Справа№333/5457/16-ц
Провадження №333/5457/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі

Головуючого судді Наумової І.Й.,

при секретарі Кунець В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції з позовом про скасування арешту та заборони відчуження нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просить, зняти арешт та заборону на відчуження нерухомого майна, накладеного постановою державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Говіною Л.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01.04.2005 року за виконавчим листом № 2-1740 виданим 23.05.2003 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя. В обґрунтування позову позивач зазначила, що їй на праві спільної часткової власності належить 57/100 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, інша частина - 43/100 частин належали ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. 07.10.2016 року при укладенні договору купівлі-продажу у нотаріуса їй стало відомо про те, що державним виконавцем ВДВС Комунарського РУЮ Запорізького міського управління юстиції було винесено постанову від 01.04.2005 року та накладено арешт на належний їй житловий будинок. Зазначений у постанові ОСОБА_4 не є і ніколи не був власником цього будинку, а тому, вважає, що постанову винесено помилково і є всі підстави для її скасування та зняття арешту. Позивач звернулася до відповідача з заявою про скасування постанови та зняття арешту, але їй було рекомендовано звернутися до суду.

В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, надав клопотання про розгляд справу у відсутності представника, не заперечує проти задоволення позову, оскільки постанову винесено помилково.

Вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 11 вересня 1992 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Щур М.А., ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності належить 57/100 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

01.04.2005 року державним виконавцем ВДВС Комунарського РУЮ Запорізького міського управління юстиції було винесено постанову та накладено арешт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, боржником зазначено ОСОБА_4.

Відповідно до клопотання відповідача від 17.10.2016 року, державним виконавцем помилково накладено арешт на майно ОСОБА_1, під час виконання виконавчого листа №2-1470 виданого 29.05.2003 р. Команрським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 аліментів на утримання неповнолітнього сина.

Таким чином, постанову від 01.04.2005 року арешт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 накладено помилково, боржник ОСОБА_4 є власником 13/100 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

За змістом ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Пленум Верховного Суду України №6 від 27 серпня 1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису»із внесеними до неї змінами роз'яснив, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

З роз'яснень п.4 зазначеної постанови вбачається, що відповідачами в такій категорії справ можуть бути боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р., особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Враховуючи, що помилково накладений державним виконавцем арешт на майно позивача перешкоджає останній реалізовувати своє право власності на нього, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись, ч.2 ст.158, 201, 208, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про скасування арешту та заборони відчуження нерухомого майна задовольнити в повному обсязі.

Зняти арешт та заборону на відчуження нерухомого майна, накладеного постановою державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Говіною Л.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01.04.2005 року за виконавчим листом № 2-1740 виданим 23.05.2003 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про накладення арешту майна боржника та заборони на його відчуження на будинок АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 11 вересня 1992 року посвідченого державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Щур М.А., за реєстровим номером 2-3234, реєстраційний номер обтяження 1845696 від 05.04.2005 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й. Наумова