Ульяновський районний суд Кіровоградської області
Справа № 402/428/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2016 р. Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1.

при секретареві- Хименкові О.А.

за участю спеціаліста -психолога-Жовтої А.І.

сторін:

позивача -ОСОБА_2

його представника ОСОБА_3

відповідача -ОСОБА_4

її представника -адвоката ОСОБА_5

представника третьої особи -органу опіки та піклування Йосипівської сільської ради -ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Благовіщенське цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4

про визначення місця проживання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

До Ульяновського районного суду Кіровоградської області з позовом про визначення місця проживання малолітньої дитини звернувся ОСОБА_2, який в позовній заяві зазначив , що з січня 2004 року по вересень 2007 року він проживав у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації з ОСОБА_4.

Від фактичних шлюбних відносин мають спільну дитину - сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, який після припинення фактичних шлюбних відносин залишився жити разом з відповідачкою.

Відповідач в березні 2016 року переїхала проживати в інше місце, за межі Кіровоградської області. При переїзді відповідач пропонувала сину їхати з нею, але він відмовився міняти місце проживання, оскільки останнім часом у нього склались неприязні відносини з матір'ю та її співмешканцем. Окрім цього син не бажає змінювати школу, в якій йому подобається навчатися. Владислав виявив бажання проживати з позивачем. Відповідач періодично змінює свою думку щодо проживання сина разом з позивачем , кожного разу травмуючи психіку дитини.

Оскільки на даний час син досяг десяти років та може приймати участь щодо, визначення місця свого проживання, шляхом надання особистої прихильності одному з батьків. Вважає за доцільне вирішити питання щодо визначення місця проживання дитини з позивачем .

Вважає що має умови для нормального розвитку дитини ,задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Крім цього вважає, що зміна школи, негативно вплине на психо-емоційний стан дитини. В той час як відповідач не має постійного доходу для матеріального забезпечення умов проживання о сина, оскільки офіційно не працевлаштована та мешкає у зйомній квартирі в іншому місті.

У сина є умови для занять і відпочинку - окрема кімната, яка облаштована дитячими меблями та комп'ютером, є полиці з дитячими книгами та іграшками .

З самого дитинства ОСОБА_7 позивач постійно піклується про нього, допомагає матеріально: купує одяг, сплачує аліменти. На протязі останнього часу син постійно висловлює своє бажання жити разом батьком, у зв'язку з тим, що дуже прив'язаний до нього.

Разом з тим, він не чинитиме жодних перешкод для спілкування відповідача із сином і готовий зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб дитина не була позбавлення піклування матері.

Має добрий стан здоров»я, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризється позитивно, гарно відноситься до сина, матеріально забезпечений.

Хоче дати дитині освіту і добробут.

Згідно з актом обстеження комісії в складі спеціалістів органу опіки і піклування Йосипівської сільської ради для виховання, розвитку, проживання та утримання сина ОСОБА_7 він на його думку забезпечив всі необхідні умови.

Просить визначити місце проживання ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком - ОСОБА_2, за адресою вул.Лесі Українки, 13 с.Йосипівка, Ульяновського району, Кіровоградської області.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі . Просять його задовольнити . Зокрема позивач зазначив , що виходячи з інтересів та бажання дитини проживати з ним , він просить суд задовольнити його позов., оскільки вирішити спір у інший спосіб між ним та відповідачкою з даних підстав не можливо.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні проти позову заперечили та просять суд в позові про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком відмовити. При цьому вимог про визначення місця проживання малолітньої дитини за нею відповідачка не ставила. В своїх поясненнях відповідачка визнала певні обставини , на які посилається позивач. Зокрема вона підтвердила ту обставину , що їх спільний з відповідачем син ОСОБА_7 за їх спільною згодою після припинення фактичних шлюбних відносин з 2007 року по березень 2016 року проживав біля неї в м. Благовіщенське в будинку її матері за згодою останньої по вул.Чапаєва ( нині- Гончарівська) 122/54. Батько брав активну участь у вихованні дитини , постійно спілкувався з ним , допомагав матеріально.

Крім цього ОСОБА_4 пояснила , що після дня народження сина вона залишила дитину на свою матір ОСОБА_8 виїхала разом зі своїм співмешканцем на постійне місце проживання в м. Херсон , де проживає поданий час на зйомній квартирі . При цьому облаштувавшись на новому місці мала намір в подальшому сина забрати до себе. Без її згоди матір передала її сина батькові ОСОБА_7 і тих пір дитина проживає разом з ним. Відповідачка вказує на те , що з того часу в неї з малолітнім сином ускладнились стосунки , дитина уникає спілкування з нею. В тому що дитина не бажає проживати з нею відповідачка звинувачує позивача , мотивуючи це тим , що батько налаштовує сина проти неї.

Представник третьої особи Йосипівської сільської ради , як органу опіки та піклування позовні вимоги ОСОБА_7 підтримала в повному обсязі . Вважає , що позов підлягає задоволенню та посилаючись на висновок органу опіки та піклування вказала на наступне , що ОСОБА_2 постійно проживає на території Йосипівської сільської ради разом з матір»ю , має позитивну характеристику, після закінчення ВУЗу ,працює , підприємець , має постійний стабільний дохід, власне домашнє господарство , добрі стосунки з іншими членами громади. Не конфліктний , бере активну участь у розвиткові села . Дитина з березня 2015 року постійно проживає біля батька в с. Йосипівка . Житлово- побутові умови сім»ї ОСОБА_2 добрі ,сім»я забезпечена , дитина має все необхідне для духовного та фізичного розвитку .Батько з дитиною мають сталі психологічні з"язки та прихильність один до одного. Орган опіки та піклування не заперечує проти позову та вважає , що дитина може проживати біля батька.

Виходячи з вимог ст.161 СК України ,під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини з метою з»ясувати особисту прихильність дитини до кожного з них, враховуючи вік дитини ОСОБА_7 ,якому на час спілкування виповнилося 10 років, та посилаючись на вимоги ч.2 ст.160 СК України , щодо права дитини виловлювати свою думку про своє місце проживання з одним з батьків , в разі їх окремого проживання, судом в присутності психолога в спілкуванні з малолітнім ОСОБА_7 , встановлено , що дитина схильна до проживання з батьком . В своїй розповіді дитина послідовна , відкрита . Зокрема малолітній ОСОБА_7 зазначив , що він до того як мама виїхала в Херсон, проживав з мамою . З батьком він постійно спілкувався та вчив уроки , батько ним цікавився , купував йому речі та іграшки , на вихідні батько брав його до себе. Напруження стосунків з матір»ю дитина пов»язує з появою співмешканця у матері , з яким у дитини склалися неприязні стосунки. При цьому у розповіді дитина вказувала на факти , що призводили до систематичних конфліктів між ним та матір»ю. Дитина виявила бажання проживати з батьком , до матері в Херсон дитина їхати не бажає , зокрема мотивує це тим , що йому подобається навчатись саме в цій школі , він має багато друзів, та висловив думку , що якби мати повернулась в будинок де вони жили раніше ,їх би спілкування наладилось.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила , що вона є матір"ю відповідачки , малолітній ОСОБА_7 є її онуком. На даний час через поведінку доньки в неї непрязні відносини з нею та її співмешканцем ,з батьком малолітнього ОСОБА_7 , позивачем склались нормальні стосунки. Вона також пояснила , що на даний час вона скасувала заповіт на ім"я доньки через те , що остання їй погрожувала ,а після від"їзду останньої до м. Херсон вона позбавила її права користуватись будинком , що перебуває в її власності . Підтвердила ту обставину , що відповідачка , в кінці березня 2016 року виїхавши в м. Херсон , залишила малолітнього онука їй а оскільки остання проживає в іншій місцевості і лише приїздить щотиждня в м. Ульяновку , вона передала дитину на виховання батькові ОСОБА_2, щоб дитина могла відвідувати школу, підтвердила , що батько постійно брав участь у вихованні сина , спілкувався з ним , дбав про нього, навіть коли той проживав з матір"ю. Купував речі , вчив з ним уроки, брав на вихідні. Підтвердила ,що останнім часом між дитиною та матір"ю та її спвмешканцем склалися напружені стосунки. Дитина скаржилася їй на погане відношення до себе. Вона , як бабка дитини , вважає , що дитині на даний час буде краще проживати з батьком. З дитиною вона спілкується постійно, перешкод батько в їхньому спілкуванні не чинить.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 пояснив , що він є колегою позивача .Йому відомо , що на даний час дитина проживає біля батька , батько піклується про нього , зокрема у випадку коли батько не має змоги забрати хлопчика зі школи , на прохання батька він забирав його додому.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 пояснила , що вона як класний керівник на заміні забезпечувала керівництво класом ,в якому навчався ОСОБА_7 з березня по травень 2016 року. Їй відомо про спір між батьками малолітнього щодо їх сина , вона знала , що дитина з 1 по 4 клас навчання проживала з матір"ю, а потім як їй стало відомо зі слів ОСОБА_4, остання за сімейними обставинами виїхала в м. Херсон і він почав проживати з батьком. Обоє батьки навідували дитину в школі , цікавилися хлопчиком . Однак після того , як під час навчального процесу , після спілкування з матір"ю дитина пішла з останнього уроку вона зателефонувала учневі , який їй повідомив , що приїхала мама ,а балько його забрав. Після цього вона попередила батька про недопустимість відволікання дитини від навчального процесу без попередження відповідальної особи.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 повідомив , суду що він проводив по найму ремонтні роботи в будинку в якому жила ОСОБА_4 з дитиною по вул. Чапаєва до листопада 2015 року. Про будь-які конфлікти між ОСОБА_4 та її сином йому не відомо.

Вислухавши пояснення сторін , їх представників , оцінюючи докази, зібрані в справі в їх сукупності суд приходить до висновку , що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Судом встановлено , що батьками малолітнього ОСОБА_7 ,25 березня 2005 року є у відповідності до свідоцтва про народження І-ОЛ №192288 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Встановлено що з 2007 року до березня 2016 року дитина за спільною згодою батьків проживала біля матері ОСОБА_4 З березня 2016 року дитина почала проживати з батьком , оскільки мати залишила постійне місце проживання в м. Благовіщенське та виїхала на місце постійного проживання в м. Херсон. Спір про право на визначення місця проживання малолітньої особи виник в травні 2016 року , після того , як відповідачка виявила бажання забрати дитину на постійне місце проживання в м. Херсон. Добровільної спільної згоди щодо визначення місцем проживання малолітної дитини місце проживання матері , сторони не досягли .

У відповідності до ст.161 СК України , якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Встановлено , що сторони з заявою про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_7 до органу опіки та піклування не зверталися. 21 липня 2016 року розпорядженням першого заступника голови Благовіщенської РДА від 21 липня 2016 року №174 р вирішено питання про право участі ОСОБА_4 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином. Зокрема в розпорядженні зазначено факт , що малолітній ОСОБА_7 проживає з батьком ОСОБА_2 по вул. Чапаєва 13 с. Йосипівка Благовіщенського району.

Судом встановлено , що і позивач і відповідач мають позитивні характеристики. Позивач працює на постійні основі в ПП «ОСОБА_1 форт» виконавчим директором, має постійний заробіток . Відповідачка ОСОБА_4 працює в Херсонській обласній клінічній лікарні на посаді фельдшера-лаборанта лабораторного відділення з 1.06.2016 року. Доказів про наявність постійного самостійного заробітку ОСОБА_4, суду не надано. Починаючи з народження дитини по даний час батько бере постійну участь у вихованні дитини , дана обставина підтверджується поясненням відповідачки , поясненнями свідка ОСОБА_8, свідка ОСОБА_9 , розповіддю малолітнього ОСОБА_7, підтверджується довідкою Ульяновського ТУЮ Ульяновського ВДВС від 18.05.2016 року №211/02/1 про відсутність заборгованості по стягненню аліментів, актами обстеження житлово побутових умов проживання сім»ї ОСОБА_2від 27 квітня 2016 року , 20 вересня 2016 року. Доказів про житлово-побутові умови сім»ї ОСОБА_4 суду не надано. У відповідності до сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду від 22.09.2016 року серія 1ОААЕ№112155 та висновку про стан здоров"я , фізичний розвиток від 4 травня 2016 року ОСОБА_2 визнаний здоровим . У відповідності до У відповідності до сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду від 23.05.2016 року серія 2РРР №808380 та довідок про стан здоров"я від 27.05.2016 року ОСОБА_4 визнана здоровою.

Незважаючи на принцип ст.6 Декларації Прав дитини , якою передбачено , що малолітня дитина може бути розлучена з матір"ю лише за виняткових обставин, суд при прийнятті рішення надає переваги та керується ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, яка передбачає , що в усіх діях щодо дітей , першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема зібрані докази свідчать про що позивач постійно піклується про дитину , бере участь у духовному та фізичному розвиткові , за межами шкільного навчання дитина відвідує додаткові заняття з іноземної мови , гуртки , є членом клубу дитячого боулінгу(м.Умань) , батько вчить з дитиною уроки , прихильність дитина на час розгляду справи надає більше батькові, додержання інтересів дитини зокрема щодо забезпечення йому можливості відвідувати навчальний заклад , в якому він навчається на даний час за його вибором, наявність у сім"ї ОСОБА_2 упорядженого жилого приміщення можливість створення умов належного виховання та розвитку . Суд враховує і ту обставину , що ОСОБА_4 виїхавши на постійне місце проживання до м. Херсон створила іншу сім"ю , перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком з яким у малолітнього ОСОБА_7 склалися напружені відносини , про що заявив сам малолітній в своїй розповіді та підтвердила свідок ОСОБА_12 Крім цього суд враховує , що відповідачка на час виїзду до м. Херсон залишила свого малолітнього сина бабі ОСОБА_8, яка проживає в іншій місцевості та яка передала малолітнього ОСОБА_7 його батькові ОСОБА_2 та повернулася по нього лише в травні 2016 року. Дана обставина підтверджується свідченнями свідка ОСОБА_8 та не заперечується сторонами.Суд враховує рід діяльності кожного з батьків, режим їхньої роботи, наявність у родині матері (батька) осіб, здатних надати допомогу в догляді за дитиною (бабусь, дідусів, інших родичів), та те , що за бажанням малолітнього ОСОБА_7 батько не заперечує щодо спілкування з матір"ю та бабусями.

Суд враховує висновок органу опіки та піклування від 8.12.2016 року , за яким орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_7 з його батьком ОСОБА_2 за адресою с. Йосипівка вул. Чапаєва №13 Благовіщенського району Кіровоградської області.

У відповідності до правової позиції, висловленої в ухвалі від 11.05.2012 р. у справі № 6-41653св11 Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ, відповідно до положень принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року (995-384) , найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за його навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв'язки, місце навчання, психологічний стан тощо. При винесенні рішення суд враховує зазначені норми . Визначення місця проживання дитини з батьком за даним рішенням не порушує батьківські права іншого із батьків- матері- ОСОБА_4

Керуючись ст.ст.19 ,161-163 СК України, принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року (995-384) ст.212-215 ЦПК України ,суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дитини -задовольнити. Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_2 за адресою постійного проживання батька ОСОБА_2 вул. Лесі України б.13 с. Йосипівка Благовіщенського району Кіровоградської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Ульяновський районний суд Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_1