Справа 237/1302/16-ц
Номер провадження 2/237/635/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.10.16 року

Марїнський районний суд Донецької області у складі: головуючого судді Ліпчанського С. М. при секретарі: Готовщиковій Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Курахове Донецької області цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» за учатю представника ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду із позовом про стягнення боргу за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належним чином не виконали свої зобов'язання за кредитниим договором № 163/4-5( надалі- договір кредиту) від 17.10.2007 року, внаслідок чого станом на 12.03.2016 рік заборгованість складає 11 628, 62 доларів США,а саме: борг за кредитом 9 218, 59 доларів США, борг за відсотками- 2 410,03 доларів США, У зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду. Згідно вимог статті 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної лерації» з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані і постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, зазначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилася антитерористична операція до ціни позову не нарахував пені та інфляційні витрати. До судового засідання представник позивача не зявився, надіславши на адресу суду заяву, в якій просив стягнути з відповідача на користь ПАТ «Укрсоцбанк» суму заборгованості, а також судові витрати. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про дату час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі , приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 17 жовтня 2007 року між ОСОБА_2 та АК банком соцыального розвитку ПАТ «Укрсоцбанк» правонаступником якого э ПАТ «Укрсоцбанк»(надалі-Банк) був укладений договір кредиту № 163/4-5( надалі- договір кредиту). Згідно якого Банк надав а ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 15 000,00 доларів США, зі сплатою 13,5 % річних. Видача кредиту підтверджується заявою на видачу готівки від 17 жовтня 2007 року № 01. Згідно вимог п. 1.1., 1.2., 2.4.1., п. 2.4. Договору кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК передбачено що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2. ст. 1056і ЦК передбачено що розмір процентів, тип процентної ставки фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Зобовязання за договором кредиту позивач виконав у повному обсязі, а саме надав кредитні кошти на цілі що зазначені у договорі, але відповідач порушив зобовязання за договором кредиту щодо сплати кредиту та відсотків в строк передбачений Договором кредиту. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, та згідно частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК передбачено що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Також частино 1 та 2 статті 612 ЦК передбачено що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до статті 625 ЦК України передбачено що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно вимог частиною 2 статті 1050 ЦК передбачено що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того в якості забезпечення зобовязань ОСОБА_2 перед Банком за договором кредиту вказаним вище, між ОСОБА_3 (далі-Відповідач 2) та Банком був укладений договір поруки № 163/5-38 від17 жовтня 2007 року (далі договір поруки). Відповідно до п.1.1. договору поруки забовязання не виконані. Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включа сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше невстановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше невстановлено договором поруки. З урахування вищезазначеного у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в повному обсязі Згідно ч. 4 ст. 215 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 4 534, 23 гривень, тому вважаю необхідним вказані витрати стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст. 526, 625, 525, 572, 589, 1049, 1054, 1056 ЦК України, керуючись ст.88, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити. Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість у сумі 9 218, 59 доларів США, борг за відсотками 2 410,03 доларів США, а вього суму за курсом НБУ 302 281,70 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» .

Стягнути з солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовій збір у розмірі 4534,23 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що йогоухвалив, за письмовоюзаявоювідповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Марїнський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Дата документу 25.10.2016