АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 761/1077/15-ц Головуючий у 1-ій інстанції - Малинников О.Ф.
Апеляційне провадження Доповідач - Іванченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Іванченка М.М.

суддів: Рубан С.М., Желепи О.В.

при секретарі: Перетятько А.К.

за участю:

предстанвика позивача: ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9, треті особи: Київська міська рада, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Синиця Тетяна Василівна про визнання додаткового строку для прийняття спадщини

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_7

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 липня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9 в якому просив суд визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог зазначачив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_7 - ОСОБА_9, який на момент смерті мешкав у м. Цюріх, Швейцарія, після смерті якого, відкрилась спадщина, яка складається, зокрема, із нерухомого майна на території України: земельної ділянки та будівлі у АДРЕСА_1 незавершеної будівництвом адміністративно-виробничої будівлі, які складається з триповерхової промислової будівлі та чотирьохповерхової адміністративної прибудови у м. Великі Мости Львівської області. Вказує, що 20 травня 2013 року нотаріус Київського міського нотаріального округу Синиця Т.В. завела спадкову справу № 31/2013, про що було внесено відповідний запис до спадкового реєстру (у спадковому реєстрі справа обліковується за № 54493147).

19 серпня 2014 року ОСОБА_7 (через свого представника) звернувся до нотаріуса Київського міського нотаріального округу Синиці Тетяни Василівни із заявою про прийняття спадщини проте листом від 12 вересня 2014 року, яка повідомила Позивача, що для видачі свідоцтва про право на спадщину необхідно надати, зокрема - рішення суду про продовження строку для прийняття спадщини. А тому позивач змушений був звернутись із даним позовом до суду.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14 липня 2016 року у позові ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9, треті особи: Київська міська рада, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Синиця Т.В. про визнання додаткового строку для прийняття спадщини - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду ухвалено з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та ухвалення незаконного рішення. Зокрема вказує, що ОСОБА_7 був позбавлений можливості у передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк оформити свої спадкові права на спадкове майно у зв'язку із тим, що ОСОБА_7 є громадянином Швейцарії та лише 6-го червня 2014 року ОСОБА_7 було визначено як спадкоємця ОСОБА_9, даний факт підтверджується Рішенням районного суду Цюріха від 06 червня 2014 року отримав інформацію про наявне в місті Києві нерухоме майно, що не було зареєстроване та не було оформлене спадкодавцем.

Представник позивача у суді апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 заперечував протии доводів апеляційної скарги та просив її відхилити.

Відповідач ОСОБА_9 та третя особа у судове засідання не з'явились про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від відповідача до суду надійшли письмові пояснення в яких вказує, що не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_7. Від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Синиці Т.В. до суду надійшла заява про розгляд справу у її відсутність та при ухваленні рішення посилалась на розсуд суду. Тому, у відповідності до ст..305 УПК України, колегія суддів вважає можливим розглядати справу за відсутності осіб, що не з'явились.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Цюріху (Швейцарія) помер ОСОБА_9, після його смерті, якоговідкрилась спадщина.

Судом встановленоОСОБА_7 є сином померлого, що вбачається із витягу із книги записів смертей від 05травня 2014 року.

20 травня 2013 року нотаріусомКиївського міського нотаріального округу Синиця Т.В. завеладено спадкову справу № 31/2013, про що було внесено відповідний запис до спадкового реєстру (у спадковому реєстрі справа обліковується за № 54493147).

19 серпня 2014 року ОСОБА_7 (через свого представника) звернувся до нотаріуса Київського міського нотаріального округу Синиці Т.В. із заявою про прийняття спадщини.

Проте листом від 12 вересня 2014 року вона повідомила позивача, що для видачі свідоцтва про право на спадщину необхідно надати, зокрема - рішення суду про продовження строку для прийняття спадщини.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_7, як спадкоємець, подав заяву про прийняття спадщини з пропуском встановленого шестимісячного строку за відсутності поважних причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Таким чином, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

З матеріалів справи та пояснень представника позивача вбачається, що в обґрунтування даного позову позивач посилався на те, що протягом 2013 року проводилась інвентаризація майна спадкодавця, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку тим, що він є іноземцем і проживає поза межами України; для того, щоб відвідати Україну необхідно отримати візу та оплатити дорогий авіа переліт; також позивача лише 06 червня 2014 року було визначено, як спадкоємця його померлого батька, даний факт підтверджується рішенням районного суду Цюріха від 06 червня 2014 року; крім того, протягом 2013 року здійснювалась інвентаризація спадкового майна і позивач не мав достовірних відомостей щодо майна спадкодавця зокрема на території України.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними при цьому слід визнавати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини.

Безспірних доказів поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач не надав.

Відповідно до роз'яснень наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'ю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Разом з тим, пунктом 3.5 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, передбачено можливість надіслання заяви про прийняття спадщини поштою.

Положенням «Про порядок здійснення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах і консульських установах України» визначено, що консули зобов'язані здійснювати свою діяльність, зокрема відповідно до Закону України «Про нотаріат».

Таким чином, консул в дипломатичному представництві або консульстві України в будь-якій країні зокрема і в Швейцарії виконує функції, покладені на нотаріусів України. Проте позивач не скористався своїм правом та не подав своєчасно заяву про прийняття спадщини.

Також колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апелянта на те, що про наявне спадкове майно він дізнався лише в червні 2014 року, колегією суддів не приймається до уваги, оскільки необізнаність позивача про наявність спадкового майна не може бути підставою для задоволення даного позову.

Враховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України колегія суддіввважає, що апелянт не довівналежними та допустимими доказами поважних підстав пропуску встановленого для прийняття спадщини строку. Крім того, чинне законодавство не зобов'язує спадкоємців особисто з'являтись до нотаріальної контори з метою подання заяви про прийняття спадщини, таку заяву можна надіслати поштою або запросити нотаріуса додому тощо. Однак, позивач не вчасно подавзаяву до нотаріальної контори за відсутності поважних причин, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення цих дій.

Суд першої інстанції при ухваленні рішення відповідно до ст.212 ЦПК України оцінив докази з урахуванням вимог ст.ст. 58, 59 ЦПК України про їх належність та допустимість.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, і на законність оскаржуваного рішення не впливають.

Тому колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, відповідає вимогам матеріального та процесуального права, внаслідок чого підстав для його скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_7 -відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: