Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/5896/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

08 грудня 2016 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.

при секретарі - Ворона Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві посилався на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з чим вони близько п'яти років проживають окремо. Тому просив шлюб розірвати.

В день розгляду справи позивач ОСОБА_1 звернувся до суду заявою про розгляд справи за його відсутності. В заяві зазначив, що позов підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 також надала суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності. В заяві зазначала, що проти задоволення позову не заперечує та підтвердила, що проживають з чоловіком окремо вже більше п'яти років.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 07 червня 1971 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинили.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Позивач в своєму позові просить шлюб розірвати, зазначає, що не бажає миритися з відповідачем, на розірванні шлюбу наполягає.

Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує.

Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним.

Зважаючи на вказану позицію сторін в даній справі, суд вважає, що надання сторонам терміну на примирення носило б формальний характер та лише призвело б до затягування розгляду справи.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя.

Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідач просить залишити їй прізвище ОСОБА_2.

Позов необхідно задовольнити в повному обсязі, шлюб необхідно розірвати.

Керуючись ст.ст. 11О, 112 СК України, ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 12 липня 2002 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 649, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, розірвати.

Прізвища сторін після розірвання шлюбу:

його - ОСОБА_1;

її - ОСОБА_2.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

Головуючий О.А.Самсонова

08.12.2016