Справа №560/665/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2016 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

при секретарі Волкодав А.А.,

за участю адвоката Полейка С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_2 до Трипутнянської сільської ради Дубровицького району Рівненської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача Трипутнянської сільської ради Дубровицького району Рівненської області та просить визнати за ним право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Дубровицьким міським бюро технічної інвентаризації станом на 02 червня 2016 року, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті його батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Свої вимоги мотивує тим, що за життя його батько ОСОБА_4 мав житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року батько помер. У своєму будинку батько проживав сам, однак на протязі останнього часу він постійно хворів, тому з 27 січня 2015 року і до дня своєї смерті проживав разом з ним в с.Ромашівка Ківерцівського району Волинської області. Він вів з батьком спільне господарство та доглядав його до дня смерті, якого і поховав. Після смерті батька він вступив у фактичне управління та володіння спадковим майном. Оформити спадщину на вказаний житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами через нотаріальну контору і отримати свідоцтво про право на спадщину немає можливості з вз'язку з неможливістю отримати та надати в нотаріальну контору витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно того, що спадкодавець ОСОБА_4 є власником житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1. У даний час оформити первинну реєстрацію права власності на спадкодавця та внести дані про нього, як власника, до реєстру прав власності на нерухоме майно уже неможливо у зв'язку з його смертю. Так як він не може отримати свідоцтво про право на спадщину через нотаріальну контору і стати повноправним власником житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, то вимушений був звернутися до суду з даною позовною заявою. Інших спадкоємців після смерті батька за законом та за заповітом, крім нього, немає.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та представник позивача - адвокат Полейко С.П. позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача Трипутнянської сільської ради в судове засідання не з'явився. У своїй заяві просить справу розглянути без участі представника, позовні вимоги визнає.

Вислухавши позивача, представника позивача, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав.

Як вбачається із свідоцтва про смерть (а.с.5) ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, про що складено відповідний актовий запис за №21.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв'язку з його смертю.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_4 фактично належав житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1

Згідно виписки з погосподарської книги від 22.07.2016 року №926, виданої Трипутнянською сільською радою (а.с.13) в погосподарській книзі №4 особовий рахунок НОМЕР_1 будинок АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_4.

Однак, як встановлено у судовому засіданні, позивач ОСОБА_2 своїх спадкових прав на житловий будинок АДРЕСА_1 Дубровицького району не оформляв і свідоцтво про право на спадщину не отримував у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, яке належало померлому ОСОБА_4, що підтверджується довідкою приватного нотаріуса Дубровицького районного нотаріального округу Мелех О.П. (а.с.26).

Згідно п.1.1 Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах від 11.05.2005 року за №487/10767, здебільшого голова домогосподарства є власником житлового будинку і/або земельної ділянки.

Однак, процедуру державної реєстрації права власності на нерухоме майно визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 22.06.2011 року №703.

Постановою Кабінету Міністрів від 05.08.1992 року №449 встановлено, що порядок прийняття в експлуатацію об'єктів недержавного замовлення визначається Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за погодженням з Держбудом.

Тобто, до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних будинків в експлуатацію з метою подальшого оформлення права власності.

У відповідності до ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок збудований в 1959 році, і цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обов'язкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У зв'язку з викладеним, ОСОБА_4 набув право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, хоча і не здійснив його державної реєстрації.

У даний час реєстрація права власності на житловий будинок за ОСОБА_4 є неможливою, оскільки його цивільна правоздатність та право власності на майно припинились з часу смерті особи, як це передбачено ст.ст.25, 346 ЦК України.

Факт родинних відносин між померлим ОСОБА_4 та позивачем ОСОБА_2 підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Слід зазначити, що згідно Словника власних імен людей Академії наук Української РСР інституту мовознавства ім. О.О.Потебні (а.с.9-11) ім'я "ОСОБА_4" та "ОСОБА_4" є рівноправними іменами.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою.

За таких підстав, суд переконується в тому, що ОСОБА_2, згідно норм спадкового права, став власником спадкового майна померлого і набув права власності на нього.

Керуючись ст.ст.328, 392, 1216, 1296 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Дубровицьким міським бюро технічної інвентаризації станом на 02 червня 2016 року, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті його батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Голова Дубровицького

районного суду Сидоренко З.С.