Ухвала

іменем україни

14 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, відділ опіки та піклування Жовтневої районної у місті ради, про усунення перешкод у користуванні власністю, виселення та зняття з реєстраційного обліку, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, відділ опіки та піклування Жовтневої районної у місті ради, про усунення перешкод у користуванні власністю, а саме просила позбавити ОСОБА_5 та її неповнолітніх дітей права користування квартирою АДРЕСА_1, виселити їх без надання іншого житлового приміщення та зняти їх з реєстраційного обліку за цією адресою.

Позивач ОСОБА_4 посилалася на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. Також у вказаній квартирі був зареєстрований та проживав ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, однак за життя зареєстрував у цій квартирі без її згоди, як власника, відповідача та її неповнолітніх дітей.

Отже, оскільки вказані особи не є членами власника квартири та були зареєстровані в ній без згоди останньої, позивач просила задовольнити її вимоги у судовому порядку.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 8 лютого 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Виселено з квартири АДРЕСА_1 Дніпропетровської області ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 без надання іншого жилого приміщення.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4 Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною 2 ст. 64 ЖК України передбачено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст. 157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Згідно зі ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржуване у справі судове рішення, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та встановивши, що ОСОБА_5 понад десять років зареєстрована у спірній квартирі (з 21 жовтня 2005 року), є членом сім'ї позивача, вона не має іншого житлового приміщення, а також відсутні підстави, передбачені ст. 116 ЖК України, дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність заявлених ОСОБА_4 позовних вимог про виселення відповідачів без надання іншого житлового приміщення та зняття їх з реєстраційного обліку.

Такий висновок апеляційного суду відповідає встановленим у справі обставинам, наявним у справі доказам, яким суд відповідно до ст. ст. 60, 212, 303 ЦПК України, надав належну оцінку та вимогам Закону.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук Ю.Г. Іваненко О.М. Ситнік

Колегія суддів: