справа №619/3309/16-ц
провадження №2/619/1793/16
Рішення

іменем України

01 листопада 2016 року Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді - Нечипоренко І.М.

за участю секретаря

судового засідання - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

установив:

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 11093,52грн., судовий збір в розмірі 1378,00грн, посилаючись на те, що 01.11.2013 року відповідач отримала кредит у розмірі 8200,00грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконала. У звязку з цим заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 04.09.2016 року становить 11093,52 грн., яка складається з наступного: 5610,00 грн заборгованість за кредитом; 3729,07 грн заборгованість по процентам за користування кредитом; 750,00 грн заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500,00 грн штраф (фіксована частина); 504,45 грн штраф (процентна складова).

Відповідач позовні вимоги визнала, про що надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши заяву, в якій повідомляється, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати за відсутності представника.

Суд, вивчивши надані докази, вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01.11.2013 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір, згідно якому останній було надано кредит у розмірі 8200,00грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач станом на 04.09.2016 року порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму яка становить 11093,52 грн, яка складається з наступного: 5610,00 грн заборгованість за кредитом; 3729,07 грн заборгованість по процентам за користування кредитом; 750,00 грн заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500,00 грн штраф (фіксована частина); 504,45 грн штраф (процентна складова).

Статтею 526 Цивільного Кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 536 Цивільного Кодексу України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 Цивільного Кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 612 Цивільного Кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України регламентує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ст. 209 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду ухвалюється, оформлюється і підписується в нарадчій кімнаті суддею.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-216, 218 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 11093,52 грн (одинадцять тисяч девяносто три гривні 52 копійки), витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00грн, а всього 12471,52 грн (дванадцять тисяч чотириста сімдесят одна гривня 52 копійки).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. М. Нечипоренко