про залишення позовної заяви без руху
13 жовтня 2016 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання заповітів недійсними та визнання права власності на нерухоме майно,
10 жовтня 2016 р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання заповітів недійсними та визнання права власності на нерухоме майно.
Вивчивши подані матеріали приходжу до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху з таких підстав.
Відповідно до вимог пункту 2 частини другої статті 119 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі.
У позовній заяві зазначено представником відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5. У цей же час, до позовної заяви додано ордер адвоката ОСОБА_5 на підготовку цивільної справи громадянці ОСОБА_1, тобто про надання правової допомоги позивачеві.
В цей же час, відповідно до частини другої статті 40 ЦПК України одна й та сама особа не може бути одночасно представником іншої сторони.
Відповідно до пунктів 3, 5, 6 частини другої статті 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. На підставі частини четвертої цієї ж статті ЦПК України, позовна заява має відповідати іншим вимогам, встановленим законом.
Всупереч наведеним вимогам ЦПК України, у позовній заяві не наведено обґрунтування позовних вимоги про визнання недійсним заповіту від 13 листопада 2015 р. на користь ОСОБА_4, а також позовних вимог про визнання права власності на нерухоме майно із посиланням на відповідну норму законодавства, яка є правовою підставою цих вимог, а також зазначення доказів, які підтверджують обставини щодо неможливості оформлення права власності.
Крім того, відповідно до вимог частини пятої статті 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.
Всупереч наведеним вимогам, до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору за позовними вимогами немайнового характеру.
Так, крім вимоги про визнання права власності, за якою позивачами визначено ціну позову, позовна заява містить дві немайнові вимоги про визнання недійсними заповіту від 31.03.2015 на користь ОСОБА_3 та заповіту від 13.11.2015 на користь ОСОБА_4
Відповідно до частини другої статті 79 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, а немайнового характеру 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Отже, позивачам слід сплатити судовий збір за позовними вимогами немайнового характеру у розмірі по 551,20 гривень за кожну таку вимогу, а разом 1 102,40 гривень.
Відповідно до частини першої статті 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.
За таких обставин, приходжу до висновку про залишення даної позовної заяви без руху із наданням позивачеві строку для усунення недоліків шляхом уточнення у позовній заяві представника позивача і відповідача, викладення у позовній заяві обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги в частині визнання недійсним заповіту на користь відповідача ОСОБА_4 та права власності із зазначенням відповідних доказів, надання квитанції чи іншого платіжного документа про сплату судового збору за позовними вимогами немайнового характеру.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119121 ЦПК України, суддя
Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання заповітів недійсними та визнання права власності на нерухоме майно залишити без руху.
Надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом уточнення у позовній заяві представника позивача і відповідача, викладення у позовній заяві обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги в частині визнання недійсним заповіту на користь відповідача ОСОБА_4 та права власності із зазначенням відповідних доказів, надання квитанції чи іншого платіжного документа про сплату судового збору за позовними вимогами немайнового характеру 5 (пять) днів з дня отримання копії ухвали, розяснивши, що у разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Шалагінова