Провадження № 6/761/871/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Головне управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі № 124/10751/13-ц за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим про відшкодування майнової шкоди та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

06.09.2016 року на адресу суду з Апеляційного суду м.Києва надійшла після визначення підсудності заява ОСОБА_1, заінтересовані особи: ГУДКСУ в АРК, про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі № 124/10751/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ГУДКСУ в АРК про відшкодування майнової шкоди та моральної шкоди.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що 26.02.2014 року Центральним районним судом м.Сімферополя ухвалено рішення у цивільній справі № 124/10751/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ГУДКСУ в АРК про відшкодування майнової шкоди та моральної шкоди, яким позов було задоволено, а саме стягнуто з ГУДКСУ в АРК на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 1959700,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили 12.03.2014 року, однак ОСОБА_1 у зв'язку з об'єктивними обставинами, в тому числі з причин визнання Автономної Республіки Крим тимчасово окупованою територією, а також, оскільки Кабінетом Міністрів України не визначено місце розташування Територіальних органів Казначейства в АРК поза межами тимчасово окупованої території, що обумовлює фактичну неможливість їх функціонування, пропустив строк пред'явлення виконавчого листа до виконання, тому і звернувся до суду з вказаною заявою.

Представник заявника у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, однак через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заінтересована особа у судове засідання не з'явилась, свого представника до суду не направила, про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було, а тому відповідно до ч.2 ст. 371 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути питання про поновлення пропущеного строку за відсутності заінтересованої особи.

Вислухавши пояснення сторони заявника, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 26.02.2014 року Центральним районним судом м.Сімферополя ухвалено рішення у цивільній справі № 124/10751/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ГУДКСУ в АРК про відшкодування майнової шкоди та моральної шкоди, яким позов було задоволено, а саме стягнуто з ГУДКСУ в АРК на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 1959700,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили 12.03.2014 року, на підставі якого 14.03.2014 року Центральним районним судом м.Сімферополя було видано виконавчий лист.

Разом з тим, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

Згідно з ч.3 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі неможливості здійснювати діяльність на тимчасово окупованій території місце розташування державних органів, утворених відповідно до Конституції та законів України, визначається Кабінетом Міністрів України.

При цьому, Територіальні органи Казначейства в АР Крим, створені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15.06.2011 року № 651 «Про утворення територіальних органів Державної казначейської служби», наразі мають юридичні адреси на території АР Крим та міста Севастополя, що підтверджується витягом із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Судом встановлено, що на даний час Кабінетом Міністрів України не визначено місце розташування вказаних органів поза межами тимчасово окупованої території, що обумовлює фактичну неможливість їх функціонування.

Відповідно до ч.2 ст. 368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

Згідно з ч.2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 року (п.40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1975 року, п.36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29.07.1998 року, п.37).

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши надані представником заявника письмові докази та зазначені у заяві обставини, а також з метою захисту законних прав стягувача та виконання судового рішення, яке набрало законної сили, суд вважає, що заявником було пропущено строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з поважних причин, а тому вказана заява про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 293, 294, 368, 371 ЦПК України, ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Головне управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі № 124/10751/13-ц за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим про відшкодування майнової шкоди та моральної шкоди - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання, виданого 14.03.2014 року Центральним районним судом м.Сімферополя у цивільній справі № 124/10751/13-ц про стягнення з Головного управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим на користь ОСОБА_1 майнової шкоди у розмірі 1959700,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: