Провадження 2/201/2839/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2016 року місто Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Ходаківського М.П.,

за участі секретаря судового засідання - Максимової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_2 про зобов'язання проведення перерахунку стипендії та її виплати, -

В С Т А Н О В И В :

08 вересня 2016 року позивач звернулася із позовом до відповідача посилаючись на ті обставини, що її відповідно до наказу Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_2 № 1539с від 11 серпня 2015 року було зараховано до складу студентів, прийнятих на навчання за державним замовленням за спеціальністю «Хімічна технологія «6.051301» за денною формою навчання. Батько позивача ОСОБА_3, згідно довідки ДП «Красноармійськвугілля» відокремлений підрозділ Шахта «Стаханова» від 26 травня 2016 року № 9 має стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем у шахті 15 років 4 місяці. З 01 вересня 2015 року по день подання позову до суду позивачу стипендія нараховувалась на загальних підставах та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Відповідно до довідок про доходи від 19 серпня 2016 року та від 01 вересня 2016 року, виданих Дніпропетровським національним університетом імені ОСОБА_2, позивачу була нарахована та виплачена стипендія у меншому розмірі, а за деякі місяці не виплачувалась взагалі. Таким чином, за період з 01 лютого 2016 року по 01 вересня 2016 року відповідачем позивачу недонараховано та недоплачено грошові кошти в сумі 8284,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на її користь.

Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від представника відповідача до суду надійшли письмові заперечення, у яких він посилається на положення «Порядку призначення виплати стипендій», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882, щодо не віднесення позивача до категорії студентів, які мають право на отримання соціальної стипендії, а також на недостатність середнього балу успішності позивача для призначення академічної стипендії, а тому визнає заборгованість із сплати стипендії позивачу у меншому розмірі.

Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку. Частиною 3 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання, можуть отримувати інші стипендії, призначені фізичними (юридичними) особами.

Згідно з ч. 1 ст. 5 закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, діти, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Судом встановлено, що батько позивача ОСОБА_3 згідно із довідкою ДП «Красноармійськвугілля» відокремлений підрозділ Шахта «Стаханова» від 26 травня 2016 року № 9 має стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем у шахті 15 років 4 місяці (а.с. 16)

Відповідно до наказу Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_2 № 1539с від 11 серпня 2015 року позивача було зараховано до складу студентів, прийнятих на навчання за державним замовленням за спеціальністю «Хімічна технологія «6.051301» за денною формою навчання (а.с. 14).

З лютого 2016 року по 01 вересня 2016 року позивачу не нараховувалась та не виплачувалась стипендія (а.с. 13).

У позовній заяві, де визначено розрахунок заборгованості з виплати стипендії, вона визначена вірно та узгоджується із даними довідки про доходи позивача, що долучена представником відповідача. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб становить: з 1 січня 2016 року 1378 грн., з 1 травня 1450 грн., з 1 грудня 1600 грн.

Відповідно до п. 5 статті 62 Закону України «Про вищу освіту» розмір академічної та соціальної стипендій, порядок їх призначення і виплати встановлюються Кабінетом Міністрів України. Такий Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882 «Питання стипендіального забезпечення».

Відповідно до письмових пояснень представника відповідача, за результатами семестрового контролю ОСОБА_4 отримала бал успішності 3,5, а, отже, за доводами відповідача, втратила право на стипендію у ІІ семестрі 2015-2016 навчального року.

Також представник відповідача, посилаючись на Закон України «Про вищу освіту» та Постанову Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882, якою затверджено «Порядок призначення виплати стипендій», дійшов висновку про не віднесення позивача до категорії студентів, які мають право на отримання соціальної стипендії

Проте з огляду на те, що ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (в редакції від 05.07.2012) передбачено що особам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи, не менш як 15 років, гарантовано виплату за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, то суд вважає дії відповідача щодо відмови в нарахування стипендії, посилаючись на недостатність середнього балу успішності позивача для призначення академічної стипендії, неправомірними, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Так, положення «Порядку призначення виплати стипендій», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882, на які посилається представник відповідача у письмових запереченнях, щодо не віднесення позивача до категорії студентів, які мають право на отримання соціальної стипендії, не можуть бути застосовані до даного випадку, оскільки пізніше прийнятим Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», який має вищу юридичну силу відносно до даної постанови, гарантовано виплату за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму особам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи, не менш як 15 років.

Аналогічний правовий висновок міститься у ряді постанов Верховного Суду України, а саме у постановах від 01 червня 2016 року № 6-929цс16 та № 6-1044цс16, у постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2981цс15, які в силу ст. 360-7 ЦПК України є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно правовий акт, що містить відповідну норму права.

Таким чином, Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» має вищу юридичну силу ніж Постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2004 № 882 «Порядку призначення і виплати стипендії», а невнесення відповідних змін до Постанови КМУ після прийняття Закону України не є підставою для порушення прав позивача на отримання стипендії у розмірі, встановленому Законом.

До того ж, положеннями указаної норми Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» унормовано, що діти, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, гарантовано отримують стипендію у визначеному цією статтею розмірі, та будь яких обмежень щодо такої виплати вимоги цієї правової норми не містять.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи, а з огляду на те, що на день винесення рішення редакція ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не змінена та не виключена із Закону, то позивач має право на призначення йому стипендії у розмірі, визначеному Законом, тобто у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, то на підставіст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір 634,20 гривень..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 74, 76, 77, 79, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_2 про зобов'язання проведення перерахунку стипендії та її виплати задовольнити.

Стягнути з Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_2 (49010, м. Дніпро, пр. Гагаріна, 72) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої та проживаючої за адресою: 49000, м. Дніпро, вул. Казакова, 32, корпус 7 (гуртожиток)) невиплачену стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб за період з 01 лютого 2016 року по 01 вересня 2016 року в розмірі 8284 (вісім тисяч двісті вісімдесят чотири) гривень 00 копійок.

Зобов'язати Дніпропетровський національний університет імені ОСОБА_2 (49010, м. Дніпро, пр. Гагаріна, 72) виплачувати на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої та проживаючої за адресою: 49000, м. Дніпро, вул. Казакова, 32, корпус 7 (гуртожиток)) починаючи з 01 вересня 2016 року стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, до закінчення навчання за умови наявності визначених законодавством підстав для її нарахування.

Стягнути з Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_2 ОСОБА_2 (49010, м. Дніпро, пр. Гагаріна, 72) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої та проживаючої за адресою: 49000, м. Дніпро, вул. Казакова, 32, корпус 7 (гуртожиток) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 634,20 гривень (шістсот тридцять чотири гривні двадцять копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя М.П. Ходаківський