справа № 760/9441/16-ц
провадження № 2/760/4256/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,

за участю секретаря судового засідання Бугайчука О. Р.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, ухвалив таке рішення.

Позиції осіб, які беруть участь у справі:

25.05.2016 позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, у якому просила стягнути з відповідача на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/3 частини від заробітку відповідача щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 11.02.2006 сторони уклали шлюб. Від спільного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони разом не проживають починаючи з 2015 року, після припинення шлюбних відносин між ними не було досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання доньки.

Позивач зазначила, що вона працює на посаді оператора відділу бухгалтерії в ТОВ «ІЗНЕС ГРУП С» та отримує заробітну плату у розмірі 2 415 грн. на місяць, однак її дохід недостатній для належного та достатнього забезпечення їхньої доньки.

ОСОБА_1 зазначила, що донька проживає разом з нею та вона докладає всіх зусиль для забезпечення та задоволення її потреб, відповідач не проявляє належної уваги вихованню дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання.

Відповідно до норм чинного законодавства відповідач зобов'язаний утримувати свою доньку до досягнення нею повноліття, а тому вона звернулася до суду з цим позовом.

У судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, аргументуючи тим, що дійсно зобов'язаний утримувати свою малолітню доньку до досягнення нею повноліття.

Проте, просив суд ухвали рішення, відповідно до якого стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі ? частини усіх видів його заробітку, оскільки на момент розгляду справи він не працює, утримує свою матір, яка є пенсіонером та на разі перебуває у зоні, де ведуться антитерористичні дії.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд

встановив:

Сторони зареєстрували шлюб 11.02.2006, що встановлено на підставі свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_3, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Ружинського районного управління юстиції Житомирської області 11.02.2006 (а.с. 5).

Від шлюбу у сторін є донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Ружинського районного управління юстиції Житомирської області 18.07.2006, про що складено актовий запис № 30 (а.с. 4).

ОСОБА_1 працює оператором відділу бухгалтерії ТОВ «Бізнес Груп С» та згідно з довідкою від 24.05.2016 № БГС00000005 її дохід за період з 03.02.2016 по 30.04.2016 склав 9 000 грн. (а.с. 11).

З довідки про доходи № 7 від 28.01.2016 ТОВ «Ріал Істейт Ф.К.А.У» випливає, що дохід ОСОБА_2 за період з 01.07.2015 по 31.12.2015 склав 90 001,56 грн. (а.с. 28). Однак, відповідно до запису у трудовій книжці ОСОБА_2 він звільнився з посади архітектора ТОВ «Ріал Істейт Ф.К.А.У» 11.05.2016 (а.с. 36).

Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково з таких підстав.

Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991, а набула чинності для України 27.09.1991, закріплено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (стаття 27).

Обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений на батьків відповідно до статті 180 СК.

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зобов'язані матеріально забезпечувати свою доньку ОСОБА_4

Відповідно до частини першої статті 12 Закону «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частина перша статті 181 СК передбачає, що «способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними».

Відповідно до частини першої статті 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень статті 183 СК розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Суд погоджується із доводами позивача, що її доходи недостатні для утримання доньки, а відповідач зобов'язаний законом надавати матеріальну допомогу.

Однак, вирішуючи спір по суті, суд має врахувати не лише інтереси позивача, а й права та свободи інших осіб, зокрема відповідача, які можуть бути порушені при задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні ОСОБА_2 зазначив, що на його утриманні знаходить матір, яка є пенсіонером та проживає на тимчасово окупованій території України.

Аналіз вищенаведеного підводить суд до висновку, що сплата аліментів на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/3 усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, поставить його у тяжке матеріальне становище.

Виходячи з обставин справи, суд вважає за доцільне призначити аліменти на утримання малолітньої дитини до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено частиною другою статті 182 СК.

Частина перша статті 191 СК визначає, що «аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову».

Таким чином, стягнення аліментів належить присудити з дня пред'явлення позову, тобто з 25.05.2016.

За подання позову про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Розподіляючи судові витрати відповідно до статті 88 ЦПК, суд зазначає, що з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Керуючись Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991, а набула чинності для України 27.09.1991, Законом України «Про охорону дитинства», статтями 180, 181, 182, 183, 191 СК, статтями 1, 4-11, 18, 57-66, 79, 88, 157-196, 208, 209, 212-215, 218, 223, 367 ЦПК, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, останнє місце реєстрації: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2), аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 травня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, останнє місце реєстрації: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь держави 551,20 грн. судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. В. Шевченко