Виконання подібних рішень здійснюється за загальними правилами. Тобто приймаючи рішення про негайне виконання рішення, суд одночасно видає виконавчий лист з врученням його позивачу.

Правові норми інституту негайного виконання рішень судів покликані забезпечити реальний та ефективний захист по-справжньому важливих суб'єктивних прав та інтересів фізичних і юридичних осіб, а також держави.

Особливість негайного виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивості виконання не з моменту набрання ним законної сили, а негайно, після його оголошення в судовому засіданні.

Отже, після оголошення рішення в судовому засіданні в резолютивній частини якого міститься вказівка про його негайне виконання, за заявою особи, на користь якої воно ухвалено, суд зобов'язаний видати виконавчий лист, який відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом, з яким заявник може звернутись до органів державної виконавчої служби з метою відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо рішення суду підлягає негайному виконанню, державний виконавець відкриває виконавче провадження не пізніше наступного дня після одержання виконавчих документів і проводить відповідні виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

У примусовому порядку органами державної виконавчої служби підлягають негайному виконанню, зокрема, рішення судів у справах позовного провадження про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 3.3. розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802) виконавчий документ повинен відповідати вимогам до виконавчого документа, зазначеним у статті 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України. Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів.

Відповідно до п. 3.4. розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802) заява про відкриття виконавчого провадження подається до органу ДВС у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа, в якій у разі наявності можуть зазначатися номер мобільного телефону, факсу (телефаксу), адреса електронної пошти.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

Водночас, відповідно до ст. 13 ЦПК особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не беруть участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права та обов'язки, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень.

Відносини щодо набрання рішенням суду законної сили, врегульовані ст. 223 ЦПК.

Аналіз цих норм права дає підстави для висновку, що рішення суду, яке підлягає оскарженню, набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після завершення апеляційного розгляду.

Проте, як зазначалося вище, рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає виконанню негайно після його постановлення судом і не залежно від апеляційного оскарження. Тобто, зважаючи на важливість, а також задля виконання рішення суду, закон фактично передбачає і допускає можливість його виконання не залежно від формального набрання ним законної сили в порядку, встановленому ст. 223 ЦПК України.

У зв'язку з цим рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць, яке виконується негайно після його постановлення, не може містити відомості про дату набрання нею законної сили.

Виконавче провадження являється стадією судового провадження спрямована на виконання рішень судів та інших органів (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відсутність з об'єктивних причин в виконавчому листі вказаних відомостей не може бути підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження. В інакшому випадку це суперечитиме змісту спрямованості виконавчого провадження та вимогам процесуального законодавства і може призвести до безповоротної втрати можливості виконання рішення суду та поновлення прав особи.

Окрім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання.

У зв'язку з цим суд приходить до висновку, що оскаржувані дії і рішення державного виконавця були неправомірними, а вимога про скасування постанови від 30.03.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) підлягає задоволенню.

Таким чином, суд приходить до переконання, що старший державний виконавець Бабій В.М. не врахував положення п.3 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», а тому слід визнати протиправними дії старшого державного виконавця ВДВС Галицького РУЮ в Івано-Франківській області Бабій В.М. щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 30.03.2016 року, а також зобовязати старшого державного виконавця ВДВС Галицького РУЮ в Івано-Франківській області Бабій В.М. відкрити виконавче провадження за виконавчим листом, виданим 10.03.2016 року Виноградівським районним судом №299/3683/16-ц.

У відповідності до ч.4 ст.82 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Керуючись ст.ст. 6, 11, 13, 26, 82 Закону України «Про виконавче провадження», Постановою Пленуму Верховного суду України від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», ст.ст. 10, 11, 15, 383 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на дії державного виконавця - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Галицького районного управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_4М щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 30.03.2016 року.

Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Галицького районного управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про відмову у відкритті виконавчого провадження від 30.03.2016 року № 50663316.

Зобовязати старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Галицького районного управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_4, відкрити виконавче провадження за виконавчим листом, виданим 10.03.2016 року Виноградівським районним судом № 299/3683/15-ц.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга через Виноградівський районний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

ГоловуючийОСОБА_5