РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 грудня 2016 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючої судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської Г.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Центр надання адміністративних послуг Хмельницької міської ради до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

встановив :

04 листопада 2016 року позивачі звернулися до Хмельницького міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вони є співвласниками квартири № 39, яка знаходиться у будинку № 21/3 по вулиці Панаса Мирного в місті Хмельницький (по ? частці в праві власності). Вказують, що ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_5, який 14 листопада 2014 року був зареєстрований на жилу площу квартири, що знаходиться у їх спільній частковій власності. 04 серпня 2015 року цей шлюб розірвано відділом РАЦС по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 176. Ще з липня 2015 року відповідач перестав користуватися житлом за вищевказаною адресою, не користується нею і до цього часу, тобто протягом 1,4 років. Перешкод у користуванні квартирою ніхто зі співвласників йому не чинив. Відповідач не проживає в квартирі більше року, чим порушує право власності позивачів та перешкоджає користуванню житлом.

У зв'язку з наведеним, позивачі просять визнати відповідача ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 39, яка знаходиться у будинку № 21/3 по вулиці Панаса Мирного в місті Хмельницький. Зобовязати Центр надання адміністративних послуг Хмельницької міської ради зняти Відповідача з реєстраційного обліку місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

09 грудня 2016 року позивачі направили до суду заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до яких просили визнати відповідача ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 39, яка знаходиться у будинку № 21/3 по вулиці Панаса Мирного в місті Хмельницький та повернути надлишково сплачений судовий збір.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні зменшенні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, направили до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло. У відповідності до ст. ст. 169, ч. 4, 226 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Так, судом обєктивно встановлено, що ОСОБА_1 (1/4 частка в праві власності), а також ОСОБА_2 (1/4 частка в праві власності), ОСОБА_3 (1/4 частки в праві власності) та ОСОБА_4 (1/4 частки в праві власності) є співвласниками квартири № 39, яка знаходиться у будинку № 21/3 по вулиці Панаса Мирного в місті Хмельницький, що вбачається із копія договору купівлі-продажу та копія технічного паспорту.

ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_5, який 14 листопада 2014 року був зареєстрований на жилу площу квартири, що знаходиться у спільній частковій власності позивачів. Однак ОСОБА_5 та ОСОБА_3 розірвали шлюб 04.08.2015 р., що вбачається із копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-БВ № 072842.

Відповідно до довідки про склад сімї, виданої ЖЕК № 7 в склад сімї ОСОБА_1 входять ОСОБА_4 (дружина), ОСОБА_2 (син), ОСОБА_6 (невістка), ОСОБА_7 (онук), ОСОБА_3 (дочка), ОСОБА_5 (зять).

ОСОБА_5 зареєстрований в квартирі № 39, яка знаходиться у будинку № 21/3 по вулиці Панаса Мирного в місті Хмельницький, що вбачається із відомостей адресно довідкової роботи УДМС України.

На даний час у зазначеному будинку відповідач ОСОБА_5 продовжує бути зареєстрованим, однак не проживає з липня місяця 2015 року, в добровільному порядку не знімається з реєстрації, не оплачує комунальні послуги, чим перешкоджає позивачу у реалізації його права власності на житло.

Вказане, також, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме актом від 25.10.2016 р. про відсутність особи в місці реєстрації та показами в судовому засіданні свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами України, або підставою їх обмеження.

Частинами 1, 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.41 Конституції України «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю». Ніхто не можу бути позбавлений права власності, окрім як на підставах, встановлених Законом.

Згідно ч. 1ст. 316 ЦК України - правом власності є право особи, на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1ст. 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 Цивільного Кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу ст. 383 цього ж Кодексу власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешканням для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Всім власникам забезпечуються рівні умови захисту і здійснення своїх прав володіння, користування і розпорядження своїм майном (частини 1, 3, 7ст. 319 ЦК України).

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства і від вирішення таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою.

З огляду на викладене та враховуючи, що ОСОБА_5 який не є членом сімї позивача, не є власником зазначеного майна, перешкоджає позивачам у реалізації їх права власності, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 39, яка знаходиться у будинку № 21/3 по вулиці Панаса Мирного в місті Хмельницький.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 383, 391 Цивільного кодексу України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 39, яка знаходиться у будинку № 21/3 по вулиці Панаса Мирного в місті Хмельницький.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 551, 20 грн. судового збору на користь ОСОБА_1.

Зобовязати Державну податкову інспекцію у місті Хмельницькому та Управління Державної казначейської служби у Хмельницькому районі повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, сплачений судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. (зменшення позовних вимог) (квитанція № 19 від 1811.2016 року).

Копію заочного рішення не пізніше 3 днів з дня його проголошення направити рекомендованим листом із повідомленням відповідачу.

Письмова заява відповідача про перегляд заочного рішення може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Хмельницької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя