Справа № 507/518/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2016 р. смт. Любашівка

Любашівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Вужиловського О.В.

при секретарі Вододюк В.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5

представників відповідача ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любашівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зеленогірської селищної ради Любашівського району Одеської області, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_5 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про продовження строку для прийняття спадщини та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про продовження строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Любашівського районного суду Одеської області з наведеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_11. Її мати мала у власності будинок по АДРЕСА_1 та земельний пай розміром 3.15 умовних кадастрових гектари із земель КСП «Зеленогірське». Вона постійно до дня смерті своєї матері ОСОБА_11 проживала з нею. Вона здійснила поховання матері та всі поминальні обіди. Після смерті матері вона залишилась проживати в будинку матері, а також отримувала плату за оренду земельного паю, який належав матері. Вона звернулась до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів. Тому, просила суд встановити факт прийняття спадщини нею спадщини після смерті матері та визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок та земельну частку (пай), яка належала її матері.

В судовому засіданні позивач та її представники повністю підтримали позовні вимоги та надали аналогічні пояснення.

Представник Зеленогірської селищної ради Любашівського району Одеської області Бевзенко А.Ф., який був допитаний в судовому засіданні в якості свідка пояснив, що на 2001 рік він не був головою селищної ради. Однак, в 2015 році при складанні акту обстеження побутових умов та видачі довідок, зі слів сусідів було встановлено, що на момент смерті ОСОБА_11 з нею проживала позивачка, яка і в подальшому проживає у вказаному будинку. Інший акт, який надавали відповідачі, не являється дійсним, так як його підписали не депутати, які зазначені.

Відповідачі ОСОБА_4, та ОСОБА_5, в судовому засіданні позовні вимоги не визнали повністю, подали зустрічні позови про продовження строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог вони вказують, що дійсно позивачка проживала біля матері і після її смерті продовжує проживати у вказаному будинку. Однак, вони вважають, що спадщина повинна бути розподілена між ними трьома. Позивач їм ніяких коштів за отриману спадщину, зерно, отримане нею за користування паєм, не передавала. Просили задовольнити їх позовні вимоги, так як своєчасно вони не звернулись в нотаріальну контору з приводу прийняття спадщини через хворобу.

Відповідачі ОСОБА_9 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, заперечень не надали, хоча неодноразово викликались в судове засідання.

Вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічних позовних заяв ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Із свідоцтва про смерть видно, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_11 (а.с. 19).

Згідно свідоцтв про народження та одруження позивачки та відповідачів, вони дійсно є дітьми ОСОБА_11 і відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) являються спадкоємцями першої черги.

З копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 видно, що ОСОБА_11 дійсно являлась власником земельної частки (паю) розміром 3.15 умовних кадастрових гектарів із земель КСП «Зеленогірське» Любашівського району Одеської області (а.с. 5).

З рішення № 51, довідки Зеленогірської селищної ради Любашівського району Одеської області видно, що будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_11 згідно запису по господарської книги №3, особовий рахунок НОМЕР_2 (а.с. 6).

З довідки ТОВ «Зеленогірське» Любашівського району Одеської області № 12 від 21 січня 2016 року видно, що ОСОБА_1, отримувала орендну плату з 2001 року за орендну земельного паю, який вона успадкувала після смерті матері ОСОБА_11 (а.с. 117).

З акту обстеження фактичного проживання від 10 вересня 2015 року, складеного депутатами Зеленогірської селищної ради Любашівського району Одеської області видно, що дійсно ОСОБА_1 до дня смерті матері ОСОБА_11 проживала разом з нею в її будинку, а також після смерті матері матері залишилась проживати у вказаному будинку. У вказаному будинку здійснювала поточні ремонти, провела газо- та водопостачання (а.с. 118).

Факт, що ОСОБА_1 провела газопостачання в будинок АДРЕСА_1 також підтверджується робочим проектом з газопостачання за 2012 рік. Заказ № 37/15-02 (а.с. 121).

З листа Любашівської державної нотаріальної контори № 1024/01-16 від 24.06.2016 року видно, що спадкова справа після смерті ОСОБА_11, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, не заводилась (а.с. 174).

З листа нотаріальної контори від 08.07.2016 року видно, ОСОБА_1 відмовлено в оформленні свідоцтва на спадщину після смерті матері ОСОБА_11, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно та рекомендовано звернутись до суду (а.с. 187).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що дійсно позивачка постійно проживала із ОСОБА_11, а після смерті останньої залишилась проживати у вказаному будинку.

За змістом ч. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, зазначену в постанові від 18 грудня 2013 року, справа № 6-138цс13.

Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1.якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2.якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За таких обставин, суд вважає, що позивачка, проживаючи у будинку ОСОБА_11 після її смерті та отримуючи орендну плату, дійсно вступила у володіння та управління спадковим майном, тобто прийняла спадщину відповідно до діючого на той час законодавства.

В зв'язку з викладеним, позовні вимоги позивача про визнання за нею права власності на спадкове майно обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки прийнявши спадщину належним чином, вона не взмозі оформити свої спадкові права на майно нотаріально через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджується листом нотаріуса.

Що стосується зустрічних позовів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про продовження строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_11, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, суд вважає, що вони не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Дійсно, частиною 1 ст. 550 ЦК Української РСР 1963 року передбачено право спадкоємця на продовження строку на прийняття спадщини. Так, строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.

Однак, при зверненні до суду з позовами про продовження строку для прийняття спадщини ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вказали, що вони хворіли і не змогли своєчасно подати відповідну заяву до нотаріальної контори. При цьому, ОСОБА_5 не надала взагалі будь-яких документів, які свідчили б про її хворобу, а ОСОБА_4 вказала, що вона пенсіонерка та зіслалась на довідку № 1196 від 16.11.2015 року про перебування на амбулаторному лікуванні з 28.08.2001 року по 10.09.2001 року, яка знаходиться в цивільній справі № 507/1212/15-ц (а.с. 124). На думку суду, перебування на амбулаторному лікуванні протягом 13 днів, не можуть бути визнані судом поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, яку необхідно було подати протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За таких обставин, враховуючи, що з часу смерті ОСОБА_11, минуло більше 10 років, суд вважає, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не довели належними та допустимими доказами поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, в зв'язку з чим, в задоволенні вказаних позовів належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 529, 549 ЦК України (в ред. ЦК УРСР 1963 року), ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Цивільний позов ОСОБА_1 до Зеленогірської селищної ради Любашівського району Одеської області, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_5 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

2. Встановити факт, що ОСОБА_14 дійсно прийняла спадщину у вигляді земельного паю та житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті своєї матері ОСОБА_11, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

3. Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_11, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок, який позначено літерою «А» загальною площею 59.10 кв.м., що складається з коридора, позначеного літерою «І-1» площею 5.20 кв.м., жилої кімнати - літера «І-2» площею 20.9 кв.м., кухні - літера «І-3» площею 4.20 кв.м, жилої кімнати - літера «І-4» площею 28.80 кв.м. та господарські будівлі: літня кухня - літера «Б», сарай - літера «В», огорожа - літера «№1», отмостка - літера «№2», що розташовані по АДРЕСА_1 та на земельний пай розміром 3.15 умовних кадастрових гектарів вартістю 21453 грн. із земель КСП «Зеленогірське» Любашівського району Одеської області.

4. В задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про продовження строку для прийняття спадщини та ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про продовження строку для прийняття спадщини - відмовити повністю.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Любашівського

районного суду

Одеської області: ОСОБА_15