Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Сумського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, за касаційною скаргою Сумського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України на рішення апеляційного суду Сумської області від 09 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила суд скасувати наказ про її звільнення, поновити її на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, а також стягнути із відповідачів 2 тис. грн у відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовано тим, що вона працювала на посаді діловода канцелярії науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Сумській області, однак 06 листопада 2015 року її було звільнено з роботи на підставі п. 8 розділу XI Закону України «Про національну поліцію», п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією установи. ОСОБА_3 вважає, що її звільнення проведено з порушенням вимог закону, оскільки установа, в якій вона працювала не ліквідована. Окрім того, під час її звільненні не дотриманий визначений законом порядок, так як не було запропоновано іншу роботу в тій же установі. Також вказує про те, що внаслідок незаконного звільнення їй було завдано моральну шкоду.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 02 березня 2016 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 Скасовано як незаконний наказ УМВС України в Сумській області № 412 о/с про звільнення ОСОБА_3 з посади діловода НДЕКЦ при УМВС. Поновлено ОСОБА_3 на роботі на посаді діловода Сумського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Стягнуто з Сумського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України на користь ОСОБА_3 9 361 грн 98 коп. заробітної плати за час вимушеного прогулу, з утриманням з вказаної суми при виплаті податків та інших обов'язкових зборів та платежів. Стягнуто з Сумського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України на користь ОСОБА_3 2 тис. грн у відшкодування завданої моральної шкоди. Решту позовних вимог залишено без задоволення. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 09 червня 2016 року рішення Зарічного районного суду м. Суми від 02 березня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 Зобов'язано Сумський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України укласти трудовий договір з ОСОБА_3 на зайняття нею посади фахівця групи режимно-секретного та документального забезпечення з виплатою заробітної плати з 25 листопада 2015 року за названою посадою. Решту позовних вимог залишено без задоволення. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі Сумський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр Міністерства внутрішніх справ України, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України) від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача відбулось з порушенням норм чинного трудового законодавства, а саме, недотримання ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, а також зазначив, що звільнення позивача із займаної посади є незаконним у зв'язку із відсутністю юридичного факту, зокрема, змін в організації виробництва і праці новоствореного органу, який є підставою для звільнення працівника за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд дійшов висновку про порушення права позивача на працевлаштування, що гарантовано Законом України «Про національну поліцію».

Однак, із такими висновками судів у повній мірі погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Вказаним вимогам рішення судів не відповідають.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 30 квітня 2015 року була призначена на посаду діловода канцелярії НДЕКЦ при УМВС України в Сумській області (а.с. 4).

ОСОБА_3 не є атестованим працівником міліції чи державним службовцем.

Відповідно до пункту 8 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про національну поліцію», з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» (з додатками № 1 та № 2) утворено територіальні органи Національної поліції, в тому числі Головне управління Національної поліції в Сумській області, та ліквідовано Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області.

Наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1388 «Про організаційно-штатні питання» скасовано всі штати та скорочено усі посади в УМВС України у Сумській області, в тому числі експертної служби.

ОСОБА_3 було попереджено про можливість майбутнього звільнення (а.с. 26).

Наказом УМВС України в Сумській області № 412 о/с від 06 листопада 2015 року ОСОБА_3 було звільнено з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, з посиланням на положення п. 8 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про національну поліцію», у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, скорочення чисельності або штату працівників (а.с. 4, 7).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Ухвалюючи нове рішення у справі, суд апеляційної інстанції погодився із висновком суду першої інстанції про те, що звільнення позивача із займаної посади є незаконним у зв'язку із відсутністю юридичного факту, зокрема, змін в організації виробництва і праці новоствореного органу, який є підставою для звільнення працівника за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Разом з тим, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не може погодитись із рішенням суду апеляційної інстанції, в частині обрання судом способу захисту прав позивача шляхом зобов'язання відповідача укласти трудовий договір з позивачем.

Статтею 235 КЗпП України передбачено, зокрема, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Вирішуючи питання про поновлення на роботі, суд повинен визнати протиправним рішення роботодавця про звільнення повністю або частково, скасувати акт індивідуальної дії та обов'язково вказати дату, з якої особу поновлено на посаді.

За таких обставин, висновок суду апеляційної інстанції не відповідає правильному застосуванню норм матеріального права в частині належного обрання способу судового захисту порушених прав позивача.

Крім того, поза увагою судів першої та апеляційної інстанцій залишився той факт, що науково-дослідний експертно-криміналістичний центр при УМВС України в Сумській області, з яким позивач перебувала у трудових відносинах, до участі у справі не залучено, при цьому доказів ліквідації цієї установи судам не надано. Із матеріалів справи вбачається, що науково-дослідний експертно-криміналістичний центр при УМВС України в Сумській області знаходиться в стані припинення (т. 1 а.с. 9-12, 66-76).

За таких обставин суди не виконали своїх обов'язків, визначених законом, повно, всебічно й об'єктивно не з'ясували усіх обставин справи та не надали їм належної оцінки та ухвалили рішення, які не можна визнати в повній мірі законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають скасуванню з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 333, 335, 336, 338, 342, 343, 345, 349 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Сумського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 02 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Сумської області від 09 червня 2016 року скасувати, а справу передати на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич

О.В.Умнова

І.М. Фаловська