Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/2429/16-ц
Провадження № 2/279/1155/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2016 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Снігір В. М.

за участі секретаря Каленської І.О.

розглянувши в приміщенні суду в місті Коростені Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, скасування та визнання права власності на житло, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання договору довічного утримання, скасування та визнання права власності на житло, в якій вказує, що 09.12.2008 року між нею та ОСОБА_2 був укладений договір довічного утримання, який було посвідчено приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі за № 9223. Відповідно до умов договору відповідач взяла на себе зобов'язання здійснювати догляд довічно за ОСОБА_1 у вигляді надання побутових послуг (прання, ремонт побутової техніки тощо), забезпечення достатнім щоденним триразовим харчуванням, забезпечення належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів у випадку необхідності. В свою чергу ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_2 отримала у власність 1/2 частку житлового будинку № 56 по вулиці Коцюбинського в м.Коростені Житомирської області. Оскільки відповідач не виконувала умови договору довічного утримання, позивач просить розірвати договір довічного утримання, укладений 09.12.2008 року між нею та ОСОБА_2

Сторони в судове засідання не з»явилися, повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала.

Суд приймає визнання позову зі сторони відповідача на підставі ст.174 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали, справи вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом 09.12.2008 року між нею та ОСОБА_2 був укладений договір довічного утримання, який було посвідчено приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі за № 9223 (а.с.4-5).

Згідно укладеного договору довічного утримання відповідач ОСОБА_2 зобов»язалася здійснювати догляд за ОСОБА_1 у вигляді надання побутових послуг (прання, ремонт побутової техніки тощо), забезпечення достатнім щоденним триразовим харчуванням, забезпечення належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів у випадку необхідності. В свою чергу ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_2 отримала у власність 1/2 частку житлового будинку № 56 по вулиці Коцюбинського в м.Коростені Житомирської області.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1ст. 755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

Відповідно до п. 9 договору довічного утримання від 09.12.2008 року відчужувач має право вимагати розірвання договору та повернення 1/2 частки житлового будинку у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов»язків за цим договором.

Згідно зі ст.756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

Як вбачається матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 наполягає на розірванні договору довічного утримання, оскільки відповідач не виконує зобов"язань за договором і як наслідок письмово звернулася до Управління праці та соціального захисту населення з проханням виділити соціального працівника з надання допомоги, так як самостійно, за станом здоров»я, не може самостійно себе обслуговувати (а.с.6).

25.02.2016 року Управлінням праці та соціального захисту населення видано наказ про прийняття ОСОБА_1 на обслуговування відділенням соціальної допомоги вдома на безоплатній основі з 25.02.2016 року та закріплено за позивачем соціального працівника ОСОБА_4 (а.с.7).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що договір довічного утримання від 09.12.2008 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає розірванню, а підставою для розірвання договору довічного утримання є факт невиконання або неналежного виконання набувачем обов'язків за договором довічного утримання .

Відповідач ОСОБА_2 не виконувала взяті обов'язки за договором довічного утримання, а тому між сторонами в подальшому існування договірних зобов'язань за договором є недоцільним.

На підставі викладеного, ст.ст.526,755, 756 ЦК України та керуючись ст.ст. 10,11,60,88,174,212-215,294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, скасування та визнання права власності на житло задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання, укладений 09.12.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі за № 9223.

Скасувати право власності ОСОБА_2 на 1/2 частку житлового будинку № 56 по вулиці Коцюбинського в м.Коростені Житомирської області та визнати за ОСОБА_1 право власності на на 1/2 частку житлового будинку № 56 по вулиці Коцюбинського в м.Коростені Житомирської області та зняти заборону на відчуження, накладену згідно договору довічного утримання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.М. Снігір