Справа № 639/8004/16-ц
26 грудня 2016 р. Жовтневий районний суд міста Харкова
у складі: головуючого судді - Єрмоленко В.Б.
при секретарі Слюсаревій О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про припинення права власності на частину житлового будинку та визнання права власності,-
В обґрунтування своїх позовних вимог, з урахуванням уточнень, ОСОБА_1 зазначає, що він, є власником 53/200 частин житлового будинку №43 по вул. Камській у м. Харкові на підставі договору дарування р. №492 від 23.01.2004 року та 99/200 частин житлового будинку відповідно до договору дарування р. №3202 від 26.09.2012 р. Власником інших 24/100 частин домоволодіння є ОСОБА_3 ( померлий 7 грудня 2000 року), на підставі договору купівлі-продажу від 17.05.1986 р, посвідченого державним нотаріусом 5-ої державної нотаріальної ОСОБА_3 проживав у належній йому частині будинку разом з дружиною, ОСОБА_4, померлою 23 жовтня 2009 року. Після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4, внаслідок впливу часу , відсутності догляду та заходів з її утримання , ремонту24/100 частин належного ОСОБА_3 на праві власності житлового будинку зруйнувалося та фактично перестало існувати , як жила нерухомість. Зазначене підтверджується довідкою від 08.09.2016 р. №19-09/16. На теперішній час житловий будинок в цілому складається з частини позивача а саме з житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 91,3 кв.м., житловою площею 53,5 кв.м. з житловою прибудовою літ. А1-1, літ. А2-1, ганком літ. а, прибудовою літ. а4 з надвірними будівлями: льох літ. В, гаражі літ. Д, літ. О, вбиральня, літ. Ж, сарай, літ. Л., ворота з хвірткою №1, паркани №№2,4, що входять до 76/100 частин домоволодіння, які належать на праві власності позивачу.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений своєчасно, належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень не надав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного.
ОСОБА_1 є власником 53/200 частин житлового будинку №43 по вул. Камській у м. Харкові на підставі договору дарування р. №492 від 23.01.2004 року та 99/200 частин вказаного житлового будинку відповідно до договору дарування р. №3202 від 26.09.2012 р.
За договором купівлі-продажу від 17.05.1986 р. в користування ОСОБА_3 перейшли приміщення в будинку літ. А-1: житлова кімната 3-2, площею 15,0 кв.м., кімната 3-3, площею 12,0 кв.м., літ. IV, розміром 5,5 кв.м., та сарай літ. «Г».
Під час здійснення державної реєстрації права власності на 24/100 частин житлового будинку №43 по вул. Камській у м. Харкові державним реєстратором було допущено помилку. Замість його прізвища за паспортом - „Бабак у витязі з реєстру прав власності на нерухоме майно зазначено - «Бабіч».
За даними технічних паспортів, житловий будинок літ. А-1 по вул. Камській, 43 було збудовано в 1927 році.
Після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4, внаслідок впливу часу та відсутності догляду 24/100 частин належного ОСОБА_3 на праві власності домоволодіння зруйнувалося та фактично перестало існувати як жила нерухомість, що підтверджується довідкою про обстеження домоволодіння від 08.09.2016 р. №19-09/16. Факт руйнування частини житлового будинку підтверджується також фотоматеріалами. ОСОБА_1зазначає, що він позбавлений можливості здійснювати своє право власності на належну йому частину будинку через реєстрацію права власності на неіснуючі в натурі 24/100 частин будинку ОСОБА_3
Відповідно до технічного паспорту від 7 вересня 2016 року за адресою вул. Камська, 43 в м. Харкові розташований житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 91,3 кв.м., житловою площею 53,5 кв.м. з житловою прибудовою літ. А1-1, літ. А2-1, ганком літ. а, прибудовою літ. а4 з надвірними будівлями: льох літ. В, гаражі літ. Д, літ. О, вбиральня, літ. Ж, сарай, літ. Л., ворота з хвірткою №1, паркани №№2,4.
Позивач з родиною зареєстровані та постійно проживають в житловому будинку №43 по вул. Камській у м. Харкові, що підтверджується довідкою про склад сімї та зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, які мешкають у приватному житловому будинку № Б-1574/0/150-16 від 21.11.2016 року.
Згідно зі статтею 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч.1 ст. 9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як у громадських інтересах і на умовах, передбачених законом. Зазначені права гарантовані статтею 41 Конституції України.
Цивільне законодавство України зазначає право власності, як право особи на володіння, користування та розпорядження своїм майном. Володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. Закон захищає право власності.
Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
За загальним правилом ст. 323 ЦК України ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник.
Відповідно ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.
Власник 24/100 частин житлового будинку ОСОБА_3 помер у грудні 2000 р., його дружина ОСОБА_4 -у жовтні 2009 р. Протягом цього часу в цій частині будинку, 1927 р. будівництва, ніхто не проживав, заходів з утримання та ремонту будинку не приймав, що призвело до руйнування цієї частини у зазначеному будинку.
Згідно зі статтею 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.
Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.
Отже, належна позивачам частина будинку є цілісним домоволодінням, однак, попри це вони позбавлені можливості здійснювати своє право власності на нього через реєстрацію права власності на 24/100 частин будинку за померлим ОСОБА_6, яка зруйнована та не існує в натурі.
За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Підпункти 4, 11, ч. 1 ст. 346 ЦК України визначають, що право власності припиняється у разі знищення майна, смерті власника майна.
Відповідно до ч.1 ст. 349 ЦК України право власності припиняється у разі його знищення.
З огляду на зазначені обставини суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 316, 323, 346, 349, 360, 365, 392 ЦК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати припиненим право власності ОСОБА_3 на 24/100 частин житлового будинку 43 по вул. Камській в м. Харкові.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ. «А-1» загальною пл. 91,3 кв.м., житловою площею-53,5 кв.м., з житловою прибудовою літ. А1-1, літ. А2-1, ганком літ. «а», прибудовою літ. «а4» з надвірними будівлями: льох літ. «В», гаражі літ. «Д», літ. «О», вбиральня літ. «Ж» , сарай літ. «Л», ворота з хвірткою № 1, паркани №№ 2,4, що розташовані по вул. Камській, 43 в м. Харкові.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ