АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Білич І.М.

ПоліщукН.В.

при секретарі Литвиненку Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 квітня 2016 року, -

у с т а н о в и в :

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11 квітня 2016 року позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/5 частини від всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії щомісяця, починаючи з дати подання позовної заяви, а саме з 15 жовтня 2014 року, і до її повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4;в задоволенні решти вимог відмовлено; стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 15000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивач, зокрема, посилається на ті обставини, що суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_3 впродовж 2014-2015 років отримав від ТОВ «Тайфун» дивіденди в розмірі 289015,00 грн. При цьому розмір заробітної плати ОСОБА_3 за період 2014-2015 роки становить 106033,24 грн. Тобто розмір отриманих відповідачем дивідендів значно перевищує розмір його заробітної плати, що свідчить про те, що саме дивіденди є основним джерелом доходів ОСОБА_3, а відтак, є нерегулярним і мінливим доходом, іншими обставинами, що мають істотне значення у розумінні ч. 1 ст. 184 СК України, для визначення судом аліментів у твердій грошовій сумі.

В суді апеляційної інстанції позивач ОСОБА_2 та її представник - ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 апеляційну скаргу просив відхилити, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 квітня 2016 року залишити без змін.

Перевіривши законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги,

_____________________________________________________

Справа № 752/17471/14-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/7526/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Антонова Н.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Під час розгляду справи судом встановлено, що сторони по справі -ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 29 вересня 1995 року по 16 січня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 від 29 вересня 1995 року та рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16 січня 2014 року про розірвання шлюбу (том І, а. с. 3-4).

Від шлюбу мають спільних дітей - повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 27 травня 1997 року, та малолітню доньку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 від 6 липня 2004 року (том І, а. с. 5-6).

Після розірвання шлюбу малолітня ОСОБА_4 проживає разом з матір'ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, та перебуває на її утриманні.

Як вбачається з Інформаційної картки на юридичну особу - ТОВ «Роял Фрут Гарден», сформованої станом на 19 червня 2015 року, відповідач ОСОБА_3 є керівником товариства з 12 вересня 2012 року, тобто має постійне місце роботи, відтак офіційний регулярний дохід у вигляді заробітної плати (том І, а. с. 68-69).

Як вбачається з Інформаційної картки на юридичну особу - ТОВ «Фермер М», сформованої станом на 19 червня 2015 року, відповідач ОСОБА_3 є учасником юридичної особи, розмір внеску до статутного фонду (грн.): 1 667000,00 (том І, а. с. 70-71).

Як вбачається з Інформаційної картки на юридичну особу - ТОВ «Тайфун», сформованої станом на 19 червня 2015 року, відповідач ОСОБА_3 є учасником юридичної особи, розмір внеску до статутного фонду (грн.): 20 890,50 (том І, а. с. 72-73).

Як встановлено судом з інформації, яка надійшла на запит суду від Державної фіскальної служби України, дохід ОСОБА_3 за 2014 рік становить 301116,31 грн. (заробітна плата та дивіденди), за перший квартал 2015 року - 14 485,36 грн. (заробітна плата) (том І, а. с. 52-53, 65-66).

Згідно довідки про середню заробітну плату, виданої за місцем роботи відповідача в ТОВ «Роял Фрут Гарден», дохід останнього за 2015 рік становить 51 541,93 грн., а згідно довідки про дохід (дивіденти), виданої ТОВ «Тайфун», дохід останнього за дивідендами в 2015 році становить 42390,00 грн. (том І, а. с. 233-234).

Допитаний, як свідок, ОСОБА_4 в судовому засіданні 11 квітня 2016 року підтвердив, що дійсно перебуває на повному утриманні свого батька ОСОБА_3, мати близько півтора року не приймає участі в його утриманні, проживає він разом з бабусею ОСОБА_11 по АДРЕСА_2. Також зазначив, що йому відомо про те, що його батько допомагає матері утримувати його сестру ОСОБА_4

У зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_3 не надає матеріальної допомоги на утримання спільної дитини, ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом про стягнення аліментів на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 15000,00 грн.

Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, що законом передбачений обов'язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення останніми повноліття, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів в частині від його доходу на утримання їх спільної доньки ОСОБА_4 При цьому, суд виходив з того, що дохід відповідача є мінливим, в залежності від розміру отриманих дивідендів, проте є регулярним, оскільки останній отримує заробітну плату.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції законними та обґрунтованими з огляду на наступне.

Як це передбачено статтею 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Визначення аліментів у твердій грошовій сумі передбачено статтею 184 СК України лише у випадку, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень відповідача, ОСОБА_3 має постійний заробіток, оскільки працює в ТОВ ТОВ «Роял Фрут Гарден» (том І, а. с. 68-69, 233), та є учасником юридичних осіб, що дає право на отримання дивідендів.

Крім того, судом вірно враховано при визначенні розміру частки доходу ОСОБА_3, яка підлягає стягненню на утримання малолітньої ОСОБА_4, що на його утриманні перебувають: малолітній син ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3 (том І, а. с. 232); мати ОСОБА_11, 1943року народження, яка є пенсіонеркою, перебуває на обліку в Голосіївському районному управлінні пенсійного фонду України в м. Києві, та має хронічні захворювання (том І, а. с. 227, 228); повнолітній син ОСОБА_4, який є студентом вищого навчального закладу.

Відповідно до положень СК України, батьки мають рівні обов'язки щодо утримання дитини, разом з тим, розмір грошового забезпечення кожної дитини не може бути меншим, ніж визначений законодавством прожитковий мінімум.

Як вбачається з матеріалів справи, середній заробіток позивача за останній рік становить 2015,18 грн. в місяць (том І, а. с. 55).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» у 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2016 року становить 1455 гривень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, а саме у розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 15 жовтня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Доводи особи, яка подала скаргу, з приводу того, що розмір отриманих відповідачем дивідендів значно перевищує розмір його заробітної плати, що свідчить про те, що саме дивіденди є основним джерелом доходів ОСОБА_3, а відтак, є нерегулярним і мінливим доходом, іншими обставинами, що мають істотне значення у розумінні ч. 1 ст. 184 СК України, для визначення судом аліментів у твердій грошовій сумі, не беруться колегією суддів до уваги, з огляду на наступне.

Закон встановлює, що аліменти на утримання дітей стягуються, як правило, у частках до заробітку (доходу) (ст. 183 СК України). Проте в окремих випадках установлення розміру аліментів у такому порядку викликає певні труднощі. У статті 184 СК України надається приблизний перелік таких випадків: нерегулярний мінливий дохід; одержання змішаної заробітної плати (частина грошима, частина в натурі); інші обставини, що мають істотне значення.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_3 офіційно працює в ТОВ «Роял Фрут Гарден», є керівником цього товариства, та має постійний заробіток.

Визначаючи розмір аліментів у частці від доходу відповідача суд першої інстанції правильно керувався вимогами вищезазначених норм та виходив з того, що відповідач має постійний дохід. Отримання постійного доходу відповідачем не заперечувалося позивачем і при розгляді справи у апеляційному порядку.

Стягнення аліментів у частці від доходу передбачає таке стягнення від усіх видів доходів, а відтак доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував, що відповідач має нерегулярний та мінливий дохід і від ТОВ «Тайфун» у формі дивідендів, не спростовують висновків суду.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, не відносяться до підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Доводи апеляційної скарги, які зводяться до неналежної оцінки зібраних у справі доказів та необхідності задоволення позову повністю та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 15000,00 грн. не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення, є безпідставними та такими, що не можуть вплинути на правильність висновків суду по суті спору.

Судом також вірно вирішено питання про розподіл судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції законними та такими, що відповідають дійсним обставинам справи. Судом повно та всебічно з'ясовано фактичні обставини, вірно встановлено правовідносини сторін та правильно застосовано відповідну норму закону, що їх регулює, з огляду на що апеляційна скарга має бути відхилена на підставі п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.М. Вербова

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук