Справа № 237/5002/16-ц
Провадження № 2/237/1791/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.16 року м. Курахове

Марїнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С. М.,

при секретарі Готовщиковій Т. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Марїнського районного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті ОСОБА_3, чоловіка позивачки, відкрилась спадщина на земельну ділянку. Позивач вказує, що не має можливості оформити свідоцтво про право власності на спадкове майно, оскільки відповідач, який не претендує на спадкове майно, протягом півроку не подав до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини.

У судове засідання позивач та відповідач не зявились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.

23.10.2015 року помер ОСОБА_3, про що 18.11.2016 року Марїнським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області складено відповідний актовий запис № 17, відповідно до свідоцтва про смерть серія І-НО № 971942.

Відповідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день проголошення її померлою.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,5000 га, розташовану на території Донецької області, Марїнського району, Максимільянівської сільської ради, за межами населеного пункту, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, якала лежала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯМ № 344846.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкодавець на випадок своєї смерті заповіт не залишив.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкодавці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем першої черги є ОСОБА_1 - дружина спадкодавця та ОСОБА_2 донька спадкодавця.

Так, відповідно до свідоцтва про одруження ІІ-АБ № 545714 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 одружились 24.02.1979 року. Прізвище дружили після реєстрації «Свиридовська».

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Інформації про відмову позивача та відповідача від спадщини до суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Позивач у встановлений законодавством строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернулась, оскільки відповідач, не претендуючи на спадкове майн, у встановлений законодавством строк не подав відповідну відмову до нотаріальної контори.

Відповідач подав до суду заяву, якою вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.3, 5, 8, 10, 11, 15, 57-60, 169, 197, 208-210, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 182, 321, 328, 331, 1217, 1220, 1258, 1261, 1268, 1297, 1298 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 3.500 га, розташовану на території Донецької області, Марїнського району, Максимільянівської сільської ради, за межами населеного пункту, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 344846, виданого на підставі рішення Марїнського районного суду від 20.03.2012 року справа № 2-533-882-2012 року (кадастровий номер земельної ділянки :03:000:1027), в порядку спадкування за законом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області через Марїнський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 13.12.16 року