Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1283/16-ц
Провадження № 2-о/499/61/16
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

"26" грудня 2016 р. смт.Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Кравчук О.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В:

21 грудня 2016 року ОСОБА_1 (далі - заявник) звернувся до суду з заявою в якій просив встановити факт батьківства.

Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону) (ч.8 ст. 8 ЦПК України).

Спеціальною нормою, закріпленою у статті 256-259 ЦПК України, форму та зміст за якими подається така заява не визначено.

За таких обставин, у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді заяви розяснення рішення мають застосовуватися положення ЦПК України, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема: ст. 119 - щодо форми і змісту заяви; ст. 120 - про обов'язок надання копії заяви та доданих до неї документів; ст. 121 - щодо випадків повернення заяви; ст. 26 - про склад осіб, які беруть участь у справі; ст. 27 - про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі, тощо.

Отже, заява має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України.

Тому приймаючи рішення про прийняття заяви до провадження слід застосовувати норми ст.119, 120, 121 ЦПК України.

Зі змісту ч. 4 ст.119 ЦПК України вбачається, що заява повинна відповідати вимогам, встановленим законом.

З вимог п.2 ч.2 ст.119 ЦПК України вбачається, що в заяві повинні міститися поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі.

Однак заявник не зазначив про наявність засобів звязку заінтересованих осіб.

З ч.5 ст.119 ЦПК України вбачається, що до заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон) ставка судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження становить 0,5 розміру мінімальної заробітної плати.

З ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що у разі коли в заяві обєднано дві і більше вимог, судовий збір сплачується за кожну вимогу.

Однак, заявником до заяви хоча й надані платіжні доручення, проте з сплаченої суми судового збору вбачається, що позивачем не було проведено оплату судового збору виходячи з двох вимог.

За таких обставин заявнику слід здійснити доплату судового збору розмірі 275,60 грн., за кожною вимогою окремо, на рахунок Іванівського районного суду Одеської області за такими реквізитами - рахунок №0200, отримувач УК в Іванівському районі Одеської області, , банк отримувач УК в Одеській області, МФО 828011 й надати до суду оригінал квитанції про вчинення таких дій.

Така правова позиція підтверджується розясненнями Вищого спеціалізованого суду України який в: п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року №10, (далі постанова) розяснив, що якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху.

Слід звернути увагу заявника, що вимога до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції заінтересованою особою Іванівський районний сектор Головного управління державної міграційної служби України, не може розглядатися в порядку окремого провадження, а у порядку позовного провадження. Тому у разі не усунення такого недоліку, заявнику може бути відмовлено у відкритті провадження у справі в цій частині.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

З ч.2 ст.256 ЦПК України вбачається, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пункти 2, 3 ч.1, ч.2 ст.258 ЦПК України передбачають, що у заяві повинно бути зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт , докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 57 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Виходячи з положень ч.2 ст. 57 ЦПК України заявником не зазначено докази на підтвердження: фактичного місця проживання дитини; надання заявником фінансової допомоги дитині; проживання заявника з ОСОБА_2А; причини неможливості внесення змін до відповідного актового запису; звернення до органів реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦПК України вбачається, що заявник повинен додати до заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Заявник до заяви не додав копії документів, що були додані до заяви, а саме: фотокартки, квитанцію про сплату судового збору.

При цьому, слід звернути увагу заявника, що усунення недоліків заяви має відбуватись шляхом подання тексту нової заяви з доданими до неї документами відповідно до кількості заінтересованих осіб.

Така правова позиція підтверджується розясненнями Верховного Суду України, який в п.7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2 розяснив, що заява повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України. У звязку з цим, якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК України суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху і надає строк для усунення недоліків.

Зі смислу ч.1 ст.121 ЦПК України вбачається, що у разі подання заяви без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, суддя постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником ухвали.

При цьому, слід звернути увагу заявника, що усунення недоліків заяви має відбуватись шляхом подання тексту нової заяви з доданими до неї документами відповідно до кількості заінтересованих осіб.

Така правова позиція підтверджується розясненнями Верховного Суду України, який в п.7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2 розяснив, що заява повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України. У звязку з цим, якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК України суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху і надає строк для усунення недоліків.

Зі смислу ч.1 ст.121 ЦПК України вбачається, що у разі подання заяви без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, суддя постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником ухвали.

З огляду на викладене, зазначену вище заяву необхідно залишити без руху, надавши заявнику, строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 121, 256, 258 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства - залишити без руху.

Надати заявнику строк 5 (п'ять) днів з дня отримання ним копії ухвали для усунення недоліків заяви, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Розяснити заявнику, що в разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення заяви без руху, заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_3