Справа № 466/9524/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«20» грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Глинської Д.Б.

при секретарі Бандуровському Т.Я..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи без самостійних вимог Третьої львівської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування,

у с т а н о в и в:

у листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третьої особи без самостійних вимог Третьої львівської державної нотаріальної контори, в якому просить постановити рішення, яким:

- встановити факт її проживання з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1949 року по 2000 рік;

- визнати її, ОСОБА_1, спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 28 листопада 2000 року;

- визнати за нею, ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування на 3/8 частки квартири, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка,136/6 за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 28 листопада 2000 року.

В обгрунтуваннн своїх вимог зіслалася на те, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 з 24 грудня 1958 року.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 08 серпня 1994 року, виданого Львівською дистанцією цивільних споруд Львівської залізниці, згідно з розпорядженням від 03 серпня 1994 року за №684, вона, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 стали власниками квартири за адресою: м. Львів, вул. Шевченка,136/6 на праві спільної сумісної власності.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є її батьками.

Її батько ОСОБА_5 перебував у повторному шлюбі з ОСОБА_3 та помер 14 квітня 1995 року. ОСОБА_3 померла 28 листопада 2000 року.

Її чоловік ОСОБА_4 помер 15 липня 2016 року.

Після їх смерті відкрилася спадщина, яка складається з 3/4 частки квартири. Вона із відповідачем звернулася у Третю львівську державну нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Оскільки вона не перебувала у родинних стосунках з дружиною батька ОСОБА_3, яка померла 28 листопада 2000 року, їй необхідно встановити факт проживання однією сімєю для оформлення спадкових прав після її смерті, як спадкоємцеві четвертої черги.

В судове засідання, яке було призначено на 20 грудня 2016 року о 17.00 год., позивач не зявилася та подала заяву, з якої вбачається, що вона підтримує позов та просить проводити розгляд справи у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання 20 грудня 2016 року не зявився, однак подав до суду заяву, з якої вбачається, що він визнає позов та просить розглянути справу у його відсутності.

Представник Третьої львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився та направив на адресу лист, з якого вбачається, що він просить розглядати справу у його відсутності.

Відповідно до ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування цього судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з копією свідоцтва про народження серія ДШ №740538, яке видане 07 вересня 1956 року, батьками ОСОБА_7 є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.11).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло (а.с.8), виданого 08 серпня 1994 року Львівською дистанцією цивільних споруд Львівської залізниці, квартира, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка,136/6 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3 (а.с.16).

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 з 24 грудня 1958 року.

Крім того, батько позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 перебував у повторному шлюбі з ОСОБА_3 з 1949 року.

Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с. 12) серії 1-ДН №809873 ОСОБА_5 помер 09 квітня 1995 року.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с.14) серії 1-ДН № 576857 ОСОБА_3 померла 28 листопада 2000 року.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с.17) серії 1-СГ № 436352 ОСОБА_4 помер 15 липня 2016 року.

у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 як співвласнику квартири належала 1/4 частка квартири за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 136/6 у м. Львові та після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 вона мала успадкувати 1/8 частку даної квартири.

У довідці з місця проживання про склад сімї і прописки (а.с.15) №2411 від 17.08.2016 року, виданої ЛКП «Янів - 405», зазначено, що ОСОБА_1 проживає і зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_2.

В силу ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Положеннями ст. ст. 391, 392 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними, обґрунтованими та підлягають до задоволення, оскільки в судовому засіданні безспірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_3 однією сімєю до часу її смерті понад пять років.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 328, 355, 391, 392, 1264, 1268,1276 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

позов задовольнити повністю.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 з 1949 року по 2000 рік.

Визнати ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 28 листопада 2000 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом по смерті ОСОБА_3 на 3/8 частки у квартирі АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з моменту його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_8