ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/242/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Цимбал І.К.

при секретарі - Шамрай І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Романенко Юлії Сергіївни та зобов'язання вчинити дії -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду з даною скаргою, посилаючись на те, що державним виконавцем не було вжито всіх передбачених законом виконавчих дій для повного та швидкого виконання судового рішення в результаті чого винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. Скаржник вважає таке рішення державного виконавця передчасним, внаслідок чого незаконним і таким, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні скаржник та представник останнього скаргу підтримали, просили задовольнити.

Державний виконавець, дії та рішення якого оскаржуються просив розглянути справу у відсутність останнього.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

На виконання у головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Романенко Ю.С. (далі - державний виконавець) перебувало виконавче провадження № 46693584, порушене на підставі виконавчого листа № 1-1136 виданого 20.02.2015 року Дарницьким районним судом м. Києва на підставі вироку Дарницького районного суду м. Києва від 04.05.2012 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь скаржника матеріальної та моральної шкоди в сумі 16289 грн. 35 коп.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 11 Закону, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право зокрема звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Як вбачається з копії матеріалів виконавчого провадження, державний виконавець в процесі виконання рішення, встановила, що боржник проживає та зареєстрований за іншою адресою, ніж та що вказана у виконавчому документі, проте не здійснила виходу за цією адресою, не звернулась до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника, з мето перевірки майнового стану боржника та винесла постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі неможливості звернення стягнення на майно боржника за відсутності останнього.

Суд вважає такий висновок державного виконавця не обґрунтованим, а його дії (бездіяльність) такими, що не спрямовані на швидке та повне виконання судового рішення, а отже такими що є протиправними і не відповідають вимогам Закону.

Крім того, державним виконавцем не було вжито інших заходів щодо належного виконання судового рішення, зокрема державний виконавець не зверталась до суду з поданнями про оголошення боржника у розшук; про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон, що передбачено п. п. 10,18 ч. 3 ст. 11 Закону, що також не може свідчити про належне виконання державним виконавцем своїх обов'язків.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Разом з тим, зважаючи на наведені в ухвалі мотиви, суд вважає недоцільним додатково визнавати дії державного виконавця протиправними, у зв'язку з чим скаргу задовольняє частково, що повною мірою відновить порушені права скаржника.

Керуючись ст.ст. 386-388 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову про повернення виконавчого документа від 10.06.2016 року винесену головним державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Романенко Юлією Сергіївною у виконавчому провадженні № 46693584.

В задоволенні іншої частини скарги вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі протягом п'яти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі якщо ухвала була постановлена без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: