_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/9195/16-ц
Провадження № 2/520/4251/16
УХВАЛА

08.11.2016 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгорової Н.Ю.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Одесі заяву відповідача ОСОБА_1 про передачу цивільної справи до належного суду за підсудністю по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, які незаконно утримуються,

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2016 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, які незаконно утримуються.

Позивачем у позові було зазначено мешкання відповідача: 65113, АДРЕСА_1.

Згідно з відповіддю відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області (а.с.15) ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, був зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_2, знятий з обліку 19.05.2016 року до Уманської області м. Полянецьке; реєстрації немає.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 08.08.2016 року відкрито провадження у цивільній справі на підставі вищевказаної позовної заяви ОСОБА_2 та призначено по справі попереднє судове засідання.

Надалі у попередньому судовому засіданні стало відомо, що відповідач ОСОБА_1 мешкає в Черкаській області Уманського району.

У звязку з чим, Київським районним судом міста Одеси було надано запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Черкаській області про зясування відомостей чи зареєстрований в Черкаській області ОСОБА_1.

27.10.2016 року до суду надійшла довідка з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Черкаській області, в якій зазначено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 23.05.2016 року зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3.

04.11.2016 року на адресу суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_1, в якій він просив суд передати цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, які незаконно утримуються до відповідного суду за його місцем реєстрації.

У попередньому судовому засіданні представник позивача заперечував щодо передання цивільної справи до Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

У попередньому судовому засіданні було встановлено, що відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 23.05.2016 року зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вказана адреса не є територією Київського району міста Одеси.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Статтею 22 зазначеного вище Закону передбачено, що місцевий суд є судом першої інстанції і розглядає справи, віднесені процесуальним законом до його підсудності.

За загальним правилом підсудність - це сукупність установлених законом ознак, за якими визначається суд, що має розглядати конкретну справу, її значення полягає у правильному розподілі між судами справ, що підлягають розгляду по першій судовій інстанції.

Частиною 2 ст. 2 ЦПК України встановлено, що якщо міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року і, відповідно до ст. 9 Конституції України, є частиною національного законодавства (далі Конвенція) кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обовязків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) від 20 липня 2006 року зазначив, що Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Занд проти Австрії» (заява №7360/76, доповідь Комісії від 12 жовтня 1978 року) комісія звернула увагу на те, що стаття 6 Конвенції передбачає: «всю організаційну систему судів, включаючи не тільки питання, які підпадають під юрисдикцію певних видів судів, але також встановлення окремих судів та визначення їх місцевої юрисдикції».

Окрім того, у рішеннях у справі «Посохов проти Росії» (заява № 63486/00) від 4 березня 2003 року та у справі «Федотова проти Росії» (заява № 73225/01) від 13 квітня 2006 року Європейський суд з прав людини також вказав, що суд не є встановленим законом у разі, якщо правила, які регламентують склад суду, не були додержані.

Отже, з огляду на викладене вище, можна стверджувати, що «судом, встановленим законом» (пункт 1 ст. 6 Конвенції) не вважається суд, який розглядає справу, не дивлячись на те, що процесуальним законом розгляд цієї справи віднесено до підсудності іншого суду, хоча б і тієї ж юрисдикції.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, у попередньому судовому засіданні було встановлено, що відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 23.05.2016 року зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто станом на час відкриття провадження по цій справі, а саме 08.08.2016 року, відповідач не був зареєстрований на території Київського району міста Одеси та мав зареєстроване місце мешкання, тому позовна заява ОСОБА_2 була прийнята з порушенням правил підсудності.

Згідно з ч. 1 п. 2 ст. 116 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у п. 45 Постанови Пленуму "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" № 3 від 01.03.2013 року, якщо після відкриття провадження у справі та до початку судового розгляду (розгляду справи по суті - стаття 173 ЦПК) виявиться, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, суд передає справу на розгляд належному суду, незалежно від волевиявлення сторін (пункт 2 частини першої статті 116 ЦПК). Відповідно до частини четвертої статті 116 ЦПК, забороняється передавати до іншого суду справу, яка розглядається судом, незалежно від зміни обставин, що впливають на визначення підсудності справи, крім випадків, установлених частиною першою цієї статті.

Враховуючи вищевикладені обставини, у звязку з тим, що позовну заяву ОСОБА_2 було прийнято з порушенням правил підсудності, суд дійшов висновку, що цивільну справу №520/9195/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, які незаконно утримуються, слід передати на розгляд до Уманського міськрайонного суду Черкаської області за підсудністю.

Керуючись ч.1 ст.109, п.2 ч.1 ст.116, ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Передати цивільну справу №520/9195/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, які незаконно утримуються до Уманського міськрайонного суду Черкаської області за підсудністю.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення, а особи, які були відсутні під час оголошення ухвали протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий Калініченко Л. В.