У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від

16 серпня 2016 року в справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення апеляційного суду від 20 лютого 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця», треті особи: Тернопільська міська рада, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У травні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди, обґрунтовуючи його тим, що вона разом з ОСОБА_5, ОСОБА_4 є співвласником квартири АДРЕСА_1. Восени 2012 року управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд № 2 ДТГО «Львівської залізниці», на балансі якого перебувала котельня, без її згоди та без дотримання вимог закону, передбачених Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом № 4 від 22 листопада 2005 року Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 9 грудня 2005 року за

№ 1478/11758, відключило будинок, в якому вона проживає, від системи централізованого опалення.

Вважала, що вищевказаними діями відповідача порушено її права споживача на отримання безперебійних, належної якості, безпечних для життя і здоров'я послуг з централізованого опалення квартири, що призвело до заподіяння їй матеріальних збитків.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 листопада 2013 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» на користь ОСОБА_2 5 328,14 грн витрат на встановлення індивідуального опалення, 1 000 грн моральної шкоди та 1 109,38 грн витрат на правову допомогу.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 20 лютого 2014 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від

26 листопада 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в позові відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 травня 2014 року вищевказане рішення апеляційного суду Тернопільської області залишено без змін.

26 липня 2016 року ОСОБА_2 звернулась із заявою про перегляд рішення апеляційного суду у зв'язку з ново виявленими обставинами.

Свою заяву ОСОБА_2 мотивувала тим, що 22 червня 2016 року їй надійшов лист від управління житлово-комунального господарства Тернопільської обласної держадміністрації, з якого вбачається, що при обстеженні внутрішньо-будинкової мережі теплопостачання будинку АДРЕСА_1 «… не виявлено розриву в місці під'єднання внутрішньо-будинкової мережі теплопостачання до зовнішньої мережі теплопостачання». Дану обставину вважала істотною, тому просила рішення апеляційного суду переглянути.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 16 серпня 2016 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями,

ОСОБА_2 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просила скасувати рішення апеляційного суду Тернопільської області від 16 серпня

2016 року та передати справу на новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Крім цього, ОСОБА_2 звернулася з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

Враховуючи те, що підстави пропущення строку на касаційне оскарження судового рішення є поважними, зазначене клопотання підлягає задоволенню, а процесуальний строк - поновленню.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд апеляційної інстанції керувався положеннями ст. 361 ЦПК України та вірно виходив із того, що зазначена позивачем обставина не може розцінюватись як істотна. Крім цього, вказана обставина досліджувалась при розгляді в 2015 році справи за № 607/20985/14ц. Рішення у вказаній справі є чинним.

Апеляційний суд правильно зазначав, що вказана заявником обставина для перегляду рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами не є такою, що відповідає ст. 361 ЦПК України та не спростовує фактів, які викладені в судовому рішенні апеляційного суду Тернопільської області від 20 лютого 2014 року.

Доводи, на які посилається заявник у касаційній скарзі, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту ухвали апеляційного суду Тернопільської області від

16 серпня 2016 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваного судового рішення.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду Тернопільської області від 16 серпня 2016 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення апеляційного суду від

20 лютого 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця», треті особи: Тернопільська міська рада, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 16 серпня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна