Справа № 523/6717/16-ц
Провадження №2/523/6053/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2016 р.Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

при секретарі - Максименко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків за договором фінансового лізингу №00007502 від 21.05.2013 року,-

Встановив:

ТОВ «Порше Лізинг Україна» звернувся до Суворовського районного суду міста Одеси з позовом до ТОВ «Постман», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків за договором фінансового лізингу №00007502 від 21.05.2013 року в розмірі 181 408 гривень 18 копійок.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 08 грудня 2016 р. провадження у справі в частині позовних вимог предявлених до ТОВ «Постман» було закрито, відповідно до ст.ст. 205, 206 ЦПК України.

Представник позивача позовні вимоги обґрунтовує тим, що, між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ТОВ «Постман» 21.05.2013 р. було укладено договір фінансового лізингу №00007502 , за яким ТОВ «Порше Лізинг Україна» передало ТОВ «Постман» у користування транспортний засіб типу VW CaddyGP Kasten 1.2 i TSI шасі №WV1ZZZ2KZDX131525, двигун СВZ 991501, рік виробництва 2013р., строком на 60 місяців, а ТОВ «Постман» зобов'язався прийняти в користування даний транспортний засіб, сплачувати позивачу у визначений строк встановлені договором платежі. За умовами зазначеного договору ОСОБА_1 прийняв на себе зобовязання поручителя за належне виконання ТОВ «Постман» своїх зобовязань. ТОВ «Постман» прийняті на себе зобовязання щодо своєчасної сплати лізингових платежів належним чином не виконало, внаслідок чого у нього виникла перед позивачем заборгованість, яку позивач просить стягнути в розмірі: 64 329 гривень 77 копійок - основна сума заборгованості; 5 330 гривень 84 копійок - пеня; 1 599 гривень 26 копійок - три відсотки річних; 19 057 гривень 14 копійок інфляційні витрати; 13 175 гривень 23 копійок - проценти за користування коштами; 18 777 гривень 88 копійок плата за користування обєктом лізінгу; 45 755 гривень 74 копійки проценти та комісії по лізинговим платежам; 9 300 юридичні послуги стоянки, 4 082 гривень 32 копійок штраф, а всього 181 408 гривень 18 копійок. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

В судове засіданні представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, від представника заявника надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач ТОВ «Постман» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, з заявою про слухання справи у його відсутність до суду не звертався. Судова повістка про виклик відповідачів повернулася до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання. Відповідно до абз.2 ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що вони були повідомлені належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є не обґрунтованим, є не доказаним, тому не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, про те, що між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ТОВ «Постман» 21.05.2013 р. було укладено договір фінансового лізингу №00007502 , за яким ТОВ «Порше Лізинг Україна» передало ТОВ «Постман» у користування транспортний засіб типу VW CaddyGP Kasten 1.2 i TSI шасі №WV1ZZZ2KZDX131525, двигун СВZ 991501, рік виробництва 2013р., строком на 60 місяців, а ТОВ «Постман» зобов'язався прийняти в користування даний транспортний засіб, сплачувати позивачу у визначений строк встановлені договором платежі. З умов вказаного договору убачається, що ОСОБА_1 виступив поручителем по лізинговим зобовязанням, прийнятих Товариством. Договором була встановлена солідарна відповідальність боржника і поручителя перед Товариством, що відповідає вимогам ч.2 ст. 554 ЦК України (а.с.20-29);

У звязку з тим, що ТОВ «Постман» не в повному обсязі виконало умови договору фінансового лізингу №00007502 , а саме прострочив платежі № 13-25, а саме з 15.06.2014р. по 15.06.2015 р., ТОВ «Порше Лізинг Україна» на адресу ТОВ «Постман» було направлено нагадування про несплату заборгованості за договором фінансового лізингу. Згодом, ТОВ «Порше Лізинг Україна» у відповідність до вимог п. 12.13. Договору на адресу ТОВ «Постман» 05.05.2015р. було направлено лист з повідомленням про розірвання договору фінансового лізингу, який припинив свою дію з 20.05.2015р. (а.с.46-47);

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін та погоджених ними умов, в яких закріплюються їх права і обов'язки, що складають зміст договірного зобов'язання.

Відповідно до ст.. 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку У разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України).

Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника та кредитором боржника.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України).

Слід зазначити, що строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Отже, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання має бути пред'явлено в межах строку дії поруки (6 місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, який встановили сторони в договорі). Тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред'явлена претензія, і поручитель не виконав вказані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право (Правова позиція зазначена у постановах ВСУ №6-170цс13, 6-41цс14).

З договору поруки, який був укладений між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ОСОБА_1, з метою забезпечення договору фінансового лізингу, вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за основним договором, не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки цей строк дії суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При розгляді даної справи строк виконання зобовязанням за договором фінансового лізингу настав з часу його розірвання в односторонньому порядку, тобто з 16.03.2015р. Отже, у ТОВ «Порше Лізинг Україна» виникло право пред'явити вимогу до поручителя - ОСОБА_1 про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо сплати заборгованості за договором фінансового лізингу, починаючи з 20.05.2015р., протягом наступних шести місяців, тобто до 20.11.2015р. Втім ТОВ «Порше Лізинг Україна» звернулося до суду з позовними вимогами 04.12.2015р., що підтверджується печаткою суду вхідної кореспонденції на позовній заяві. Тобто, позивач звернувся до суду з пропуском 6 місячного строку, встановленого ч.4 ст.559 ЦК України.

При таких обставинах, суд вважає про те, що договір поруки укладений між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ОСОБА_1 слід вважати припиненим.

При таких обставинах позовні вимоги ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 є безпідставні та такі, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 64, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.251,252,525,526,559,806 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків за договором фінансового лізингу №00007502 від 21.05.2013 року - відмовити.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання рішення.

Суддя Аліна С.С.