У х в а л а

іменем україни

02 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Кафідової О.В., Мазур Л.М.,

Писаної Т.О., Попович О.В.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом кредитної спілки «Мрія» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином, за касаційною скаргою ОСОБА_3, поданою адвокатом Леньо ІгоремОлександровичем, на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 23 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року кредитна спілка «Мрія» (далі - КС «Мрія») звернулась до суду з указаним позовом, у якому просила на підставі ст. ст. 22, 1166 ЦК України стягнути з ОСОБА_3 на свою користь 94 758 грн 72 коп. матеріальних збитків, заподіяних внаслідок вчинення злочинів.

На обґрунтування позовних вимог КС «Мрія» посилалася на те, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 28 січня 2015 року ОСОБА_3 булозвільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2, 3 ст. 358 КК України, у зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, проте цією ухвалою установлено, що ОСОБА_3 вчинила злочини, а саме маючи намір отримати кредит та оформити кредити на себе, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, власноручно виписала довідку про їх заробітну плату вказавши, що вони працюють в радгосп-заводі «Великолазівський», а згодом використавши завідомо підроблені довідки про доходи, підписавши від їх імені кредитні договори, знаючи та усвідомлюючи неплатоспроможність, отримала грошові кошти у загальному розмірі 33 000 грн.

Посилаючись на те, що такими діями ОСОБА_3 завдала матеріальних збитків КС «Мрія» на загальну суму 94 758 грн 72 коп., проте в межах кримінальної справи цивільний позов не розглядався, позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 23 березня 2016 року апеляційну скаргу КС «Мрія» задоволено, рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь КС «Мрія» 94 758 грн 72 коп. матеріальних збитків.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - Леньо І.О., посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що оскільки за результатом розслідування кримінального провадження № 308/15307/14 судом не було встановлено факту заподіяння КС «Мрія» збитків внаслідок злочинних дій ОСОБА_3, а тому дійшов висновку, що у даному випадку позивач не має правових підстав на відшкодування таких.

Суд апеляційної інстанції, скасувавши рішення суду першої інстанції та ухваливши нове рішення про задоволення позову, виходив з того, що факт винних та неправомірних дій відповідачки повністю доведений матеріалами справи, а тому остання має відшкодувати позивачу завдані матеріальні збитки на загальну суму у розмірі 94 758 грн 72 коп., яка складається з несплачених кредитів за договорами, несплачених відсотків та додаткових відсотків за прострочення кредиту.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що зазначеним вимогам рішення суду апеляційної інстанції в повній мірі не відповідає з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що 04 лютого 2008 року між КС «Мрія» та ОСОБА_3 було укладено договір кредиту № 21, за яким остання отримала кредит у розмірі 10 000 грн зі строком його виконання до 04 лютого 2010 року (а. с. 9).

20 лютого 2008 року між КС «Мрія» та ОСОБА_6 було укладено договір кредиту № 67, за яким останній отримав кредит у розмірі 9 000 грн зі строком його виконання до 20 лютого 2010 року (а. с. 10).

26 березня 2008 року між КС «Мрія» та ОСОБА_5 було укладено договір кредиту № 32, за яким останній отримав кредит у розмірі 9 000 грн зі строком його виконання до 26 березня 2010 року (а. с. 7).

30 травня 2008 року між КС «Мрія» та ОСОБА_7 було укладено договір кредиту № 112, за яким останній отримав кредит у розмірі 5 000 грн зі строком його виконання до 30 травня 2009 року (а. с. 8).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 28 січня 2015 року у справі № 308/15307/14-к ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2, 3 ст. 358 КК України, у зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, з якої вбачається, що при розгляді вказаного кримінального провадження судом було встановлено, що ОСОБА_3 власноручно виписала довідки про заробітну плату, зазначивши в них неправдиві відомості, а згодом використала ці довідки про доходи при укладенні з КС «Мрія»: від імені ОСОБА_5 кредитного договору від 26 березня № 67 та договору поруки до кредитного договору № 67; від свого імені кредитного договору від 04 лютого 2008 року № 21; від імені ОСОБА_6 кредитного договору від 20 лютого 2008 року № 32; від імені ОСОБА_7 кредитного договору від 30 травня 2008 року № 112 (а. с. 4-6).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, КС «Мрія» посилалася на те, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3 були укладені зазначені кредитні договори, за якими відповідачка отримала від КС «Мрія» грошові кошти, у зв'язку із чим КС «Мрія» було завдано збитків на загальну суму 94 758 грн 72 коп., а саме:

- за договором кредиту від 04 лютого 2008 року № 21 на суму 28 143 грн 40 коп., з яких: 7 468 грн несплачений кредит за договором, 3 850 грн несплачені відсотки, 16 825 грн додатковий відсоток за прострочення кредиту;

- за договором кредиту від 20 лютого 2008 року № 32 на суму 22 400 грн 98 коп., з яких: 6 985 грн несплачений кредит за договором, 3 831 грн несплачені відсотки, 11 584 грн 98 коп. додатковий відсоток за прострочення кредиту;

- за договором кредиту від 26 березня 2008 року № 67 на суму 28 538 грн 53 коп., з яких: 7 420 грн несплачений кредит за договором, 4 334 грн 49 коп. несплачені відсотки, 16 784 грн 04 коп. додатковий відсоток за прострочення кредиту;

- за договором кредиту від 30 травня 2008 року № 112 на суму 11 418 грн 81 коп., з яких: 3 429 грн несплачений кредит за договором, 350 грн несплачені відсотки, 7 639 грн 81 коп. додатковий відсоток за прострочення кредиту.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» судам роз'яснено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до норм ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Разом з тим, задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції не встановив факт присвоєння відповідачкою грошових коштів за вказаними кредитними договорами, та не врахував, що злочини, передбачені ч. ч. 1-3 ст. 358 КК України (підроблення документів, печаток, штампів та бланків, їх збут, використання підроблених документів), у вчиненні яких ОСОБА_3 визнала себе винною та була звільнена від кримінальної відповідальності, посягають не на майно, а на інший охоронюваний законом об'єкт.

Крім того судом не враховано та належним чином не оцінено лист Ужгородської місцевої прокуратури від 03 лютого 2016 року № 01-113/33-16/1339 вих. 16, з якого вбачається, що у ході досудового розслідування та судового розгляду факт спричинення майнової шкоди внаслідок вчинення ОСОБА_3 злочинів не встановлений, процесуальний статус потерпілого КС «Мрія» не надавався.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що суд апеляційної інстанції на зазначене уваги не звернув та не врахував, що відшкодування шкоди є формою деліктної відповідальності, проте позичальниками ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 факт отримання кредиту не оспорювався, кредитні договори у встановленому законодавством порядку недійсними не визнавалися, заборгованість ними була частково сплачена, що підтверджується, зокрема, й бухгалтерськими довідками КС «Мрія» (а. с. 65-68), а тому за неналежне виконання ними обов'язків за вказаними кредитними договорами настає цивільно-правова відповідальність зобов'язального характеру.

Вказані вище обставини свідчать про неповне встановлення судом апеляційної інстанції фактичних обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що у свою чергу призвело до неправильного вирішення спору, а тому ухвалене судом рішення не може вважатися законним і обґрунтованим, у зв'язку із чим відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргуОСОБА_3, подануадвокатом Леньо Ігорем Олександровичем, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 23 березня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: О.В. Кафідова

Л.М. Мазур

Т.О. Писана

О.В. Попович