Справа №2-о/686/375/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Колієва С.А.

при секретарі Конопко А.П.

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Буйволовецька сільська рада Ярмолинецького району Хмельницької області про встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В:

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася ОСОБА_1 з вказаною заявою в якій просила встановити факт родинних відносин, а саме те, що вона, ОСОБА_1, є донькою ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. В обґрунтування поданої заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її батько ОСОБА_2. Після його смерті вона звернулася до нотаріуса Ярмолинецького нотаріального округу з метою оформлення своїх спадкових прав. Однак у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно нотаріусом їй було відмовлено з посиланням на відсутність документального підтвердження родинних зв'язків з померлим. Зазначила, що у свідоцтві про її народження службовою особою Буйволовецької сільської ради було допущено помилку та у графі «батько» замість вірного «ОСОБА_2» було невірно вказано «ОСОБА_4». Вказана помилка перешкоджає їй в оформленні своїх спадкових прав після смерті батька.

В судовому засіданні заявник заяву підтримала, просила її задовольнити. Надала суду пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Також зазначила, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року та її батьками є: ОСОБА_2 (батько) і ОСОБА_3 (мати). Її батьки весь час проживали разом за однією адресою проте шлюб не реєстрували. При оформленні свідоцтва про її народження у графі батько було зазначено «ОСОБА_6», що не відповідає прізвищу, зазначеному у свідоцтві про його смерть. Також вказала, що за своє життя батько залишив заповіт, яким все своє майно заповів їй. Оскільки вона не може документально підтвердити факт родинних стосунків з померлим, це є перешкодою в оформленні її спадкових прав.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився. Надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності.

Вислухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини.

Як встановлено, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року у селі Буйволівці Ярмолинецького району Хмельницької області.

З оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про її народження (серія НОМЕР_1) встановлено, що її батьками записані: ОСОБА_4 (батько) та ОСОБА_3 (мати).

Згідно актового запису про народження заявника №3 від 23.01.1979 року (який був наданий на запит суду) встановлено, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року у с. Буйволівці Ярмолинецького району Хмельницької області; у графі «відомості про матір» зазначено: «ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1», у графі «відомості про батька» зазначено : «ОСОБА_4». Підстава запису про батька - заява матері дитини.

Також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 помер. Після його смерті за заявою ОСОБА_1, приватним нотаріусом Ярмолинецького районного нотаріального округу Диньковою Г.А. була заведена спадкова справа.

За своє життя ОСОБА_2 склав заповіт, який був посвідчений 31.10.2006 року секретарем Буйволовецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області. За вказаним заповітом ОСОБА_2 все своє майно після своєї смерті заповів ОСОБА_1

Вказаний заповіт не був змінений чи скасований та на час смерті спадкодавця є чинним.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він є братом ОСОБА_3, матері заявниці. Батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_2, який проживав разом з матір'ю заявниці без реєстрації шлюбу. На даний час мати та батько заявника померли. Батьки ОСОБА_1 проживали приблизно з 1970-х років у с. Буйволівці Ярмолинецького району Хмельницької області.

Відповідно до ч.1, п. 5 ч.2 ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав; суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.1 ч.1, ч.2 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України.

Відповідно до ст..130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Отже з урахуванням встановлених обставин, а саме того, що запис про батька заявника в органах реєстрації був проведений відповідно до положень ст.135 СК України (зі слів матері дитини), мати заявника та ОСОБА_2 у шлюбі між собою не перебували, та останній у встановленому законом порідку заяв про визнання свого батьківства стосовно ОСОБА_1 не подавав, та виходячи із суті заявлених вимог (по суті заявник просить встановити факт батьківства певної особи стосовно неї) остання мала звертатися до суду з заявою не про встановлення факту родинних відносин, а про встановлення факту батьківства чи про визнання батьківства.

За таких обставин заявником обраний неналежний спосіб захисту своїх прав та інтересів, у зв'язку з чим його заява задоволенню не підлягає.

Також суд звертає свою увагу на те, що звертаючись до суду з вказаною заявою, ОСОБА_1 просила встановити факт родинних відносин з померлим ОСОБА_2, посилаючись на те, що встановлення такого факту їй потрібно для реалізації її прав на спадкування.

Разом з цим в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 за життя у встановленому законом порядку склав заповіт, за яким все своє майно заповів ОСОБА_1 (заявнику у справі). Вказаний заповіт за життя спадкодавця не змінювався та не скасовувався та є чинним.

За приписами ст..ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст..1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

За таких обставин, зважаючи на те, що заявник є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після померлого, може реалізувати свої спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом незалежно від підтвердження свого кровного споріднення зі спадкодавцем.

У випадку відмови нотаріусом в оформленні спадщини у нотаріальному порядку з цих підстав, вона має право оскаржити таку відому у встановленому законом порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.214-215, 234, 256 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Хмельницької області через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які приймали участь у розгляді справи, але не були присутніми при його проголошенні - в той же строк з часу отримання копії рішення.

Суддя: