У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2016 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого-судді Кучиної Н.Г.

з участю секретаря судового засідання Довбенко Г.В.

з участю представника скаржника ПАТ» Рівнеазот» ОСОБА_1

представника ДВС ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне скаргу Публічного акціонерного товариства «Рівнеазот» на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Рівнеазот» звернулося до суду зі скаргою, в якій просить визнати протиправними дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачу від 04 жовтня 2016 року, скасувати постанову державного виконавця Мельника В.В. про повернення виконавчого документа стягувачу від 04 жовтня 2016 року, зобов»язати державного виконавця поновити порушені права ПАТ «Рівнеазот» шляхом прийняття до провадження судового наказу від 09.07.2015 року по справі № 569/8933/15-ц та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування скарги покликається на те, що 23 лютого 2016 року державним виконавцем Рівненського МВ ДВС ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового наказу Рівненського міського суду Рівненської області від 09.07.2015 року про стягнення з ОСОБА_3., заборгованості за надані житлово- комунальні послуги.

12 жовтня 2016 року ПАТ « Рівнеазот» отримало постанову про повернення виконавчого документа з підстав відсутності майна боржника, на яке можливо звернути стягнення. Вважає, що державний виконавець порушив вимоги ч.1 ст.6, ч.2 ст.11, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», чим суттєво перешкодила процесу виконання судового рішення, оскільки не здійснила всі дії, які передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні представник заявника підтримав подану скаргу, з підстав зазначених у ній.

Державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 просить відмовити в задоволенні скарги, мотивуючи тим, що в результаті проведеної перевірки було встановлено, що при виконанні рішення суду щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_3., ним було надіслано запити до відповідних установ та отримано інформацію щодо відсутності майна належного боржнику для опису в рахунок погашення заборгованості. Крім того, звертатися до суду із поданням про розшук майна боржника чи примусове проникнення до житла ним було визнано недоцільним і таке звернення є правом, а не обов»язком державного виконавця.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Встановлено, що Рівненським міським судом видано судовий наказу 09 липня 2015 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ « Рівнеазот» заборгованості за оплату житлово- комунальних послуг в розмірі 1496, 92 грн, інфляційних нарахувань 697,99 грн, 3% річних 39,02 та 121, 80 судових витрат.

23 лютого 2016 року державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно із отриманими державним виконавцем відповідями Територіального сервісного центру та Відділу технічного нагляду Держсільгоспінспекції транспортних засобів та сільськогосподарської техніки за боржником ОСОБА_3 не зареєстровано.

Згідно відповіді ДПС України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками юридичними особами та фізичними особами підприємцями, інформація відсутня.

Згідно відповіді ПФУ про осіб боржників про останнє місце роботи інформація не знайдена.

20 квітня 2016 року державним виконавцем складено акт, що за адресою вказаною у виконавчому документі АДРЕСА_1 боржник не проживає, майна належного боржнику для опису не виявлено.

04 жовтня 2016 року державний виконавець Мельник В.В. виніс постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 та ст.50 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними

Суд вважає, що рішення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу є передчасним і підлягає скасуванню.

Главою 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Згідно із ч.2, 5 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Суд вважає, що державним виконавцем не вжито всіх заходів, спрямованих на виконання рішення суду, оскільки державним виконавцем не було вчинено всіх дій по виконанню рішення суду, зокрема, не було подано подання про розшук боржника, не було подано подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти належні боржникові від інших осіб, не було з»ясовано про наявність іншого, крім нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення Не було внесено подання про обмеження права виїзду за кордон боржникові, не здійснено дій щодо розшуку майна боржника, не викликано боржника до відділу ДВС та у разі його неявки без поважних причин не винесено постанову про привід через органи Національної поліції.

Виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу, заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав. Згідно із прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період з надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду. Отже, завданням державного виконавця є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Згідно із ч.2 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Таким чином, при розгляді скарги суд встановив, що державний виконавець при прийнятті оскаржуваного рішення про повернення виконавчого документа не виконав приписів положень ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» щодо вжиття усіх передбачених законом заходів.

Не підлягає до задоволення вимога про зобов»язання поновити порушені права ПАТ « Рівнеазот» шляхом прийняття до провадження судового наказу від 09.07.2015 року та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки зазначені дії є компетенцією державного виконавця відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Як розяснено у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року № 14, у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобовязує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобовязувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду.

З огляду на викладене скарга підлягає до часткового задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.383-388 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Рівнеазот» на дії державного виконавця - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 щодо винесення у виконавчому провадженні № 50252042 постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 04.10.2016 року.

Скасувати постанову державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 від 04.10.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу, винесену в межах виконавчого провадження № 50252042

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення та протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує.

Суддя :