Справа № 433/2817/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2016 року, Троїцький районний суд Луганської області в складі:

головуючого-судді Крівоклякіної Н.В.,

за участю секретаря Рєзнікової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Троїцьке цивільну справу за заявою ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, заінтересована особа Троїцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із дійсною заявою, в якій просив встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у с.Антракоп Свердловського району Луганської області, а також просив встановити факт смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у м.Луганську, причина смерті - атеросклероз судин головного мозку.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що він є чоловіком ОСОБА_3 та рідним сином ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_4 у с.Антракоп Свердловського району Луганської області у віці 67 років померла його дружина ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_5 у м.Луганськ померла його мати ОСОБА_4 Ним були отримані документи на підтвердження фактів смерті зразка, не дійсного на території України, у зв'язку з чим здійснити державну реєстрацію фатів смерті та отримати свідоцтва про смерть є неможливим.

В судове засідання заявник та його представник не з'явились, у поданій заяві заявник просив суд розглядати справу за його відсутності. Причина неявки представника заявника суду невідома, про розгляд справи вона була повідомлена належним чином.

Від заінтересованої особи - Троїцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника.

Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, вважає що вимоги заяви підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як передбачено ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства.

Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є:

- лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть);

- фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть);

- лікарське свідоцтво про перинатальну смерть;

- рішення суду про оголошення особи померлою;

- рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;

- повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів;

- повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1847/5 від 05.11.2014 року «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області (Антрацитівського, Краснодонського, Лутугинського, Перевальського, Слов'яносербського, Свердловського, Станично-Луганського районів, міст Алчевськ, Антрацит, Брянка, Кіровськ, Красний Луч, Краснодон, Луганськ, Первомайськ, Ровеньки, Свердловськ, Стаханов). Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території.

Відповідно до п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24.12.1951 року, виданого Жовтневим районним відділом Реєстрації актів цивільного стану м.Ворошиловград, ОСОБА_4 є матір'ю заявника ОСОБА_1 (а.с.8).

На підтвердження факту смерті матері, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 заявником були надані наступні документи: копія лікарського свідоцтва про смерть №516 від ІНФОРМАЦІЯ_5, відповідно до якого ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_5 вдома, за адресою: АДРЕСА_1; копія довідки про причину смерті №516 від ІНФОРМАЦІЯ_5, згідно якої ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 99 років, причина смерті дисциркуляторна енцефалапотія, атеросклероз судин головного мозку; копія договору-замовлення на організацію та проведення похорон від 02.10.2016 року, згідно якого замовником похорон є заявник ОСОБА_1, померла - ОСОБА_4, дата похорон 02.10.2016 року (а.с.5-7).

При зверненні до Станично-Луганського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області представнику заявника було відмовлено у проведенні державної реєстрації факту смерті ОСОБА_4, оскільки на підтвердження даного факту ним були надані медичні документи, оформлені медичними закладами, які розташовані на території, непідконтрольній українській владі, що вказує на відсутність підпорядкування медичного закладу у відповідності до відомчої підпорядкованості, що ставить під сумнів легітимність оформленого медичного свідоцтва про смерть закладами охорони здоров'я, місцем розташування яких є населені пункти, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. (а.с.12)

За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявленої вимоги про встановлення факту смерті матері заявника ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5, оскільки факт того, що ОСОБА_4 померла саме ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Луганську підтверджено вищевказаними доказами.

Вирішуючи питання про встановлення факту смерті ОСОБА_3, яка згідно копії свідоцтва про одруження від 28.12.1968 року є дружиною заявника, суд дійшов наступного.

На підтвердження даного факту заявником була надана довідка для отримання допомоги на поховання від 04.05.2016 року №558, видана відділом запису актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції. Зазначений орган, який видав надану довідку, відповідно до Розпорядження КМУ від 7 листопада 2014 р. № 1085-р, знаходиться на тимчасово окупованій території України.

Встановлення судом факту смерті на тимчасово окупованій території, за відсутності належних документів щодо медичного факту смерті, виданих медичними установами України, має здійснюватися судом із особливою ретельністю та уважністю, тобто із дослідженням всіх доказів, які мають значення для встановлення істини у справі в їх сукупності та взаємозв'язку (письмові докази, показання свідків, тощо).

Статтею 57 ЦПК України закріплено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Згідно із статтею 62 ЦПК України сторони, треті особи та їхні представники за їх згодою можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до статті 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Суд зауважує, що під час розгляду справ окремого провадження, зокрема справ про встановлення фактів смерті, суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази (ч. 2 ст. 235 ЦПК України).

19.12.2016 року на адресу представника заявника був направлений лист, в якому суд пропонував заявнику та його представнику до початку судового засідання або в судове засідання надати докази на підтвердження факту смерті та поховання ОСОБА_3, а також докази неможливості державної реєстрації факту смерті органами державної реєстрації актів цивільного стану на підконтрольній українській владі території. Крім того заявнику було запропоновано забезпечити явку свідків, які можуть підтвердити факт смерті ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та/або поховання зазначених осіб.

В судове засідання заявником не було надано жодного доказу на підтвердження факту смерті ОСОБА_3, також не було забезпечено явку свідків, які можуть підтвердити факт смерті та поховання дружини заявника і не були надані контакті дані свідків з метою виклику їх до суду.

Статтею 212 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Суд зазначає, що ненадання заявником доказів на підтвердження факту смерті ОСОБА_3, а також незабезпечення явки свідків або неповідомлення контактних даних свідків, унеможливлює встановлення факту смерті останньої.

За відсутності документів, що можуть підтвердити смерть та/або поховання особи, а також за відсутності показань свідків, суд позбавлений можливості перевірити відповідність дійсним обставинам справи тих відомостей, які відображені у копії довідки для отримання допомоги на поховання, та достовірно встановити факт смерті особи на тимчасово окупованій території, усунувши всі сумніви та припущення щодо такого факту.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що заявником не надано достовірних та переконливих доказів факту смерті особи, а вжиті судом вичерпні заходи з метою встановлення всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, виявилися безрезультатними, у звязку із чим у задоволенні заявленої вимоги про встановлення факту смерті ОСОБА_3 необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст. 3 , 57, 60, 62, 64, 209, 212-215, 234, 235, 256, 257-1, 259, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, заінтересована особа Троїцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту смерті, - задовольнити частково.

Встановити, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка села Гольне Балтського району Одеської області, померла в певний час ІНФОРМАЦІЯ_5 на території держави Україна, у Луганській області, місто Луганськ. Причина смерті - дисциркуляторна енцефалопотія, атеросклероз судин головного мозку.

В решті заявлених вимог відмовити..

Копію даного рішення направити у Троїцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області для державної реєстрації факту смерті.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Луганської області через Троїцький районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.В. Крівоклякіна

27.12.16