Справа № 360/2244/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ? Унятицького Д.Є.

за участю секретарів - Андрієнко М.О., Буларги Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог, мотивуючи свої вимоги тим, що з серпня 2009 року до 03 квітня 2015 року проживала однією сім'єю з ОСОБА_5. До 2012 року проживали за адресою: АДРЕСА_1, а з 2012 року до дня смерті ОСОБА_5, до 03 квітня 2015 року в АДРЕСА_2. Разом вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, сплачували рахунки, купували речі необхідні для сумісного проживання, дбали один про одного, разом їздили у відпустки, вважали себе подружжям, тому знайомим, сусідам, колегам, друзям та в офіційних установах представлялися подружжям. Коли ОСОБА_5 захворів здійснювала за ним повний догляд та надавала будь-яку допомогу. Внаслідок раптової смерті ОСОБА_5 вони не зареєстрували шлюб офіційно, хоча і планували це зробити. В період проживання однією сім'єю вони придбали: земельну ділянку АДРЕСА_3 автомобіль СІТROEN BERLINGO, державний номер НОМЕР_1. Крім цього, провели ремонтні роботи в садовому будинку АДРЕСА_2, витративши на поліпшення будинку 80000,00 грн., з яких 30000,00 грн. її особисті заощадження, 50000,00 грн. взяті з їх спільного бюджету. В лютому 2014 року придбали автомобіль СІТROEN BERLINGO, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов НОМЕР_3 Оскільки вона та ОСОБА_5 з серпня 2009 року по 03 квітня 2015 року прожили однією сім'єю, просила встановити факт її проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 з серпня 2009 року по 03 квітня 2015 року та визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки АДРЕСА_4, ? частину автомобіля СІТROEN BERLINGO д.н. НОМЕР_4 зареєстрованого на ОСОБА_5, ? частину будинку, що знаходиться в садовому товаристві «Перемога» в с.Пороскотень Бородянського району Київської області по АДРЕСА_2 та на ? частину автомобіля СІТROEN BERLINGO, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов НОМЕР_5 зареєстрованого на ОСОБА_5

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 та її представники ОСОБА_6, ОСОБА_7 позов підтримали, викладене підтвердили.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх представники ОСОБА_8, ОСОБА_9 проти позову заперечували.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, свідків ОСОБА_10,ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_2, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 03 квітня 2015 року помер ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (т.1 а.с.64). На день смерті він був власником: земельної ділянки АДРЕСА_3; садового будинку в садовому товаристві АДРЕСА_2, автомобіля СІТROEN BERLINGO, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Автомобіль СІТROEN BERLINGO, реєстраційний номер НОМЕР_1 був проданий після ДТП, що сталася 23 вересня 2013 року, що підтверджується копією страхової справи (т.1 а.с.172-191), копією адмінматеріалу (т.1 а.с.194-218) та визнається сторонами. Із свідоцтва про реєстрацію автомобіля СІТROEN BERLINGO, реєстраційний номер НОМЕР_1 вбачається, що він був придбаний у 2006 році (т.1 а.с.188).

Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Враховуючи, що зазначений транспортний засіб був набутий ОСОБА_5 до 2009 року, то він не може бути віднесений до об'єктів права спільної спільної сумісної власності відповідно до ст. 74 СК України.

Дачний будинок та надвірні будівлі розташовані в садовому АДРЕСА_2 був побудований в період з 1988 року по 2005 рік, що підтверджується копією технічного паспорта на садовий будинок ( т.1 а.с.111-113).

Доказів того, що дачний будинок істотно збільшився у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат позивачки суду не надано, а відтак підстав для визнання цього майна спільним відповідно до ст.62 СК України не вбачається.

В лютому 2014 року ОСОБА_5 отримав страхове відшкодування за свій пошкоджений автомобіль СІТROEN BERLINGO, реєстраційний номер НОМЕР_1 в сумі 40668,76 грн. (т.1 а.с.190), а 13-14 лютого 2014 року отримав два кредити на загальну суму 21876,38 грн., що підтверджується копіями договорів про надання банківських послуг (т.2 а.с.9-37).

Транспортний засіб СІТROEN BERLINGО, 2005 року випуску придбаний 15 лютого 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (т.1 а.с.107).

Земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_6 площею 0,053 га в СТ «Перемога», в с.Пороскотень Бородянського району Київської області придбана ОСОБА_5 12 грудня 2013 року, що підтверджується копією договору купівлі-продажу земельної ділянки (т.1 а.с.108).

Відповідно до правової позиції висловленої Верховним судом України при розгляді справи № 6-2641цс15, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам. У зв'язку з викладеним у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Тому, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об'єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, оскільки судом не встановлено, що джерелом набуття спірних транспортного засобу та земельної ділянки були спільні сумісні кошти або спільна праця позивачки та ОСОБА_5, належних та допустимих доказів цього суду не надано, твердження позивачки, що вона мала роботу і велику заробітну плату в судовому засіданні не доведені, то підстав для визнання зазначеного майна спільним не вбачається.

Позивачка з ОСОБА_5 проживала однією сім'єю з серпня 2009 року до дня його смерті. Вказане підтверджується поясненнями позивачки, яка допитана, як свідок під присягою розповіла про обставини спільного проживання з ОСОБА_5, показами свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_18, які підтвердили, що знали позивачку та ОСОБА_5 як подружжя, сприймали їх як чоловіка та дружину, він називав її дружиною, побут та їх спілкування вказували на проживання однією сім'єю. Також зазначені обставини підтверджуються протоколом допиту самого ОСОБА_5 (т.1 а.с.208-210), відповідно до якого, він в жовтні 2013 року під час його допиту як свідка показав, що перебував в транспортному засобі під час ДТП із цивільною дружиною ОСОБА_2. При цьому пояснення відповідачок, які були допитані як свідки та покази свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вказані обставини не спростовують.

Враховуючи, що доказів набуття спірного транспортного засобу в лютому 2014 року та спірної земельної ділянки в грудні 2013 року за рахунок спільних коштів суду не надано, то встановлення факту проживання однією сім'єю не має, в даному випадку, юридичного значення, а відтак підстав для задоволення позову не вбачається.

Керуючись ст. 10,11,58-61, 209,212-215,218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права власності на майно відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційні скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий-суддяД.Унятицький