Справа № 199/4801/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

19.10.2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Руденко В.В.,

при секретарі Куземі О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на нерухоме майно, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову: ОСОБА_4, приватне підприємство «Приватна фірма «Віктор-13»,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про скасування права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на нерухоме майно. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що між нею та приватним підприємством «Приватна фірма «Віктор-13», у 2003 році було досягнуто згоди та усіх істотних умов інвестування будівництва обєкта нерухомості з подальшим набуттям нею права приватної власності на дане майно.На підтвердження досягнутих домовленостей та оформлення правовідносин, між нею та ПП «Приватна фірма«Віктор-13», 20 листопада 2003 року було укладено Договір № 1 про інвестування будівництва.За умовами даного договору, позивач став Інвестором будівництва житлового будинку з вбудованим-прибудованим нежитловим приміщенням за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Донецьке шосе, в районі будинку № 15 (згодом присвоєно адресу: вул. Донецьке шосе буд. № 9), а саме відповідно до п. 1.1. договору, - Інвестор позивач - приймає участь в інвестуванні будівництва житлового будинку, а фірма зобовязана збудувати житловий будинок ввести його в експлуатацію та передати Інвестору у власність нежитлове приміщення 2ї та 3ї секції першого поверху в осях 1-9 (будівельні номери приміщення 5,6,7,8), загальною площею 241,7 м.кв. За умовами Договору розмір інвестицій складав 200000,00 грн.

Пунктом 1.4. Договору, сторони визначили, що при укладенні даного договору позивач, як інвестор, повинна сплатити частину інвестиційного внеску у розмірі 40 000,00 грн.На виконання даної умови, у момент підписання договору, нею було сплачено частину свого внеску у розмірі 40 000,00 грн.03 серпня 2004 року, нею було внесено частину інвестицій, що залишалась до сплати, а саме 160 000,00 грн.Тобто, нею було повністю виконане взяте на себе зобовязання за договором.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі договорів купівлі-продажу, які було укладено 10 жовтня 2013 року придбали по 1/2 частині кожен нежитлового приміщення за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Донецьке шосе, буд. 9, секції 2,3 приміщення 111, 112, 113, 114. Продавцем нежитлових приміщень за договорами від 10.10.2013 року, за якими відповідачі придбали нерухомість, виступав ОСОБА_4.ОСОБА_4 набув право власності на нежитлові приміщення на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правосуддя та захист» від 28.07.2008 року та ухвали даного суду від 04.12.2008 року, про розяснення рішення, по справі за позовом ОСОБА_4 до ПФ «Віктор», правонаступником якого є приватне підприємство «Приватна фірма «Віктор-13», про визнання договору інвестування дійсним та визнання права власності.На підставі зазначеного рішення суду, Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», було проведено реєстрацію права власності на вказані нежитлові приміщення за ОСОБА_4.Отже, можливість реалізувати в подальшому, відповідачам по справі, нежитлові приміщення виникла у продавця по договору від 10.10.2013 року ОСОБА_4, саме на підставі рішення третейського суду, яким було визнано право власності останнього. Проте, рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2014 року рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правосуддя та захист» від 04.12.2008 року було скасовано повністю. Кіровським районним судом було встановлено, що позивач приймала безпосередню участь в будівництві нежитлових приміщень, шляхом інвестування будівництва, на підставі договору про інвестування будівництва від 20.11.2003 року, за умовами якого, після будівництва нерухомості, та введення приміщень в експлуатацію, спірні приміщення 111, 112, 113, 114 переходять у мою власність. Тобто вона має певні права щодо даних нежитлових приміщень, які в свою черго не були враховані при винесенні рішення третейським судом. На сьогоднішній час, на виконання умов Договору про інвестування будівництва укладений з ОСОБА_1 від 20.11.2003 року, приватне підприємство «Приватна фірма «Віктор-13», як забудовник та виконавець за договором інвестування, має передати нежитлові приміщення у її власність. Окрім цього, підприємство зобовязано ввести в нежитлові приміщення в експлуатацію. У звязку з вищевикладеним позивач просить суд, скасувати право власності відповідачів на спірне нерухоме майно, витребувати його з чужого незаконного володіння, визнати за нею право власності на нежитлове приміщення за адресою: м. Дніпро, вул. Донецьке шосе, буд. 9, секції 2,3 приміщення 111, 112, 113, 114.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та надав суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечував в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, його представник надав суду письмові заперечення проти позову, в яких просив у позові відмовити, та, крім іншого, розглядати справу у його відсутність

Представник третьої особи, приватного підприємства «Приватна фірма «Віктор-13», до судового засідання не зявився, надав свої письмові пояснення щоодо позовних вимог, в яких просив позов задовольнити в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_4 до суду не зявився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача ОСОБА_3, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.10.2013 року між третьою особою ОСОБА_4 та відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено два договори купівлі-продажу по 1/2 частини нежитлового приміщення, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованих в реєстрі за №1696 та №1694, згідно до якого ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - купили по 1/2частині нежитлових приміщень №111, 112, 113, 114, які знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ, Донецьке шосе, будинок №9, секція 2, З, загальною площею 241,7 кв.м. за 117 600,00 грн. кожен. Відповідно до п.2 кожного із договорів, нежитлові приміщення №111, 112, 113, 114, які знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ, Донецьке шосе, будинок №9, секція 2, 3, загальною площею 241,7 кв.метри, належали третій особі на підставі рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Правосуддя та захист» від 28.07.2008 року, справа №0023/08 та були зареєстровані КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради 29.04.2009 року за реєстровим номером 27170959, та зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, 10.10.2013 року, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01.

Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч.1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов?язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов?язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму..

Отже, обидва договори купівлі-продажу, за якими відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_2 є дійсними, а тому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є добросовісними набувачами кожен по 1/2 частини нежитлового приміщення №111, 112, 113, 114, які знаходиться за адресою: м. Дніпрі, Донецьке шосе, будинок №9, секція 2, 3, загальна площа 241,7 кв.м.

У ч.1 ст. 388 ЦК України визначені випадки, коли майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача:

1)було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред?явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач була власником спірного нерухомого майна, таким чином, не підтверджено її право на витребування майна від набувача. Крім того, вимоги щодо скасування права власності, які заявлені позивачем, чинним законодавством не передбачені.

Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи докази у справі, відповідно до вимог чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли свого законного обгрунтування, а тому є такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно вимог ст. 154 ч.6 ЦПК України з огляду на результат розгляду справи суд вважає за доцільне скасувати вжиті судом заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст.388, 392 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 130, 214, 215 ЦПК України,суд -

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування права власності, витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на нерухоме майно,- відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Скасувати заходи забезпечення позову,які вжиті відповідно до ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2016 року,- скасувати арешт на нежитлові приміщення 111,112,113,114, які знаходяться за адресою: місто Дніпро, вулиця Донецьке шосе, будинок 9, секції 2,3, які належать на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_2, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, що не були присутніми при його проголошенні,- у той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя