Справа № 505/3486/16-ц
Провадження № 2/505/1888/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2016 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого судді Нікітішина В.П.

при секретарі Шевчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Любомирської сільської ради Подільського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась 28.09.2016 року в суд з цим позовом, вказуючи, що 27 березня 2005 року померла її мати - ОСОБА_2, яка на день смерті проживала у ІНФОРМАЦІЯ_2. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 3,1640 га, розташованої на території Любомирської сільської ради Котовського району Одеської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ОД №000776 від 09.01.2004 року.

26 травня 2014 року помер її батько - ОСОБА_3, який на день смерті проживав у ІНФОРМАЦІЯ_2. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 3,1640 га, розташованої на території Любомирської сільської ради Котовського району Одеської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ОД №000686 від 09.01.2004 року.

В передбачений законом 6-ти місячний термін вона звернулася до Котовської районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини.

В березні 2016 року вона звернулась до державного нотаріуса для отримання свідоцтв на спадкове майно, отримала всі необхідні запити, але коли знову звернулась до нотаріуса з усіма документами їй в усній формі було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадщину так, як відсутні оригінали правовстановлюючих документів та кадастровий номер.

Ця обставина унеможливлює оформлення спадщини у нотаріуса, тому їй порадили звернутися до суду.

У звязку з цимпросила постановити рішення суду яким визнати за нею, ОСОБА_1, як за спадкоємицею першої черги за законом після смерті її матері - ОСОБА_2, померлої 27 березня 2005 року, право приватної власності на земельну ділянку площею 3,1640 га, яка розташована на території Любомирської сільської ради Котовського району Одеської області, на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ОД №000776 від 09.01.2004 року; визнати за нею - ОСОБА_1 як за спадкоємицею першої черги за законом після смерті її батька - ОСОБА_3, померлого 26 травня 2014 року, право приватної власності на земельну ділянку площею 3,1640 га, яка розташована на території Любомирської сільської ради Котовського району Одеської області, на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ОД №000686 від 09.01.2004 року.

Представник позивачки за довіреністю ОСОБА_4 в ході судового розгляду підтримала позовні вимоги у поному обсязі.

Представник Любомирської сільської ради Подільського району Одеської області у судове

засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника сільради та не заперечував у позові.

Вислухавши пояснення представника позивачки та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Крім визнання сторонами обставин цієї справи, ці обставини також підтверджуються письмовими доказами долученими до справи.

Зокрема, як вбачається із матеріалів справи, 27 березня 2005 року у віці 63 років в с. Мурована Котовського району Одеської області померла ОСОБА_2 (актовий запис №13), що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖД №458259, виданого повторно від 03.08.2016 року.

Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема, на земельну ділянку площею 3,1640 га, розташованої на території Любомирської сільської ради Котовського району Одеської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ОД №000776 від 09.01.2004 року, копія якого долучена до справи.

Згідно довідки управління держгеокадастру у Котовському районі Одеської області №9-1504-0.12-4144/0/2-16 від 05.10.2016 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Любомирської сільської ради Котовського району Одеської області з урахування індексації станом на 01.01.2016 року становить 116443,36 грн.

ОСОБА_2 заповіт не складала, тому успадкування спадщини яка відкрилась після її смерті має здійснюватись за законом.

Згідно повідомлення приватного нотаріуса ОСОБА_5 від 28.11.2016 р. № 581/01-16 після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась.

Однак, як вбачається з довідки виконкому Любомирської сільради Подільського району Одеської області від 28.11.2016 року №1368 на момент її смерті з нею проживав її чоловік ОСОБА_3, тому згідно ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину дружини.

26 травня 2014 року у віці 63 років в с. Мурована Котовського району Одеської області помер ОСОБА_3 (актовий запис №253), що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖД №371519, виданого від 28.05.2014 року.

Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема, на земельну ділянку площею 3,1640 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Любомирської сільської ради Подільського району (до перейменування - Котовського району) Одеської області, яка належала спадкодавцю відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 000686 від 09.01.2004 року, копія якого долучена до справи та земельну ділянку яку він успадкував після дружини.

Згідно довідки управління держгеокадастру у Котовському районі Одеської області №9-1504-0.12-4143/0/2-16 від 05.10.2016 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Любомирської сільської ради Котовського району Одеської області з урахування індексації станом на 01.01.2016 року становить 116443,36 грн.

ОСОБА_3 заповіт не складав, тому успадкування спадщини яка відкрилась після його смерті має здійснюватись за законом.

Згідно повідомлення приватного нотаріуса ОСОБА_5 від 28.11.2016 р. № 581/01-16 після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась.

Однак, як вбачається з довідки виконкому Любомирської сільради Подільського району Одеської області від 28.11.2016 року №1367 зі спадкодавцем проживала і вела спільне господарство його донька ОСОБА_1, тому згідно ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину батьків.

Проте, позивачка позбавлена можливості оформити спадщину на вказане спадкове майно у нотаріальному порядку, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документу, що посвідчують право власності на майно, яке входить до складу спадщини та відсутністю кадастрових номерів у цих земельних ділянок.

Про втрату оригіналів вказаних документів позивачем зроблена обява в газеті «Котовська реклама».

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті.

Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Діючим законодавством встановлено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину до складу якої входять земельні ділянки, але ж відповідно до Постанови КМ України від 06.05.2009 року №439 та Постанови КМ України від 26.08.2009 р. №901 «Про деякі питання посвідчення права власності на земельну ділянку», п.43 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМ України від 17.10.2013 року № 868, тільки за наявністю Витягу з державного реєстру земель та витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки землі, який може бути оформлений відповідно до ст. 13 Закону України «Про оцінку земель».

Відповідно до вимог п. 4.20 Розділу 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оформлення та видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку проводиться на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку або витягу з Поземельної книги, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Стаття 396 ЦК України щодо захисту речових прав на чуже майно визначає, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Одночасно ст.392 цієї глави Кодексу встановлює, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пленум ВСУ в постанові N 20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно.

Отже, відсутність у позивачки можливості надання нотаріусу належно оформленого документів щодо права власності спадкодавця на земельні ділянки у наслідок їх втрати та відсутності кадастрового номера, який на ці земельні ділянки на той час не визначався, позбавляє її права на оформлення спадщини у нотаріальному порядку.

Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно суд вважає за можливе визнати за нею право власності на спадкову земельну ділянку в судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. ст.ст.16, 328, 392,1218,1222,1225,1261, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 як за спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері - ОСОБА_2, померлої 27 березня 2005 року, право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,1640 га, яка розташована на території Любомирської сільської ради Подільського району Одеської області, та належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ОД №000776 від 09.01.2004 року.

Визнати за ОСОБА_1 як за спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька - ОСОБА_3, померлого 26 травня 2014 року, право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,1640 га, яка розташована на території Любомирської сільської ради Подільського району Одеської області, та належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ОД №000686 від 09.01.2004 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд, який його постановив, протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутніми у судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання його копії.

С у д д я