Справа № 463/593/16 Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я.
Провадження № 22-ц/783/5209/16 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої судді - Копняк С.М.

суддів - Берези В.І., Бойко С.М.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю представників апелянта - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

державного виконавця Личаківського ВДВС ЛМУЮ - Пивовар Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_2 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 04 липня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_6 на дії та бездіяльність державного виконавця, -

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2016 року ОСОБА_6 звернулася до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця Личаківського ВДВС ЛМУЮ Пивовара Р.І., у якій просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Личаківського ВДВС ЛМУЮ Пивовара Р.І по виконавчому провадженню № 4404099 в частині не проведення повторної оцінки майна боржника, визнати неправомірними та скасувати постанову від 29.01.2016 року про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та Акт державного виконавця про передачу майна стягувачу від 29.01.2016 року, винесені старшим державним виконавцем Личаківського ВДВС ЛМУЮ Пивоваром Р.І., зобов'язати державного виконавця Личаківського ВДВС ЛМУЮ Пивовара Р.І. винести постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.3 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», зобов'язати державного виконавця Личаківського ВДВС ЛМУЮ Пивовара Р.І. винести постанову про зняття арешту зі всього майна боржника ОСОБА_6 та заборони на його відчуження, а також скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за номером 13170060, а саме: 1/2 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_7.

Свої вимоги мотивувала тим, що на виконанні державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Пивовара Р.І. знаходиться виконавче провадження №44040991, відкрите 18.07.2014 на підставі виконавчого листа №2-105/2009, виданого 17.04.2012 року про стягнення з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_7 476122 грн. вартості не отриманого за договором майна.

16.04.2015 року державним виконавцем проведено опис і арешт нерухомого майна боржника, а саме: 1/2 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Вищевказане нерухоме майно було передано на реалізацію за ціною 498630,00 грн. Згідно з протоколом №106803 проведення електронних торгів від 06.08.2015р. торги не відбулися у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів. 11.08.2015р. державним виконавцем проведено уцінку майна на 25% від вартості згідно висновку експерта, яка після уцінки становила 373952,50 грн. Згідно протоколу № 122510 від 15.10.2015р. торги не відбулися у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів. На підставі вищевикладеного, вартість арештованого майна знижена на 50 % від початкової вартості згідно висновку експерта та після уцінки становила 249315,00 грн. Відповідно до протоколу № 134731 проведення електронних торгів від 17.12.2015р. торги не відбулися у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів.

18 грудня 2015 року державним виконавцем на адресу стягувача скеровано повідомлення з пропозицією залишити за собою нереалізоване нерухоме майно. Згідно з листом ОСОБА_7 від 25.12.2015р., остання погодилась на залишення за собою нереалізованого майна боржника в рахунок погашення боргу.

29.01.2016 року державним виконавцем Пивоваром Р.І. винесено постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та складено Акт про передачу майна стягувачу. Вважає, що такі дії державного виконавця є незаконними, оскільки оцінка вартості майна була проведена 27.04.2015р. та така відповідно до ч.5 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження» дійсна 6 місяців, тобто до 27.10.2015р., в той час як постанова про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та Акт про передачу майна стягувачу прийняті державним виконавцем лише 29.01.2016 року, щзо суперечить вимогам ст.62 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім цього, державним виконавцем не було повідомлено про передачу на продаж майна шляхом проведення прилюдних торгів, аукціонів. 11.08.2015 року державним виконавцем було проведено уцінку майна на 25 %, про що також не було повідомлено боржника. Не повідомлено боржника і про уцінку майна на 50 %. Боржник бажав викупити майно за останньою уціненою ціною в сумі 249315,00 грн., однак про переоцінку ніхто не повідомив. Також не було повідомлено про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, чим позбавлено боржника можливості скористатися своїм правом на відвід оцінювача передбаченим ст.16 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім цього, оскільки на підставі вищевказаних постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та Акта про передачу майна стягувачу від 29.01.2016 року за ОСОБА_7 зареєстровано право власності на нерухоме майно за номером 13170060, а саме: 1/2 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, вважає, що така реєстрація підлягає скасуванню.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 04 липня 2016 року скаргу ОСОБА_6 на дії та бездіяльність державного виконавця - задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Личаківського ВДВС ЛМУЮ Пивовара Р.І. щодо невжиття заходів для отримання нового звіту про оцінку майна, після збігу шестимісячного строку від підписання 27.04.2016р. висновку про оцінку майна у виконавчому провадженні №4404099.

Визнано неправомірними та скасовано постанову старшого державного виконавця Пивовара Р.І. від 29.01.2016р. про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та Акт державного виконавця від 29.01.2016р. про передачу майна стягувачу, винесені у виконавчому провадженні №4404099. В задоволенні решти вимог ОСОБА_6 відмовлено.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 04 липня 2016 року оскаржила представник ОСОБА_5 - ОСОБА_2.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та такою, що підлягає скасуванню в частині задоволених вимог.

Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги положення Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.12.2015 року, оскільки останній був прийнятий та набрав законної сили після того, як торги уже були проведені. Тому апелянт обґрунтовує свою позицію з точки зору законодавства, яке було чинним на період проведення торгів у виконавчому провадженні №4404099. І, як випливає з матеріалів справи, звіт про оцінку ? частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 датується 27 квітня 2015 року. Тобто був дійсний до 28 жовтня 2015 року. За цей період часу а саме 11 червня 2015 року - начальником Личаківського ВДВС ЛМУЮ подано заявку про реалізацію арештованого майна - 1/2 частки квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1. На 06 серпня 2015 року було призначено перші електронні торги, які не відбулися у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів. А відтак, перші торги відбулися через 2 місяці і 1 тиждень, тобто в період чинності звіту про оцінку майна. Уцінка майна на 25% від початкової вартості, як передбачено ч.5 ст.62 ЗУ «Про виконавче провадження», мала місце 11 серпня 2015 року, і на цей момент оцінка була чинна, а отже, дії виконавця були вчинені у межах закону. Другі торги були призначені на 15 жовтня 2015 року, і знову ж не відбулися у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів.

Як наслідок, державний виконавець був зобов'язаний провести повторну уцінку майна, що і було вчинено Пивоваром Р.І. 27 жовтня 2015 року. Тобто, повторна уцінка була проведена в межах періоду, протягом якого оцінка була чинна до 28 жовтня 2015 року. Звідси випливає, що державний виконавець вчинив вчасно ті дії, які від нього вимагає вчинити закон для проведення торгів, а призначення самої дати торгів - це дія, яка не входить до компетенції Державної виконавчої служби.

Просить ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 04 липня 2016 року змінити, шляхом відмови у задоволенні заявлених скаржником вимог, а саме:

- визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця Личаківського ВДВС ЛМУЮ Пивовара Р.І. щодо невжиття заходів для отримання нового звіту про оцінку майна, після збігу шестимісячного строку від підписання 27.04.2016р. висновку про оцінку майна у виконавчому провадженні №4404099;

- визнання неправомірними та скасування Постанови старшого державного виконавця Пивовара Р.І. від 29.01.2016р. про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та Акт державного виконавця від 29.01.2016р. про передачу майна стягувачу, винесених у виконавчому провадженні №4404099. В решті ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 04 липня 2016 року залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов"язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

У відповідності до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця від 18.07.2014 року відкрито виконавче провадження № 44040991 на підставі виконавчого листа 2-05/2009, виданого 17.04.2012 року Личаківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_7 476122 грн. вартості не отриманого за договором майна (а.с.75).

16 квітня 2015 року державним виконавцем проведено опис та арешт нерухомого майна боржника, а саме: 1/2 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.103).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Постановою державного виконавця від 17 квітня 2015 року призначено ОСОБА_8 експертом, суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-05/2009, виданого 17 квітня 2012 року про стягнення з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_7 476122 грн. вартості не отриманого за договором майна для надання письмового висновку, звіту про оцінку майна (акту оцінки майна) з питань встановлення початкової вартості нерухомого майна, а саме: 1/2 частки квартири за адресою АДРЕСА_1, для подальшої реалізації.

Як вбачається з висновку про вартість вищевказаного майна від 27 квітня 2015 року (а.с.91), така станом на 27 квітня 2015 року становить 498630 грн.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Як вбачається з супровідного листа (а.с.101) сторонам виконавчого провадження скеровано витяг з висновку про вартість об'єкта оцінки від 27.04.2015 року, який отримано ОСОБА_6 07.05.2016 року, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.79).

Задовольняючи скаргу ОСОБА_6 частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до приписів ч. ч. 1, 3 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Начальником Личаківського ВДВС ЛМУЮ 11 червня 2015 року подано заявку на реалізацію арештованого майна: 1/2 частки квартири за адресою АДРЕСА_1 (а.с.94).

Згідно з протоколом № 106803 від 06 серпня 2015 року проведення електронних торгів не відбулося у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів (а.с.85).

Відповідно до ч. 5 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися, або закінчення двомісячного строку реалізації майна на комісійних умовах. Майно може бути уцінене не більш як на 30 відсотків. У разі нереалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уцінюється в такому самому порядку, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна.

11 серпня 2015 року державним виконавцем проведено уцінку майна на 25% від початкової вартості згідно з висновком експерта, яка після уцінки становила 373952,50 грн. (а.с.85).

Згідно з протоколом № 122510 від 15 жовтня 2015 року торги не відбулися у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів (а.с.86).

27 жовтня 2015 року державним виконавцем проведено уцінку майна на 50% від початкової вартості згідно з висновком експерта, яка після уцінки становила 249315,00 грн. (а.с.86).

Згідно з протоколом № 134731 від 17 грудня 2015 року проведення електронних торгів не відбулося у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів (а.с.87).

Відповідно до ч. 6 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

18 грудня 2015 року державним виконавцем на адресу стягувача скеровано повідомлення з пропозицією залишити за собою нереалізоване нерухоме майно (а.с.84).

Згідно з листом ОСОБА_7 від 25 грудня 2015 року (а.с.84), остання погодилась на залишення за собою нереалізованого майна боржника в рахунок погашення боргу та у відповідності до вимог ч.8 ст.62 зобов'язалася у 15-денний строк з дня надходження до державного виконавця цього повідомлення внести на відповідний рахунок для обліку депозитних сум державної виконавчої служби різницю між початковою вартістю нереалізованого майна (498630 грн.) та сумою коштів, що підлягають стягненню на її користь (476122 грн.).

Відповідно до ч. 9 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» майно передається стягувачу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно.

29 січня 2016 року державним виконавцем Пивоваром Р.І. винесено постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, згідно з якою передано стягувачу по виконавчому провадженню ВП 44040991 ОСОБА_7 нереалізоване майно боржника в рахунок погашення боргу, а саме: 1/2 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, за ціною 476122грн. 00коп., що належить ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_1., ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,) на підставі дубліката свідоцтва про право власності на квартиру серія та номер: Л01739, виданого 07.10.2014 року Відділом приватизації державного житлового фонду Галицького району Департаменту економічної політики Управління комунальної власності Львівської міської ради. 1/2 частка належна ОСОБА_6 на праві власності у АДРЕСА_1 визначена згідно рішення суду №2/463/2310/13, виданого 19.12.2013, Личаківським районним судом м.Львова (а.с.81).

29 січня 2016 року державним виконавцем Пивоваром Р.І. складено Акт про передачу майна стягувачу (а.с.82).

Разом з тим, в процесі вчинення вищевказаних виконавчих дій, державним виконавцем не враховано, що відповідно до ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Висновок про вартість 1/2 частки квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1, підписано суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання 27 квітня 2015 року, в той час як проведення електронних торгів 1/2 частки квартири за адресою АДРЕСА_1 за стартовою ціною 249315 грн., визначеної після повторної уцінки державним виконавцем вказаного майна на 50 відсотків початкової його вартості, було призначено на 17 грудня 2015 року, тобто на час, коли оцінка майна втратила чинність.

Виходячи з правового аналізу частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», пункту 3.2 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року N 68/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999 року за N 745/4038, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується і колегія суддів, прийшов до правильногго висновку про те, що звіт про оцінку майна є чинним, якщо від дня його підписання до дня проведення прилюдних торгів пройшло не більше шести місяців. Після збігу цього шестимісячного строку обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна.

Проведення прилюдних торгів із реалізації майна за ціною, визначеною відповідно до звіту про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме: частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження»; пунктів 3.2, 3.4 зазначеного Тимчасового положення.

При цьому судом першої інстанції вірно враховані правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду України від 24 грудня 2014 року у справі за № 6-205цс14, а також постановах судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України: від 28 січня 2015 р. у справі №6-227цс14; від 4 березня 2015 р. у справі №6-18цс15; від 15 квітня 2015 р. у справі №6-42цс15 та постанові Судової палати у цивільних справах від 22 квітня 2015 р. у справі №6-85цс15.

Відповідно ж до приписів ч.1 ст.360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Оскільки встановлено, що після збігу шестимісячного строку від підписання висновку про оцінку майна державним виконавцем не вжито заходів для отримання нового звіту про оцінку майна, що є обов'язковою умовою проведення прилюдних торгів, чим допущено бездіяльність та за вказаних обставин 29 січня 2016 року винесено постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та складено Акт про передачу майна стягувачу, суд першої інстанції прийшов до правльного висновку про те, що такі бездіяльність та дії державного виконавця є неправомірними, у зв'язку з чим вказані рішення державного виконавця підлягають скасуванню, а скарга ОСОБА_6 в цій частині - задоволенню.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки, судом вірно надано правову оцінку зібраним у справі доказам, які безперечно свідчать про неналежне виконання державним виконавцем покладених на нього зобов»язань.

При цьому, судом правомірно не взято до уваги посилання державного виконавця, що відповідно до п.1, Розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна якщо строк чинності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться; вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна; датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги, оскільки вказаний Порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затверджений Наказом Міністерства Юстиції України лише 22.12.2015р. та вступив в дію 29.12.2015р., в той час як проведення електронних торгів за ціною, визначеною на підставі висновку суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який втратив чинність, мало місце ще 17 грудня 2015року.

Вірним є і висновок суду, що безпідставними є й посилання державного виконавця на те, що відповідно до ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» час перебування майна на реалізації не включається до строку виконавчого провадження, а відтак, і в строк дії експертної оцінки, оскільки норма ч.5 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження» таких застережень не містить та спростовується вищенаведеним.

Разом з тим, суд першої інстанції вважав безпідставними вимоги скарги ОСОБА_6 в частині зобов'язання державного виконавця Личаківського ВДВС ЛМУЮ Пивовара Р.І. винести постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.3 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» та у зв'язку з цим постанову про зняття арешту зі всього майна боржника ОСОБА_6 та заборони на його відчуження, оскільки відповідно до п.3 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, в той час як в процесі розгляду скарги судом вказаних обставин не встановлено. З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Що ж стосується відмови в задоволенні вимоги ОСОБА_6 в частині скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно за номером 13170060, а саме: 1/2 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_7, суд першої інстанції керувався приписами ст. 383 ЦПК України, відповідно до яких, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи, в той час як державна реєстрація права власності на нерухоме майно за номером 13170060 проведена державним реєстратором Львівського міського управління юстиції ОСОБА_9, а не державним виконавцем. Такий висновок суду першої інстанції також є вірним.

Відтак, колегія суддів вважає, що надаючи правову оцінку зібраним у справі доказам та встановленим судом обставинам справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність задоволення скарги лише частково.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 308 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін,.

Доводи апеляційної скарги не містять правових підстав на підтвердження незаконності ухвали, висновків суду не спростовують, а тому колегією суддів не приймаються до уваги.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального закону, а відтак, підстави для її скасування відсутні. Тому апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 04 липня 2016 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 209 ч. 3, 303, п. 1 ч. 2 ст. 307, п.1.ч.1. ст. 312, ст. 313, п. 4 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 04 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Береза В.І.

Бойко С.М.