УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі :

Дьоміної О.О., Маляренка А.В., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська, третя особа - Міністерство оборони України, про визнання протиправним та скасування рішення, визнання права на приватизацію та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 1 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська, у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог (а. с. 61-69), просили суд: визнати за ОСОБА_4 та членами його сім'ї: дружина - ОСОБА_5; син - ОСОБА_6, право на приватизацію квартири АДРЕСА_1; визнати недійсним і скасувати рішення Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська № 3460 від 18 серпня 2015 року про відмову ОСОБА_4 в приватизації квартири АДРЕСА_1; зобов'язати відповідача у справі передати ОСОБА_4 та членам його сім'ї у власність безкоштовно в порядку приватизації вказану вище спірну квартиру.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачі послалися на те, що з 1993 року вони є квартиронаймачами спірної квартири № 49 (форма власності - державна). У 2015 році позивачі звернулися до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська із заявою щодо приватизації спірної квартири, однак їм було відмовлено у приватизації найнятого ними житла оспорюваним рішенням відповідача з посиланням на те, що будинок № АДРЕСА_1 є військовим (нерухомим) майном і не відноситься до житлового фонду який підлягає приватизації.

Позивачі, вважаючи такі дії відповідача протиправними, просили суд задовольнити позов у обраний ними спосіб.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 1 лютого 2016 року, позов задоволено частково.

Скасовано рішення Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська № 3460 від 18 серпня 2015 року щодо відмови в оформленні передачі у приватну власність ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 право на приватизацію спірної квартири.

Зобов'язано відповідача, як орган приватизації, вжити всіх належних та достатніх заходів щодо приватизації спірної квартири позивачами у справі.

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська просить скасувати рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 1 лютого 2016 року і ухвалити у справі нове судове рішення про відмову в позові, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального і матеріального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Частково задовольняючи позовні вимоги шляхом скасування оспорюваного рішення Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська № 3460 від 18 серпня 2015 року, визнання за позивачами права на приватизацію спірної квартири, зобов'язуючи відповідача, як орган приватизації, вжити всіх належних та достатніх заходів щодо приватизації спірної квартири позивачами у справі на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», суд першої інстанції з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами того, що будинок АДРЕСА_1 відноситься до території закритого військового поселення, що військове містечко № 4 смт. Гвардійське має статус закритого військового поселення.

Такі висновки судів ґрунтуються на тому, що чинним наказом Міністра оборони України від 16 вересня 2011р. № 569 «Про безоплатну передачу військового майна в комунальну власність територіальних громад» встановлений Перелік майна, що безоплатно передається у комунальну власність територіальної громади смт. Гвардійське, в який включений, в тому числі, і житловий фонд військового містечка № 4.

Рішеннями сесії Черкаської селищної ради № 1 від 31 березня 2011 року, № № 1-9 від 15 грудня 2011 року; № № 1-12 від 19 квітня 2012 року надана згода на прийняття у комунальну власність територіальної громади об'єктів житлово-комунального фонду та соціальної сфери (а. с. 35-38).

Згідно до попередньо затвердженого 03 вересня 2010 року начальником Генерального штабу - Головнокомандувачем Збройних Сил України «Переліку закритих військових містечок, які мають у своєму складі житловий фонд» смт. Гвардійське включено не було (а. с. 24). Вказаний факт підтверджено і направленим на ім'я начальника Гвардійської КЕЧ району листом заступника начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України від 11 лютого 2013 року, у якому він безпосередньо зазначає, що житловий фонд військових містечок Гвардійського гарнізону не має статусу закритого та підлягає приватизації його мешканцями (а. с. 25).

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про власність» наймач жилого приміщення у будинку державного або громадського жилого фонду та члени його сім'ї має право набути у власність відповідну квартиру або будинок шляхом їх викупу або за іншими підставами, передбаченими законодавством України.

За ч. 1 ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків та одноквартирні будинки (надалі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. За положеннями абз. 2 ч. 1, ч. 5 ст. 5 Закону до членів сім'ї наймача включаються громадяни України, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло.

Доводи касаційної скарги та наявні у матеріалах справи документи не спростовують висновків судів попередніх інстанцій про те, що спірна квартира відноситься до об'єктів нерухомості, які можуть бути передані у власність наймачам в порядку приватизації, а тому правові підстави для скасування судових рішень у справі, які ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, відсутні. За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 335, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 1 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.О. Дьоміна

А.В.Маляренко

О.М. Ситнік