Справа № 386/710/16-ц
Провадження № 2/386/316/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді Гут Ю. О.

Секретаря судового засідання Корніцької Л.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Голованівськ цивільну справу за позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_1 до Грузької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

01.09.2016 року до Голованівського районного суду надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 2,0 га, кадастровий номер № НОМЕР_1, що розташована на території Грузької сільської ради, яка надана спадкодавцю у власність без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства на підставі наказу головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 11-2024/14-16-С від 22.03.2016 року в порядку спадкування після смерті сина ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в Шепилове у віці 43 роки.

11.10.2016 року до початку судового засідання на адресу суду надійшла позовна заява подану в порядку ст. 34 ЦПК України від третьої особи ОСОБА_1 , згідно до якої вона просить визнати її , третю особу з самостійними вимогами щодо предмету спору у цивільній справі № 386/710 /16-ц позивачем і визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,0 га, кадастровий номер № НОМЕР_1, що розташована на території Грузької сільської ради, яка надана спадкодавцю у власність без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства на підставі наказу головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 11-2024/14-16-С від 22.03.2016 року в порядку спадкування після смерті сина ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в Шепилове у віці 43 роки.

Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області 12.10.2016 року ОСОБА_1 допущено до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги- позивача щодо предмета спору .

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначила , що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_3 . Після його смерті вона з чоловіком прийняла спадщину . Її сину ОСОБА_3 , як учаснику АТО , виділили у право власності земельну ділянку площею 2,0 га , кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована на території Грузької сільської ради, 22.03.2016 року Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області видало наказ про затвердження документації із землеустрою та надало земельну ділянку у власність ОСОБА_3 . 05.06.2015 року , згідно витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку на заяву ОСОБА_3 на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки , внесено інформацію про документацію із землеустрою , але ОСОБА_3, з невідомих їй причин не зареєстрував своє право в державному земельному кадастрі на земельну ділянку . Вона з чоловіком є спадкоємцями першої черги після смерті сина

В серпні місяці її чоловік ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Провадження по справі відкрито , судовий розгляд справи призначений на 12.10.2016 року .

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому вона вважає , що відповідно до ст.. 34 ЦПК може вступити у справу до закінчення судового розгляду, пред»явивши позов до відповідача , оскільки також є спадкоємцем першої черги після смерті сина .

Дана земельна ділянка не визнана відумерлою .

Оскільки відсутній документ , що підтверджує право власності про належність майна спадкодавцю , вона не має можливості оформити право на майно .

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України « Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899 -1У право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

Вважає , що її син ОСОБА_5 набув право на земельну частку , (пай) , тому вона має право на прийняття спадщини після смерті свого сина , а саме на земельну ділянку площею 2,0 га , кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташована на території Грузької сільської ради,

В судове засідання позивач та його представник не з»явились, через канцелярію суду представник позивача надали письмову заяву про слухання справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Представник відповідача Грузької сільської ради в судове засідання не з»явився, через канцелярію суду надав письмову заяву про слухання справи без участі їх представника, Позовну заяву третьої особи ОСОБА_1 , поданої в порядку ст.. 34 ЦПК України отримано , позов визнає , проти позовних вимог не заперечує.

Враховуючи, що сторони до суду не з»явились, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до положення ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права.

Суд, дослідивши матеріали справи, заяви сторін, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню .

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивача ОСОБА_3 . Після його смерті позивач , разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 прийняли спадщину . ОСОБА_3 , як учаснику АТО , виділили у право власності земельну ділянку площею 2,0 га , кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована на території Грузької сільської ради.

22.03.2016 року Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області видало наказ про затвердження документації із землеустрою та надало земельну ділянку у власність ОСОБА_3

05.06.2015 року , згідно витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку на заяву ОСОБА_3 на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки , внесено інформацію про документацію із землеустрою , але ОСОБА_3 , не зареєстрував своє право в державному земельному кадастрі на земельну ділянку . ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому ОСОБА_1 єдина спадкоємиця першої черги після смерті сина.

Дана земельна ділянка не визнана відумерлою .

Стаття 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи , часом відкриття спадщини є день смерті особи .

Згідно абзацу 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Позивач звернулася до державного нотаріуса Голованівського районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області для оформлення спадщини на земельну ділянку , але нотаріус відмовив позивачу в оформленні спадщини в зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, тобто Державного акта .

Відмова в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не може бути перешкодою у набутті позивачем права власності на вищезазначену земельну ділянку .

У пункті 3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" зазначено , що спори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Державний акт на ім.»я ОСОБА_3 не виготовлявся, 22.03.2016 року затверджено документацію із землеустрою та надано земельну ділянку у власність без зміни цільового призначення ОСОБА_3 .

Судом не встановлено осіб, які відповідно до положень ст. 1241 ЦК України, мають право на обов'язкову частку у спадщині.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Відповідно ч.7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.» державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням її права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин.

Враховуючи викладене ,суд дійшов до висновку , що позивачка є єдиною спадкоємцем померлого сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Шепилове Голованівського району Кіровоградської області за законом, на земельну ділянку площею 2,00 га, що знаходиться на території Грузької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. Саме тому, у суду є всі підстави для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку (пай) площею 2,00 га в порядку спадкування за законом .

Іншого порядку визнання права власності в порядку спадкування при відсутності Державного акта про право власності на землю не існує.

Викладене підтверджується копією свідоцтва про смерть ,а/с- 14, копією свідоцтва про народження , а/с- 9, копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку , а/с- 1618 , копією наказу № 11-2360/14-15-СГ від 12.05.2015 року про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою , а/с- 11, довідкою з відділу Держземагенства у Голованівському районі , а/с- 12, копією наказу № 11-2024/14-16-СГ від 22.03.2016 року про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення , а/с- 13, листом -роз»ясненням нотаріуса , а/с- 15, не викликає сумніву, є достовірним.

На підставі ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладається на позивача.

На підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської конвенції (1952 р.), ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16 Закону України «Про власність», п. 8, п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», керуючись ст.ст. .8, 10,60, 174 , 213,-215,218, 224-226 ЦПК України, ст.ст.3,16,316,317, 1216,1217,1218,1220,1222,1261, 1266, 1268, 1296, 1297,1299 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_1 до Грузької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2,0 га, кадастровий номер № НОМЕР_1, що розташована на території Грузької сільської ради, яка надана спадкодавцю у власність без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства на підставі наказу головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 11-2024/14-16-С від 22.03.2016 року в порядку спадкування після смерті сина ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в Шепилове Голованівського району Кіровоградської області у віці 43 роки, актовий запис про смерть № 7.

Судові витрати покласти на позивача .

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області через Голованівський районний суд протягом 10 ( десяти ) днів з дня проголошення рішення .

Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом 10(десяти) днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано .

У разі подання апеляційної скарги рішення суду , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом .

Суддя: Гут Ю. О.