Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2016 року м. Дніпро
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Демидової С.О.
за участю секретаря Пєронкова М.Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» про зобов`язання вчинити певні дії, -
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення, посилаючи на те, що жодних заяв від ОСОБА_1 щодо не нарахування відсотків за договором фінансового лізингу до відповідача не надходило.
Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № 353 від 03 лютого 2016 року єфрейтор ОСОБА_1 призваний з 13 травня 2015 року на військову службу під час мобілізації в особливий період та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 /а. с. 12/.
Представник інтересів ОСОБА_1 ОСОБА_2 08 липня 2016 року звернувся на адресу ТОВ «Автокредит Плюс» із заявою про сплату лізингоодержувачем ОСОБА_1 з 01 листопада 2015 року тільки лізингових платежів без пені та процентів на підставі ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» /а. с. 13, 14/.
В судовому засіданні представник відповідача пояснила суду, що зазначений лист не був отриманий ТОВ «Автокредит Плюс», а представник позивача пояснив, що дійсно, лист був повернутий адресанту із приміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», що також підтверджується матеріалами справи /а. с. 15/.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний статус військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Враховуючи результат вирішення даної цивільної справи судові витрати не підлягають відшкодуванню позивачеві.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» про зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.О. Демидова