Справа № 323/1775/16-ц
№ провадження 2/323/488/16
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

06.07.2016 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі

головуючого - судді Мінаєва М.М.,

секретаря - Тахтаул А.Л.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоіванівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Відділ Держкомзему в Оріхівському районі Запорізької області, Оріхівська державна нотаріальна контора Запорізької області, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну частку (пай) площею 8,66 га, розташовану на території Новоіванівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, кадастровий номер НОМЕР_2, з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва».

Позов обґрунтований тим, що зазначену земельну ділянку позивачу заповів ОСОБА_4, однак в позасудовому порядку позивач свої спадкові права реалізувати не може, оскільки відповідний державний акт про право власності на земельну ділянку втрачений, а інших правовстановлюючих документів заповідач не мав.

Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги, попросивши визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 8,66 га, розташовану на території Новоіванівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, кадастровий номер НОМЕР_2, з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», а також включивши до кола співвідповідачів ОСОБА_3

В судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_5, позовні вимоги підтримала повністю, пославшись на факти та норми права, викладені в позовній заяві.

За клопотанням представника позивача судом була витребувана копія відповідної спадкової справи та докази належності спірної земельної ділянки ОСОБА_4

Відповідачі та треті особи в судове засідання не з'явились, будучи повідомленими про час і місце розгляду справи, подали заяви про розгляд справи без їх участі та відсутність заперечень по суті позову.

Дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні відносини, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим виконкомом Новоіванівської сільської ради Оріхівського району 04.01.1988 року.

За життя ОСОБА_4 мав у власності земельну ділянку площею 8,66 га, розташовану на території Новоіванівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, кадастровий номер НОМЕР_2, з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-016 від 17.06.2016 року.

Згідно зазначеного Витягу, вказану земельну ділянку ОСОБА_4 отримав у приватну власність на підставі Рішення Новоіванівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 01.03.2001 року, на підставі якого йому був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 07.03.2001 року.

09.12.2010 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповідав зазначену земельну ділянку позивачу. Цей заповіт був посвідчений секретарем Новоіванівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, зареєстрований в реєстрі за № 79, на час розгляду цієї справи ніким не оспорений.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується Свідцотвом про смерть серії НОМЕР_5, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції у Запорізькій області 02.07.2015 року.

У зв'язку із смертю ОСОБА_4 відкрилась його спадщина, до складу якої входить спірна земельна ділянка.

19.08.2015 року позивач звернулась до Орхівської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_4, у зв'язку з чим була заведена спадкова справа № 191/2015.

Згідно матеріалів цієї спадкової справи, жодна інша особа і заявою про прийняття спадщини ОСОБА_4 за законом або за заповітом не звернулась.

Постановою нотаріуса № 236/02-31 від 03.04.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку, оскільки як зазначив нотаріус, відповідно до пунктів 4.12, 4.15 частини 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Мінюсті 22.02.2012р. за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться після подання спадкоємцями правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Правовстановлюючий документ, а саме Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 07.03.2001 року, був втрачений, про що було розміщене оголошення в газеті.

При вирішенні питання про законність та обґрунтованість вимог позивача суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України спадкування за заповітом має пріоритет над спадкуванням за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Заповіт ОСОБА_4 від 09.12.2010 року складений та посвідчений відповідно до законодавства, чинного на час його складання, ніким не оспорюється.

Позивач є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняла своєчасно, що ніким не оспорюється, інші особи своїх вимог на предмет позову не заявили, однак через відсутність правовстановлюючих документів позивач не може в позасудовому порядку оформити право власності в порядку спадкування, що саме по собі не може бути підставою для відмови у захисті права.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 392, 1258, 1261, 1268, 1275, 1297 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 10-11, 61, 209, 212, 214-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Новоіванівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третіособи, що не заявляютьсамостійних вимог на предмет спору - Відділ Держкомзему в Оріхівському районі Запорізької області, Оріхівська державна нотаріальна контора Запорізької області,про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 8,66 га, розташовану на території Новоіванівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, кадастровий номер НОМЕР_2, з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», яка належала ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 07.03.2001 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі, якщо рішення було ухвалене без участі особи, яка її оскаржує, - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області М.М. Мінаєв