УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», боржник: ОСОБА_1, на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Манерко Д.Д.,

встановив:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла вказана скарга, в якій представник скаржника просить визнати дії державного виконавця неправомірними та скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобов'язати прийняти до виконання та виконати виконавчий лист, виданий Дніпровський районним судом м. Києва 26.02.2016 року на виконання рішення постійно діючого третейського суду у справі № СЦ 315/14 від 18.08.2014 року. В своїх обґрунтуваннях послався на те, що в виконавчому листі зазначено резолютивну частину рішення саме третейського суду, а не ухвали Дніпровського районного суду, у в'язку з чим, строк пред'явлення виконавчого листа має обчислюватися з наступного для його видачі, тобто, в даному випадку з 27.02.2016 року. Оскаржувана постанова отримана ними 10.08.2016 року.

В судове засідання представник скаржника не з'явився, просив розглядати справу за його відсутності, скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судове засідання боржник не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства.

В судове засідання суб'єкт оскарження не з'явився, надіслав письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні скарги, з підстав викладених в запереченнях.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

В суді встановлено, що 02.03.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва винесено судове рішення (ухвалу), якою задоволено заяву ТОВ «Споживчий центр» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду у відношенні ОСОБА_1. В силу ст. 293 ЦПК України дана ухвала суду не підлягає оскарженню, і набула законної сили 02.03.2015 року.

На підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 02.03.2015 року видано виконавчий лист № 755/3552/15-ц (6/755/562/15), який представник стягувача отримав 26.02.2016 року, та пред'явив на виконання до Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

11.07.2016 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Манерко Д.Д. винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), якою відмовив в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з підстав пропуску строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Як передбачено статтями 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення;

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову. Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

Оскільки, виконавчий лист видавався на підставі судового рішення (ухвали) по заяві стягувача про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, яке набуло законної сили 02.03.2015 року, строк пред'явлення виконавчого документа, враховуючи вимоги законодавства України, є один рік, і закінчується 03.03.2016 року. В даному випадку державний виконавець правомірно відмовив скаржнику у відкритті виконавчого провадження. Твердження скаржника про те, що строк пред'явлення виконавчого листа до виконання має рахуватися з дня його видачі, є хибним, та не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Враховуючи вимоги законодавства, суд дійшов висновку, що в діях державного виконавця відсутні порушення, скарга є безпідставною та необґрунтованою.

Відповідно до частини 1 статті 383 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В силу частини 2 статті 387 Цивільного процесуального кодексу України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Статтею 385 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

По даній справі скаржник просить скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 11.07.2016 року, яка ними отримана 10.08.2016 року, скарга направлена до суду 22.08.2016 року (перший робочий день після вихідного), тобто у встановлені строки.

Суд керуючись ст.ст. 1, 2, 11, 22, 24, 25 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 294, 383-387 ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», боржник: ОСОБА_1, на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Манерко Д.Д - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: