Ухвала

Іменем України

07 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Апеляційного суду Одеської області від 19 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи який вказав, що спадкодавець ОСОБА_7 є його дідом, який 06 травня 2003 року склав нотаріально посвідчений заповіт, згідно з яким належний йому житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 заповів онуку ОСОБА_4

Позивач вказує, що за життя дідусь почав проводити роботи з реконструкції житлового будинку, які завершив позивач після смерті дідуся, а також провів газ, воду та каналізацію, облагородив будинок та територію.

Під час оформлення спадщини позивач довідався, що спадкодавець отримав вказаний будинок у порядку спадкування за законом після смерті бабусі, однак в Комунальному підприємстві «Одеське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» право власності не зареєстрував, в зв'язку з чим нотаріус відмовила видати позивачу правовстановлюючі документи.

Окрім того, об'єкт спадщини змінився, в зв'язку з чим позивач провів обстеження житлового будинку та надвірних споруд, про що надав суду технічний висновок, згідно з яким встановлена можливість подальшої експлуатації житлового будинку, а також можливість присвоїти будинку номер НОМЕР_1, що вбачається з відповіді Українського державного підприємства почтового зв'язку «Укрпошта».

Посилаючись на вищевикладене, позивач просив визнати право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, загальною площею 49,9 кв. м, надвірними спорудами: гараж літ. «Ж», сарай літ. «У1», «Т1», «Ф», «Х», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та розташований на земельній ділянці 221 кв. м, в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_7

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок загальною площею 49,9 кв. м з надвірними спорудами: гараж літ. «Ж», сарай літ. «У1», «Т1», «Ф», «Х», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та розташований на земельній ділянці 221 кв. м, в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_7.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 19 листопада 2015 року заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня скасовано та ухвалено нове рішення.

Відмовлено у задоволенні вимог ОСОБА_4 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 просить скасувати рішення апеляційного суду та направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що суд першої інстанції визнав право власності на ідеальну частину домоволодіння з виділом частки в натурі з визначенням площі земельної ділянки та присвоєнням нової адреси, куди включено і надвірну споруду під літ. «Ж», як гараж, який знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_8, та вирішив питання про права і обов'язки особи, яка не залучена до участі у справі - ОСОБА_8 та інших співвласників домоволодіння.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, про те, що він був позбавлений можливості заявити самостійні вимоги щодо предмета спору, висловити свою позицію та думку стосовно заявленого позову, задоволення якого вплинуло на його інтереси як власника, є безпідставними, у зв'язку з тим, що рішенням суду першої інстанції не порушено права ОСОБА_5, оскільки він не був на той час власником спірного майна, а суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальних повноважень залучати відповідачів до участі у справі.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6відхилити.

Рішення Апеляційного суду Одеської області від 19 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко А.В. Маляренко І.М. Фаловська