Провадження №2-о/760/297/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Усатової І.А.

при секретарі - Здорик Л.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересовані особи: Київська міська рада, Нотаріус шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Вірник І.Є, суд -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернувся в суд із заявою, в якій просив встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Свої вимоги обгрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4. Вказав, що є сином померлої ОСОБА_4

Пояснив, що після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 3,74 га, розташованої на території М-Дівицької селищної ради Прилуцького району, Чернігівської області. Дана ділянка належала померлій на підставі державного акту на землю виданого 04 серпня 2005 року, зареєстрованого за № 707. Вказаної земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер № НОМЕР_2.

Пояснив, що відповідно до довідки з Центру комунального сервісу від 20.05.2016, померла була зареєстрована з 19.09.1972 по день смерті, за адресою: АДРЕСА_1.

Стверджував, що на час відкриття спадщини він постійно проживав разом із матір'ю за адресою: АДРЕСА_1, та продовжує проживати у вищезазначеній квартирі, однак без реєстрації.

Вказав, що вищевказана квартира належить йому на праві власності, ? частина квартири, відповідно до Договору міни від 08.11.2002, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу, Степаненко В.Д. та ? частини квартири, відповідно до Договору дарування від 18.01.2011, посвідченого державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори, Сташковою А.Г.

Пояснив, що у зв'язку з тим, що він постійно проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем, тому згідно ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину та фактично її використовує у відповідності до призначення, оскільки протягом строку, встановленого ст. 1270 Цивільного Кодексу України, не заявляв про відмову від спадщини.

Зазначено, що за час спільного проживання вони з матір'ю вели спільний побут, користувалися спільними речами, меблями, посудом, доглядали квартиру, частково робили ремонт, купляли речі та майно для сумісного користування,

Вказав, що з огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, у силу вимог ч. 1ст. 1299 ЦК України спадкоємці зобов'язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього Заявникам необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину, а тому 26 травня 2016 року заявник звернувся до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про спадщину за законом.

Пояснив, що спадкоємцями за законом першої черги майна померлої є він та його рідна сестра, ОСОБА_7. У встановлений законом 6 - місячний строк з часу відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса ОСОБА_7 не зверталася, разом із спадкодавцем не проживала, а тому спадщину не прийняла. Заповіт ОСОБА_4 не складала, відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 26.05.2016, спадкова справа не відкривалася, спору про спадщину не існує.

Заявник вказав, що 26.05.2016 отримав відмову державного нотаріуса Вірнік І.Є. у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі того, що він зареєстрований за іншою адресою, чим спадкодавець.

Заявник зазначив, що без встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, не може отримати в органах нотаріату свідоцтво та реалізувати своє право на спадщину, яка відкрилася після смерті матері ОСОБА_4, на підставі чого звернувся до суду із вказаною заявою та просив її задовольнити.

Заявник в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив заяву задовольнити.

Заінтересованоі особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18 серпня 2013 року, НОМЕР_3, виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві (а.с. 6).

Як вбачається зі свідоцтва про народження від 25.01.1975, виданого Дніпровським РАГС у м. Києві, заявник ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_4 (а.с. 8).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 належала земельна ділянка площею 3,74 га, розташована на території М-Дівицької селищної ради Прилуцького району, Чернігівської області, на підставі державного акту на землю виданого 04 серпня 2005 року, зареєстрованого за № 707, за кадастровим номером № НОМЕР_2 (а.с. 15).

З матеріалів справи вбачається, що 26 травня 2016 року заявник звернувся до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про спадщину за законом, на що 26.05.2016 отримав відмову державного нотаріуса Вірнік І.Є. №1809/01-16 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що померла була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, а ОСОБА_1 - зареєстрований за іншою адресою (а.с. 13).

Відповідно до довідки з Центру комунального сервісу від 20.05.2016, померла була зареєстрована з 19.09.1972 по день смерті, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Як вбачається з копії паспорту заявника НОМЕР_4, останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 26.05.2016 за №43983540, у спадковому реєстрі відсутня інформація стосовно ОСОБА_4 (а.с. 14).

Як вбачається, заявник звернувся до суду, вказуючи, що проживав з померлою на час відкриття спадщини за адресою: квартира АДРЕСА_1 та фактично прийняв спадщину .

Встановлено, що квартира №28, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві власності ОСОБА_1: 1/2 частина квартири, відповідно до Договору міни від 08.11.2002, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу, Степаненко В.Д.(а.с. 9), та ? частини квартири, відповідно до Договору дарування від 18.01.2011, посвідченого державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори, Сташковою А.Г. (а.с. 10).

Метою встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та факту прийняття спадщини є захист майнових інтересів щодо оформлення права на спадщину, тобто для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» 30 травня 2007 року №7 встановлено, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Листом від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільний і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» звернув увагу судів на те, що місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи.

Відповідно до п. 23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в пункті 23 постанови від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз'яснив, що особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

Час відкриття спадщини, відповідно до приписів ст.1220 ЦК України, є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою ( частина третя статті 46 цього кодексу).

Пленум Верховного Суду України в п. 1 своєї постанови № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснив, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з майбутнім вирішенням спору про право.

Як пояснив заявник, який прийняв спадщину за померлою матір'ю, іншим чином вирішити питання про отримання свідоцтва про право на спадщину, ніж встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем не може, а тому і звернувся до суду.

За таких обставин, враховуючи, що встановлення факту проживання необхідне для оформлення свідоцтва про право на спадщину, беручи до уваги відсутність можливості в інший спосіб довести факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_1

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст.ст. 1268, 1270, 1299 ЦК України, ст.ст. 10, 56, 60, 234, 256 ЦПК України -

ВИРІШИВ:

Заяву - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) разом зі спадкодавцем ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. А. Усатова