У Х В А Л А

03 листопада 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Бондаренко Н.В.,Шимківа С.С., Григоренка М.П.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 5 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області про виселення з житлового будинку та зняття з реєстраційного обліку та зустрічним позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2, третя особа Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області про виселення з житлового будинку та зняття з реєстраційного обліку,

заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивачів - ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 5 жовтня 2016 року подану позовну заяву представника позивачів ОСОБА_3 від 5 жовтня 2016 року залишено без задоволення та повернуто позивачам.

В поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 вказує, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою в зв'язку з порушенням норм процесуального права.

Звертає увагу, що ним до початку розгляду справи по суті подано позовну заяву про уточнення, попередньо заявлених позовних вимог відповідно до форми і змісту, визначених ст. 119 ЦПК України.

Крім того, виходячи із змісту результативної частини оскаржуваної ухвали, суд вже розглянув позов і залишив його без задоволення.

З наведених підстав просить скасувати оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою вирішити питання про прийняття уточнення до позовних вимог.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Повертаючи позовну заяву про уточнення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у разі прийняття такої позовної заяви в позивачів за первісним позовом буде дві позовні заяви, що чинними правовими нормами не передбачено.

Проте повністю погодитись з таким висновком суду не можна з наступних підстав.

Частиною 2 статті 31 ЦПК України встановлено, що до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви збільшити або зменшити розмір позовних вимог, змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов.

При цьому предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - обставини, якими позивач обґрунтовує свою вимогу, а також факти, що підтверджують ці обставини. Такими обставинами можуть бути лише юридичні факти, тобто факти, які зумовлюють певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі за первісним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 22 березня 2016року звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа УДМС України в Рівненській області про виселення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 та зобов'язання УДМС України в Рівненській області зняти їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

5.10.2016 року представником позивачів за первісним позовом - ОСОБА_3 подано до суду уточнену редакцію позовної заяви, в якій він, крім раніше заявлених позовних вимог, просить визнати недійсним договір дарування житлового будинку №15 по вул. Степовій в смт. Володимирець, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, а також скасувати договір купівлі-продажу вказаного будинку від 20.01.2015 року, який укладено між ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Таким чином, представник позивачів ОСОБА_3 шляхом подання уточненої письмової заяви предявив позов до відповідачів, який стосується іншого обєкта нерухомості, ці вимоги не є взаємоповязаними із вимогами про їх виселення із квартири, та виникають із різних правовідносин, а тому заявлені позивачами вимоги є новими, відповідно такий позов повинен розглядатися самостійно і не може бути пред'явлений в порядку уточнених позовних вимог відповідно ст. 31 ЦПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 року та "Круз проти Польщі" від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що вказана уточнена позовна заява є новим позовом.

Разом з тим, повертаючи уточнену позовну заяву позивачам, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що така процесуальна дія, як повернення заяви, передбачена ст.121 ЦПК України і може бути застосована судом до відкриття провадження.

Провадження у справі будо відкрито 6.04.2016року, а тому представнику позивача слід було відмовити у прийнятті поданої ним уточненої позовної заяви, з розясненням йому права на звернення до суду із відповідним позовом у загальному порядку.

За таких обставин, абзац перший резолютивної частини ухвали суду першої інстанції на підставі п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.303,307,312,313,314,317,319 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 5 жовтня 2016 року задовольнити частково.

Абзац перший резолютивної частини ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області від 5 жовтня 2016 року змінити, виклавши його в такій редакції:

Відмовити у прийнятті уточненої позовної заяви, поданої представником позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2- ОСОБА_3 у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області про виселення з житлового будинку та зняття з реєстраційного обліку.

Розяснити позивачам та їх представнику право на звернення до суду із відповідним позовом (з іншими предметом та підставою) у загальному порядку, визначеному ЦПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді: Бондаренко Н.В.

ОСОБА_7

ОСОБА_8