УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючогоДьоміної О.О.,
суддів: Маляренка А.В., Ситнік О.М.,Леванчука А.О., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на утримання дітей, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 23 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7, у якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 4 тис. грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 4 тис. грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги ОСОБА_6 обґрунтувала тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, однак ОСОБА_7 жодним чином не приймає участі у матеріальному забезпеченні їх спільних дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, що і стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Також позивач зазначила, що ОСОБА_7 є суб'єктом підприємницької діяльності, має високий але не регулярний дохід. Вважає за необхідне стягнути з відповідача в судовому порядку аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі вказаному вище.

При розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_7 визнав позов в частині необхідності сплати аліментів на кожну дитину по 500 грн щомісячно (а. с. 39, 48).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1 тис. грн щомісячно, починаючи стягнення з 15 липня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнуто аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1 тис. грн щомісячно, починаючи стягнення з 15 липня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з відповідача на користь Держави 487 грн 20 коп. судового збору.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 23 березня 2016 року рішення районного суду змінено шляхом зменшення розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача в рамках даного позову з 1 тис. грн до 700 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з 15 липня 2015 року.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити у справі нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню у зв'язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що 13 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб.

Під час шлюбу між сторонами у справі народилося їх двоє спільних дітей: дочка - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1; дочка - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Спільне життя не склалося. Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні.

Встановлено, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей.

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох малолітніх дітей, по 1 тис. грн на кожну із дочок, суд першої інстанції врахував стан здоров'я та матеріальне положення дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення.

Апеляційний суд не погодився з тим, що аліменти повинні бути стягнуті в розмірі по 1 тис. грн на кожну із дочок у зв'язку з тим, що позивачем не було обґрунтовано належним чином позовні вимоги про стягнення аліментів на кожну із дочок в розмірі 4 тис. грн. Зокрема, посилання ОСОБА_6 на її витрати пов'язані з навчанням та лікуванням дітей апеляційним судом визнано безпідставними, оскільки такі витрати позивача є додатковими та такими, що не враховуються при визначенні розміру аліментів у даному випадку. Апеляційний суд також встановив, що позивачем не доведено факту отримання відповідачем будь-яких доходів від його підприємницької діяльності, що також виключає можливість стягнення судом аліментів у розмірі зазначеному позивачем у вимогах позовної заяви.

Встановивши, що судом першої інстанції не мотивовано належним чином свої висновки щодо розміру стягнутих аліментів, а також врахувавши часткове визнання відповідачем вимог позову (аліменти по 500 грн на кожну дитину), врахувавши стан здоров'я та матеріальне положення дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення, апеляційний суд дійшов висновків про необхідність стягнення аліментів у розмірі, що становить 700 грн на кожну дитину.

Такі висновки апеляційного суду є достатньо обґрунтованими.

Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідач має регулярний фіксований дохід, а також доказів про розмір його нерегулярного, мінливого доходу, у тому числі як суб'єкта господарювання. За таких обставин, висновки суду першої інстанції та суду апеляційної інстанції про необхідність стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є обґрунтованими.

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено правило, згідно з яким, одній дитині призначається не менше 30 % від прожиткового мінімуму, який встановлено у Державному Бюджеті на певний період для відповідного віку.

Доводи касаційної скарги не мають посилання на те, що апеляційним судом стягнуто аліменти на кожну із дочок у розмірі меншому ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Слід зазначити, що з 1 січня 2016 року пo 30 квітня 2016 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1 167 грн. У 2015 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становив 1 032 та 1 167 грн у різні періоди року.

ОСОБА_6 у касаційній скарзі зазначає, що при розгляді справи судами попередніх інстанцій не надано належної оцінки її доказам на підтвердження високого рівня заробітку відповідача у справі (а. с. 56 - відповідь державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси від 16 листопада 2015 року), не враховано що одна з дочок має проблеми із здоров'ям та діти відвідують спеціалізовану школу і потребують матеріальної допомоги у вигляді аліментів більшої ніж присуджено судами попередніх інстанцій.

Такі доводи заявника спростовано апеляційним судом при ухваленні у справі судового рішення, про що містяться посилання у мотивувальній частині оскаржуваного у касаційному порядку рішення апеляційного суду.

Крім того, за правилами ч. 1 ст. 335 ЦПК України, касаційний суд не наділений процесуальними повноваженнями щодо оцінки/переоцінки зібраних у справі доказів.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що висновки апеляційного суду про часткову доведеність та обґрунтованість позову є помилковими, а тому оспорюване рішення апеляційного суду відповідає вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України і не підлягає скасування в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 23 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.О. Дьоміна
Судді:А.В. Маляренко А.О. Леванчук О.М. Ситнік О.В. Ступак