Справа № 204/7549/16-ц
Провадження № 2/204/2739/16 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої - судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю позивачки ОСОБА_1

за участю відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2016 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання його неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час вони проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. При цьому, відповідач являється фізично здоровою людиною, аліменти нікому іншому не платить і на його утриманні ніхто не знаходиться.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилалася на обставини, які викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги позивачки, але вказав, що він на теперішній час має проблеми із здоровям, у звязку з чим лікується та на теперішній час офіційно не працевлаштований та доходів не має.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідач доводиться батьком неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомогу на його утримання відповідач не надає.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Тобто, утримання відповідачем своєї дитини є не його правом, а його обовязком, у звязку з чим, з відповідача слід стягнути аліменти в судовому порядку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Тому, з відповідача слід стягнути аліменти в судовому порядку.

Позивачка просила суд визначити розмір аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Проте, відповідач в судовому засіданні вказав, що він офіційно не працевлаштований та взагалі роботи на теперішній час не має, а позивачка підтвердила вказану обставину.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином, не потребують доказуванню обставини, що відповідач офіційно непрацевлаштований та не має постійного, стійкого заробітку.

Тому, вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів саме в частині від його заробітку є необґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, в твердій грошовій сумі.

В свою чергу, згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За таких обставин, з урахуванням положень ст. 182 СК України, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає можливим встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання його неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, що підлягає індексації згідно до закону, починаючи стягнення з 21 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, на користь матері дитини - ОСОБА_1, допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі в сумі 551 грн. 20 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом), оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 180-184, 191 СК України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 179, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання його неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, що підлягає індексації згідно до закону, починаючи стягнення з 21 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, на користь матері дитини - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

На підставі ст. 367 ЦПК України, допустити рішення про стягнення аліментів до негайного виконання в межах суми платежу за 1 місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Самсонова