АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/2179/2016 Єдиний унікальний номер 653/547/16-ц
Головуючий в І інстанції Крапівіна О.П.
Доповідач: Приходько Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоПриходько Л.А.
суддів:Бездрабко В.О.
Кузнєцова О.А.
секретарЦулукіані І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 06 вересня 2016 року у справі

за позовом

ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу,

встановила:

В лютому 2016 року ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що з 15.01.1999 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, проте, вже більше двох років шлюбні стосунки з відповідачкою не підтримує, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. З огляду на те, що подальше подружнє проживання та збереження шлюбу не можливо, просив розірвати шлюб між ним та ОСОБА_5

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 06 вересня 2016 року позов ОСОБА_6 задоволено. Шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, зареєстрований 15 січня 1999 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 3 - розірвано. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, та на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просила рішення суду скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В заяві направленій на адресу суду зазначила, що апеляційну скаргу підтримує у повному обсязі за обставинами викладеними у скарзі, просила рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення яким задовольнити її вимоги та надати строк для примирення сторін.

Заперечуючи проти апеляційної скарги ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7, приймаючи участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, зазначили, що на їх думку, рішення суду є законним та обґрунтованим, просили апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін. Обґрунтовуючи свої заперечення ОСОБА_6 зазначив, що шлюбні відносини з відповідачкою остаточно припинені з жовтня 2015 року. За весь час розгляду справи в суді відповідачка будь-яких дій спрямованих на примирення та збереження сім'ї не вчинила, а він сам категорично заперечує проти можливості збереження шлюбу.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з 15 січня 1999 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 3, від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 заявлений позов про розірвання шлюбу у зв'язку з фактичним розпадом шлюбу оскільки, шлюбні стосунки з відповідачкою не підтримуються, вже більше двох років проживають окремо, спільне господарство не ведуть і позивач категорично не має бажання зберігати шлюб. Також позивач зазначив, що подальше спільне проживання та збереження даного шлюбу є неможливим, оскільки він зустрів іншу жінку і бажає укласти з нею шлюб.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України).

Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Крім того, відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст.ст. 110, 111 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.122007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них. З цією метою необхідно уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно і всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, забезпечувати участь у засіданні, як правило обох сторін, уживати заходів до примирення подружжя. Рішення суду про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам законності та обґрунтованості.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Встановивши, що на протязі тривалого періоду часу сторони не підтримують шлюбних відносин, шлюб носить формальний характер, відносини, які склалися між сторонами, свідчать про повний розпад сім'ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення, а також враховуючи особливий характер сімейних правовідносин, їх об'єктивну недоступність для оточуючих та - категоричне заперечення одним із подружжя на збереження шлюбу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову про розірвання шлюбу.

Посилання апелянта на те, що суд формально підійшов до вирішення питання про розірвання шлюбу, повно та всебічно не з'ясував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, не врахував всіх обставин життя подружжя, та дійшов передчасного висновку, що надання строку для примирення дійсно не допоможе зберегти сім'ю не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається з матеріалів справи, сторони, незважаючи на наданий судом строк на примирення, не здійснювали реальних кроків до примирення і відновлення шлюбних відносин. Крім того, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, не бажає підтримувати з відповідачем шлюбні стосунки і вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить його інтересам.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, суд першої інстанції з достатньою повнотою з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази, яким дав належну оцінку та постановив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 06 вересня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: В.О. Бездрабко

О.А. Кузнєцова