Справа № 643/3902/16-ц
Номер провадження 2/643/3379/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2016 року Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Стальмакової В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням наступних уточнень просить стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за договорами позики від 01.06.2013 року та 01.02.2015 року в загальному розмірі 3288759,48 грн., з відповідача ОСОБА_5 просить стягнути на свою користь суму в розмірі забезпеченого нею зобов'язання за договором поруки від 01.02.2015 року в розмірі 1000,00 грн.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 08.04.2016 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову у вказаній цивільній справі задоволено частково. Заборонено відчуження житлового будинку № 14, що розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Черкаські Тишки, вул. Виноградна (далі - Будинок), який належить на праві власності ОСОБА_4. В іншій частині заяви відмовлено.

Згідно наданих суду даних, вказана ухвала виконана 08.04.2016 року.

До суду 21.06.2016 року надійшла заява ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, про скасування вказаних вище заходів забезпечення позову. В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 16.05.2016 року право власності на вказаний Будинок визнано за ОСОБА_2 В зв'язку з наведеним, оскільки станом на даний час відповідач вже не є власником Будинку, наявні підставі для скасування заходів забезпечення позову. Після з'ясування правової позиції позивача по справі ОСОБА_1 зазначив, що, незважаючи на оскарження в апеляційному порядку вказаного вище рішення, власником Будинку згідно даних державного реєстру є саме ОСОБА_2, а не відповідач ОСОБА_4

Представник позивача в судовому засіданні заперечувала проти скасування заходів забезпечення позову. В обґрунтування зазначила, що ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу на вказане вище рішення від 16.05.2016 року, провадження за якою відкрито. Таким чином, вказане вище рішення суду щодо визнання за ОСОБА_2 права власності на Будинок є таким, що не набрало законної сили.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 16.05.2016 року, ухваленим в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4В про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнано право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на вказаний вище Будинок. Крім того, в порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право приватної власності на Будинок.

На підставі вказаного рішення відбулась державна реєстрація права власності ОСОБА_2 на вказаний вище Будинок.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 24.06.2016 року поновлено ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 16.05.2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4В про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для скасування заходів забезпечення позову, суд керується наступним.

Згідно ч. 4 ст. 154 ЦПК України, особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Як вбачається з роз'яснень, викладених в п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

Таким чином, заяву про скасування заходів забезпечення позову може бути подано стороною або третьою особою.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем 30.06.2016 року та 05.07.2016 року подано суду уточнені позовні заяви, в яких в якості співвідповідача зазначено ОСОБА_2 та заявлено вимогу про солідарне стягнення з ОСОБА_4 і ОСОБА_2 суми боргу.

Згідно чинного законодавства виключно позивачу належить право визначення особи, яка, на її думку, порушує або не визнає її права.

Таким чином, станом на час ухвалення судового рішення за наслідками розгляду заяви про скасуванні заходів забезпечення позову, ОСОБА_2 зазначена позивачем в якості відповідача по справі.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову з підстав того, що вказану заяву подано особою, яка не є стороною або третьою особою по справі, оскільки приходить до висновку, що станом на час ухвалення даного судового рішення ОСОБА_2 є особою, яка має право звертатись до суду з відповідною заявою.

Разом з тим судом встановлено, що рішення Харківського районного суду Харківської області від 16.05.2016 року, на підставі якого за ОСОБА_2 визнано право власності на Будинок, оскаржено в апеляційному порядку та апеляційним судом Харківської області поновлено ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження і відкрито апеляційне провадження за його апеляційною скаргою.

Таким чином, згідно ЦПК України вказане вище рішення є таким, що не набрало законної сили, в зв'язку з чим у суду відсутні підстави для встановлення факту набуття ОСОБА_2 права власності на Будинок на підставі вказаного вище рішення. Крім того, суд враховує, що станом на час вирішення вказаного питання ОСОБА_2 є особою, до якої позивачем пред'явлено вимогу майнового характеру про стягнення грошових коштів.

Враховуючи наведене, суд на даній стадії розгляду цивільної справи не вбачає підстав для скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. 151-154, 208-210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Крівцов Д.А.