У х в а л а

іменем україни

27 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,

Карпенко С.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, відділу Держземагентства в Олевському районі Житомирської області про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на землю та зобов'язання виготовити, видати свідоцтво про право власності на земельну ділянку, за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 - на рішення Олевського районного суду Житомирської області від 15 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 09 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, відділу Держземагентства в Олевському районі Житомирської області, в якому, з урахуванням уточнень, поросив суд визнати недійсним та скасувати свідоцтво на право власності на земельну ділянку від 24 квітня 2014 року, кадастровий номер НОМЕР_1, видане ОСОБА_3 та скасувати внесення відомостей до державного земельного кадастру земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 зобов'язати відділ Держземагентства в Олевському районі Житомирської області виготовити та видати ОСОБА_2 свідоцтво на право власності земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 та внести відомості до Державного земельного кадастру.

Рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 15 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 09 грудня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 - порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій із ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 відповідно до свідоцтв на право власності на земельну ділянку: від 07 березня 2013 року, кадастровий номер НОМЕР_1 є власником земельної ділянки 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та від 07 березня 2013 року, кадастровий номер НОМЕР_2, є власником земельної ділянки 0,0165 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 60-61).

Позивач є власником будинку АДРЕСА_2 згідно із свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 29 вересня 2009 року, що лишився після смерті його матері - ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а. с. 7-11).

Отже ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є землекористувачами суміжних земельних ділянок.

Виникнення права на земельну ділянку регулюється статтями 125, 126 ЗК України з яких слідує, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав; право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

На підтвердження своїх доводів позивачем подано копію рішення Радовельської сільської ради Олевського району Житомирської області від 01 квітня 1994 року, відповідно до якого ОСОБА_5 передані у приватні власність земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування будинку та земельна ділянка площею 0,47 га для ведення особистого підсобного господарства (а. с. 74). У вказаному рішенні не вказана адреса, до якої передавалися ці земельні ділянки.

Судами встановлено, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по АДРЕСА_2 в 1994 році не розроблялася.

Отже, у справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій, встановивши, що ОСОБА_2 не подав належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, не довів порушення своїх прав саме ОСОБА_3, дійшли обґрунтованих висновків про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни або скасування не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Олевського районного суду Житомирської області від 15 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 09 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: Т.Л. Ізмайлова

С.О.Карпенко