АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 листопада 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І., при секретарі Юрченко А.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, який на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволені частково: солідарно стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 436 992,80грн заборгованості за кредитним договором та судовий збір в сумі 3 654,00грн. В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_7 відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.08.2008 між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «фінанси та Кредит», та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 33-12/08А, згідно умов якого Банк надав позичальнику кошти у розмірі 30 919,00 доларів США із відсотковою ставкою 16% річних строком до 31.07.2015, з цільовим призначенням для придбання автомобіля Mitsubishi Pajero Sport 3.0, 2008 року випуску.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 12.08.2008 між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_6, ОСОБА_7 укладено договори поруки №33-12/08-А-П/01, №33-12/08-А-П/02, відповідно до умов яких поручителі та боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність.

У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору позичальником станом на 16.02.2015 виникла заборгованість у розмірі 552 107,16грн, з яких:

- 115 053,03грн строкова заборгованість по основному боргу;

- 166 938,70грн прострочена заборгованість по основному боргу;

- 5 890,66грн строкова заборгованість по відсотках;

- 34 057,38грн прострочена заборгованість по відсотках;

- 230 167,39грн пеня за прострочення заборгованості по основному боргу та відсотках.

Виходячи з доведеності та обґрунтованості позовних вимог банку, суд першої інстанції задовольнив їх частково, зменшивши розмір пені на підставі ст. 551 ЦК України.

Щодо позовних вимог до ОСОБА_7, то суд першої інстанції відмовив у їх задоволенні з тих підстав, що вона не може нести солідарну відповідальність перед позивачем за договором поруки, оскільки договір поруки має недостовірні та не перевірені Банком дані.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, який на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_4, просить скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29.06.2016 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в частині стягнення коштів з ОСОБА_4 та зобов'язати до сплати боргу ОСОБА_6Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив її відхилити. Відповідач ОСОБА_7 у судове засідання апеляційного суду не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подала, що відповідно до ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне зобов'язання). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язком для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що 01.08.2008 між Банком та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №33-12/08А, відповідно до умов якого позичальник отримав кошти у розмірі 30 919,00 доларів США із відсотковою ставкою 16%, строком до 31.07.2015. Отримання ОСОБА_4 вказаної суми підтверджується заявою про видачу готівки №1 від 01.08.2008 (ас16). Виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_4 перед ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було забезпечене укладенням Договорів поруки 12.08.2008 між Банком та ОСОБА_6, ОСОБА_7, які зобов'язалися у разі невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором №33-12/08А нести відповідальність за порушення у солідарному порядку.

Також установлено судом, що 12.08.2009 між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору №33-12/08А від 01.08.2008, відповідно до якої сторони за договором домовилися викласти п.5.1 розділу 5 кредитного договору в наступній редакції: «забезпечення виконання за цим договором є застава автомобіля Mitsubishi Pajero Sport 3.0, 2008 року випуску, що належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію». Тобто, порука ОСОБА_6 та ОСОБА_7, оформлена договором поруки від 12.08.2008 із змінами, внесеними Додатковою угодою №1 від 12.08.2009.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник.

Правильно встановлено судом та підтверджується наданим банком розрахунком заборгованості за кредитним договором, що заборгованість ОСОБА_4 перед банком станом на 16.02.2015 склала 436 992,80 грн. Будь-яких заперечень щодо розміру заборгованості апеляційна скарга не містить.

У разі прострочення сплати чергового платежу, визначеного п. 3.3. кредитного договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п. 3.2., 4.3., 4.4., 4.8. кредитного договору, банк відповідно до п. 3.5. має право вимагати від боржника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій, передбачених кредитним договором (ас 7-11).

Судом першої інстанції правильно встановлено, що Банк відповідно до вимог закону та умов кредитного договору звернувся з даним позовом до вказаних відповідачів.

З огляду на таке доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_4 про те, що за усною домовленістю між позичальником та ОСОБА_6 останній взяв на себе зобов'язання по поверненню кредитних коштів, за що ОСОБА_4 мав переоформити на нього автомобіль, не заслуговують на увагу, адже не підтверджені в установленому законом порядку належними і допустимими доказами та суперечать вимогам закону. При цьому ОСОБА_4 наявності заборгованості по кредитному договору №33-12/08А від 01.08.2008 не заперечує.

На інші обставини як підстави для скасування рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29.06.2016 ОСОБА_4 та його представник не посилалися.

В іншій частині рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року не оскаржується. За таких обставин передбачених ст. 309 ЦПК України підстав для скасування вказаного рішення судунемає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна