З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
23 грудня 2016 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого-судді Василенка В.В.
при секретарі Пазенко О.О.
з участю позивача ОСОБА_1
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про стягнення боргу з ОСОБА_2
Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 мотивував тим, що 19 вересня 2014 року він передав у борг ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 6 000 гривень, що підтверджено розпискою ОСОБА_2, в якій він зобовязався повернути вказану суму боргу до 20 жовтня 2014 року.
03.11.2014 року позивачем ОСОБА_1 було направлено відповідачу ОСОБА_2 Вимогу № 1 про повернення грошових коштів.
Станом на 09 листопада 2016 року відповідач ОСОБА_2 не повернув борг, в звязку з чим позивач ОСОБА_1 змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 борг у сумі 9354 грн. 53 коп., яка складається з наступного: 6000 грн. 00 коп. - основна сума боргу; 2985 грн. 10 коп. сума інфляційних втрат за період прострочення; 369 грн 43 коп. розмір 3% річних від простроченої суми та стягнути з відповідача ОСОБА_2 судовий збір у сумі 551 грн. 21 коп.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 борг у сумі 9354 грн. 53 коп., судовий збір в сумі 551 грн. 21 коп.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча про час і місце його проведення повідомлявся в установленому законом порядку, про що є відомості в матеріалах справи, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення сторін з приводу заявлених позовних вимог, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав
З боргової розписки від 19.09.2014 року вбачається, що ОСОБА_2, проживаючий в ІНФОРМАЦІЯ_1, взяв у борг у ОСОБА_1 6000 гривень і зобовязався повернути до 20.10.2014 року.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Судом достовірно встановлено, що вказана боргова розписка відповідає вимогам Цивільного кодексу України, оскільки в ній вказано сторони, сума позики, валюта позики та строк погашення договору позики.
Частиною 2 статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак відповідач ОСОБА_2 не виконав взяті на себе зобовязання та не повернув в повному обсязі до 20.10.2014 року позику в сумі 6 000 гривень.
Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов?язання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну їм оцінку, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення, оскільки у порушення вимог цивільного законодавства та умов договору позики ОСОБА_2 належним чином не виконав взяті на себе грошові зобовязання
Також, суд вважає, що судові витрати підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір у сумі 551 грн. 21 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213-218, 224-226 ЦПК України та ст. ст. 625, 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 9354 грн. 53 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 21 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_3