У Х В А Л А

Іменем України

18 жовтня 2016 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТУДІЯ ВІЗІОН» про розірвання договору, стягнення збитків та неустойки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ТОВ «СТУДІЯ ВІЗІОН» про розірвання договору, стягнення збитків та неустойки.

17.10.2016 року представником позивача подано до суду письмову заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд:

накласти арешт на грошові кошти в сумі 250 831, 76 грн., що належать ТОВ «СТУДІЯ ВІЗІОН» і знаходяться на розрахунковому рахунку відповідача до розгляду справи по суті.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, позовну заяву, додані до них документи, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення даної заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відсутність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Вивчивши письмові матеріали цивільної справи, судом не було встановлено існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

В письмовому клопотанні представником позивача не наведено достатньо підстав, що могли б свідчити про те, що невжиття саме таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим в подальшому виконання рішення суду, а також не надано жодних доказів того, що на вказаному представником позивача розрахунковому рахунку відповідача знаходяться кошти у розмірі 250 831, 76 грн..

Враховуючи вимоги діючого законодавства та викладене вище, вважаю, що підстав для задоволення заяви немає.

Керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити представнику позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в задоволенні заяви про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТУДІЯ ВІЗІОН» про розірвання договору, стягнення збитків та неустойки.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Панченко