У Х В А Л А

12 липня 2016 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Кредобанк", третя особа - ОСОБА_2, про визнання виконавчого напису нотаріуса недійсним,

в с т а н о в и в:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України з указаною заявою про перегляд судового рішення з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ (пункти 1 та 2 частини першої статті 355 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та четвертої статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява. У разі пропущення строку, встановленого частинами першою-третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява. Питання про поновлення строку вирішується колегією суддів під час вирішення питання допуску справи до провадження.

Ухвали, що надані заявником, як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального та процесуального права, постановлені судом касаційної інстанції 28 вересня 2011 року, 14 травня 2014 року, 16 липня 2014 року. Ухвала суду касаційної інстанції, про перегляд якої подано заяву, постановлена 25 січня 2016 року. Із заявою про перегляд судового рішення ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України згідно із штампом пошти на конверті 26 травня 2016 року.

Таким чином, заява про перегляд судових рішень подана ОСОБА_1 після спливу трьох місяців як з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подається заява про перегляд, так і з дня постановлення ухвал суду касаційної інстанції, на які здійснюється посилання на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 355 ЦПК України, тому строк для подання заяви про перегляд судових рішень, встановлений статтею 356 ЦПК України, пропущено.

Клопотання про поновлення процесуального строку для подання заяви про перегляд судових рішень, установленого частинами першою та четвертою статті 356 ЦПК України, заявником не подавалося.

Відповідно до частини другої статті 72 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для його поновлення.

Керуючись частиною другою статті 72 та статтею 356 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 січня 2016 року залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України А.Г. Ярема