АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/1814/16-ц 22-ц/774/1887/К/16
Справа № 216/1814/16-ц Головуючий в І інстанції
Провадження № 22-ц/774/1887/к/16 ОСОБА_1
Категорія - 54 (IV) Доповідач Митрофанова Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Бондар Я. М., Михайлів Л.В.,

за участю: секретаря: Гладиш К.І.,

представника Публічного акціонерного товариства «Криворізький турбінний завод «Констар» - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

позивача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Криворізький турбінний завод «Констар» на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 05 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький турбінний завод «Констар» про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до ПАТ «Криворізький турбінний завод «Констар» про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу.

05 квітня 2016 року позивач уточнив позовні вимоги.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що з 1986 р. по 2016 р. він працював розкатником цеху № 45 ковальського виробництва на ПАТ «Криворізький турбінний завод «Констар». 20.02.2016 р. його було звільнено з займаної посади за п.4 ст.40 КЗпП України - прогул. Вважає звільнення незаконним, оскільки причиною невиходу на роботу послужила невиплата заробітної плати, яку з 2013 року відповідач виплачував не регулярно, а з липня 2014 р. по день звільнення взагалі перестав виконувати обов'язки щодо сплати заробітної плати. В день звільнення розрахунок з ним проведений не був, трудову книжку йому не видали. Його середня заробітна плата складає 1800 грн., виходячи з цього розміру просив суд стягнути на його користь середній заробіток за вимушений прогул за період з 20.02.2016 р. по 30.03.2016 р. в розмірі 2475 грн. та поновити на роботі.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 05 серпня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Поновлено ОСОБА_4 з 20.02.2016 р. на посаді розкатника цеху № 45 ковальського виробництва Публічного акціонерного товариства «Криворізький турбінний завод «Констар».

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Криворізький турбінний завод , «Констар» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 2475 грн.

Зазначено, що сума стягнена без урахування податків та обов'язкових платежів.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Криворізький турбінний завод «Констар» на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку в межах платежів за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Криворізький турбінний завод «Констар» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 - відмовити, посилаючись на те, що суд першої інстанції дійшов не вірного висновку про те, що причиною невиходу позивача на роботу була відсутність коштів на проїзд до робочого місця та визнав її поважною. При цьому судом не перевірено наявність інших фактичних даних, які мають значення для визначення причини прогулу поважною.

Судом не взято до уваги відповідь позивача щодо пояснень причин відсутності на роботі, в якій позивач фактично висловив ультиматум про виплату заборгованості по заробітній платі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія судців вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач наказом № 14-ку від 11.03.2016 р. звільнений з посади розкатчика цеху № 45 ковальського виробництва 20.02.2016 р., за прогули без поважних причин, п.4 ст.40 КЗпП України а.с.8, з довідки ПАТ «Криворізький турбінний завод «Констар» від 22.06.2016 р. № 151/909 вбачається, що станом на 20.02.2016 р. заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_4 складає 29 620,09 грн.

Вирішуючи даний спір суд першої інстанції виходив з того, що причина невиходу позивача на роботу відсутність коштів на приїзд до робочого місця, являється поважною причиною, порушено право працівника на оплату праці визначене нормами Конституції України, КЗпП України, Законом України «Про оплату праці», що тягне за собою поновлення позивача на попередньому місці роботи та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Колегія суддів не погодитись із такими висновками суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до п.4 ст. 40 КЗпП України власник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності у випадку прогулу ( в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Підставою для звільнення за прогул є відсутність працівника протягом трьох і більше годин на робочому місці без поважних причин.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» також розяснено, що при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 4 ст. 40 КЗпП, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

Прогулом вважається відсутність працівника без поважних причин на роботі протягом усього робочого дня. До прогулу прирівнюють відсутність працівника без поважних причин на роботі більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня. Не може вважатися прогулом відсутність працівника не на підприємстві, а на робочому місці. Якщо працівник не залишив місця розташування підприємства, його не можна звільнити за прогул. До такого працівника можуть застосовуватися інші види дисциплінарного або громадського стягнення чи впливу. Прогулом без поважних причин вважається полишення роботи без відповідного попередження роботодавця в установленому порядку про розірвання трудового договору або залишення роботи до закінчення строку попередження без згоди на це роботодавця, якщо такий договір укладено на невизначений строк; залишення без поважних причин особою, з якою укладено строковий трудовий договір, роботи до закінчення строку трудового договору; самовільне залишення молодим спеціалістом (молодим робітником) роботи, на яку його направили після закінчення відповідного навчального закладу, до закінчення строку обовязкового відпрацювання; самовільне використання без погодження з роботодавцем днів відгулів, чергової відпустки тощо.

У разі виникнення спору про звільнення, розглядаючи даний спір, суд оцінює причини поважності відсутності на роботі працівника.

В свою чергу обов'язок доводити поважність причин відсутності на роботі покладений на працівника.

Згідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Обовязок доказування та подання доказів, встановлений ст. 60 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Виходячи з вище наведеного колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не доведено поважність причини для невиходу на роботу, не доведено, що явці на роботу перешкоджали істотні обставини, які не могли бути усунуті самим працівником.

В даному випадку відсутність коштів на проїзд до робочого місця не може бути визнано поважною причиною для невиходу на роботу, оскільки усунення цієї перешкоди залежить від волі позивача, а обставини, що склалися, зокрема наявність заборгованості по заробітній платі, могли бути усунуті позивачем у спосіб, передбачений законодавством про оплату праці.

Крім того, суду апеляційної інстанції представником відповідача надано відомості про виплату в лютому 2016 року, зокрема й позивачу, частини заробітної плати що загалом становила 35% місячного розміру заробітної плати.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскільки висновки суду першої інстанції є помилковими, а рішення суду підлягає скасуванню, відповідно до п.2 ч. 1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п.1 ч.1 ст. 309, 313-314,316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Криворізький турбінний завод «Констар» задовольнити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 05 серпня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_4 в задоволення до Публічного акціонерного товариства «Криворізький турбінний завод «Констар» про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: