Єдиний унікальний номер 728/2199/16-ц
номер провадження 2/728/622/16
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви про відвід

24 жовтня 2016 року Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Лободи Н.В.

за участі секретаря Кирути Л.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бахмачі заяву про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Авто Лайф» про захист прав споживачів, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Лізингова компанія «Авто Лайф» про захист прав споживачів, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів.

До початку розгляду справи по суті представником відповідача, який до суду не з»явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, засобами електронного зв»язку через канцелярію суду подана письмова заява про відвід судді, яка мотивована тим, що відповідач жодного разу завчасно не отримав судову повістку про виклик до суду та примірника позовної заяви, що викликає сумнів в об»єктивності та неупередженості судді, а тому згідно з п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України є підставою для його відводу.

Позивач та його представник вважають, що підстав для відводу судді немає і вважають, що заява представника не підлягає задоволенню.

Суддя, якій заявлено відвід не виявила бажання дати пояснення.

Заслухавши учасників провадження, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу, якщо, зокрема, є обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до ст.24 ЦПК України у разі заявлення відводу, суд повинен вислухати особу, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думку осіб, які беруть участь у справі; заява про відвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

За положеннями ч.5 ст.55 Закону України Про судоустрій і статус суддів суддя зобовязаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Відповідно до положень ч.1 ст.20 ЦПК України суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу, якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, якщо є обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Так, відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 9 Конституції України кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, наявність безсторонності, відповідно до п.1 ст.6 Конвенції, повинна визначатись суб'єктивними та об'єктивними критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Відповідно до п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Так, у справі «Пєрсак проти Бельгії» від 01.10.1982 р. Європейський суд уточнив зміст поняття «неупереджений суд», зазначивши, що для того, щоб суди могли вселяти громадськості необхідну довіру, слід враховувати також і питання їх внутрішньої організації. Правова позиція Суду по цій справі полягає в тому, що субєктивний підхід до неупередженості відображає особисті переконання цього судді у конкретній справі, об"єктивний - визначає, чи мали місце достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Презумпція особистої неупередженості діє до тих пір, поки не доведено інше. Будь-який суддя, відносно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду, який розглядає справу. Інакше підривається довіра, якою у демократичному суспільстві мають користуватися суди.

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов'язком судді.

Представник відповідача, як на підстави упередженості судді вказує на те, що жодного разу завчасно не отримав судових повісток та копії позовної заяви з доданими до неї матеріалами, проте, вказані доводи спростовуються матеріалами справи, не узгоджуються із запереченнями на позов, заявами і клопотаннями, поданими представником відповідача до початку судових засідань із зазначенням дат призначених судових засідань, єдиного унікального номера провадження, прізвища головуючого у справі та учасників провадження і не свідчать про необізнаність відповідача про справу, дату, час та місце проведення судових засідань, неналежне сповіщення про виклик до суду і не доводять наявність підстав для відводу судді згідно з п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України.

Виходячи з вищевказаного, заява про відвід задоволенню не підлягає у зв'язку з її безпідставністю та необгрутованістю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.20-24, 293 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника відповідача про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Авто Лайф» про захист прав споживачів, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Бахмацького районного суду Н.В.Лобода