ухвала

іменем україни

19 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Дьоміної О.О., Демяносова М.В., Леванчука А.О., Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа - Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація 103 Голосіївського району», про визнання права проживання і користування квартирою, визнання свідоцтва про право власності частково недійсним та визнання право власності, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7, третя особа - Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація 103 Голосіївського району», про визнання права проживання і користування квартирою.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року відмовлено у прийнятті позовної заяви ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа - Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація 103 Голосіївського району», про визнання права проживання і користування квартирою, визнання свідоцтва про право власності частково недійсним та визнання право власності, та повернуто заявнику.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач звернулася до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2016 року повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року заявнику.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття заяви про зміну (уточнення) позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково на таких підставах.

Повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_6 на підставі ч. 2 ст. 293 ЦПК України, апеляційний суд виходив з того, що апеляційна скарга не може бути прийнята до провадження, оскільки ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року не підлягає апеляційному оскарженню.

Однак погодитися з таким висновком суду апеляційної інстанції не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм процесуального права.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом про визнання за нею права на проживання та користування квартирою та вселення.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07 травня 2015 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

У лютому 2016 року позивач звернулася до суду з клопотанням про прийняття судом змін до позовної заяви, а саме предмета позову: визнання свідоцтва про право власності на квартиру частково недійсним та визнання права власності на вказану квартиру з підстав незаконної реєстрації відповідача в спірній квартирі з порушенням порядку обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, скоєння злочину посадовими особами комунального підприємства з підстав незаконної реєстрації відповідача у спірному житлі та порушення порядку приватизації спірного житла відповідачем.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року відмовлено у прийнятті зміненої позовної заяви та повернуто її позивачу на підставі статей 31, 119, 121 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 293 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

У цій статті наведено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, та п. 3 ч. 1 ст. 293 цього Кодексу передбачена можливість оскарження ухвали суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові).

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Крім того, слід звернути увагу апеляційного суду на те, що згідно з ч. 2 ст. 293 ЦПК України у разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Отже, висновок суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, з підстав неможливості оскарження ухвали місцевого суду про повернення заяви суперечить чинному законодавству та перешкоджає подальшому провадженню в справі щодо існуючого спору.

З урахуванням викладеного ухвалу суду апеляційної інстанції не можна вважати законною та обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню із направленням справи до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2016 року скасувати, справу передати до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий0Головуючий0 Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: М.В. Демяносов Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук О.М. Ситнік