Справа № 473/3236/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"21" грудня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Багрін І.А.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.05.2016 року вона набула у власність 5/6 часток квартири № 60 в житловому будинку № 5, що розташований по вул. Будівельників в м. Вознесенську Миколаївської області.

В зазначеній квартирі з 08.08.2009 року зареєстрований відповідач (не є членом її сім'ї), який за місцем реєстрації жодного дня не проживав, проте ОСОБА_3 не знявся з реєстрації з місця попереднього проживання.

Зазначене створює позивачу перешкоди в користуванні належним їй майном, зокрема щодо розпорядження своєю власністю.

Ухвалою суду від 11.11.2016 року до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору було залучено ОСОБА_4

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, поданій в новій редакції.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа без самостійних вимог в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Зокрема, судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником 5/6 часток квартири № 60 в житловому будинку № 5, що розташований по вул. Будівельників в м. Вознесенську Миколаївської області, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 13.05.2016 року приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, померлої 08.11.2015 року. Спадкоємцем 1/6 частки обумовленої квартири є ОСОБА_4, яка прийняла спадщину в передбаченому законом порядку, проте свідоцтво про право на спадщину не отримала.

В даній квартирі з 08.08.2009 року зареєстрований ОСОБА_3 Проте за вказаною адресою з часу реєстрації не проживає, постійно мешкаючи за іншою адресою.

Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст.16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За положеннями ч. ч. 1-2 ст. 231 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Так, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України).

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" за № 5 від 07.02.2014 року, суди під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мають чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла.

Так, ст. 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також ст. 405 ЦК України.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сімї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сімї.

За такого, позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованим та підлягають задоволенню.

В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду (551 грн. 20 коп. судового збору ).

Керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою № 60 в житловому будинку № 5, який розташований по вул. Будівельників в м. Вознесенську Миколаївської області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.В. Лузан