Провадження №2-з/521/414/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2016 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Леонова О.С.,

при секретарі: Малиш О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грані» про визнання майнових прав на обєкт інвестування, -

ВСТАНОВИВ:

21.10.2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Грані» про визнання майнових прав на обєкт інвестування.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23.10.2015 року було відкрито провадження по справі (с. Буран О.М.)

Згідно з вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, що затверджується Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України визначення судді щодо розгляду цієї справи було здійснено 26.04.2016 року відповідно до автоматизованої системи документообігу суду та по справі було визначено головуючого суддю Леонова О.С.

Через канцелярію суду 21.12.2016 року представник позивача ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на нежитлове приміщення № 101 за адресою м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, буд. 16-Б, нежитлове приміщення № 102 за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, буд. 16-Б.

Вивчивши подану заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту, суд дійшов висновку, що у задоволенні поданої заяви слід відмовити, приймаючи до уваги наступне.

Частинами 1, 2, 3 ст. 151 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише в разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Однак, заява про забезпечення позову не містить обґрунтування необхідності вжиття судом забезпечення позову, також в ній не зазначено, чому невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення суду і може порушити права позивача.

Крім того, із заяви про забезпечення позову вбачається, що позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на зазначені нежитлові приміщення в заяві, може привести до відчуження їх на користь третіх осіб, що призведе до неможливості позивача поновити його порушені права.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 4 зазначеної постанови розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У порушення вимог ст. 151 ЦПК України у заяві не обґрунтовано необхідність застосування забезпечення позову у вигляді накладення арешту, позивачем не наведено жодних даних про те, що відповідачем вживаються дії, спрямовані на відчуження спірну частину квартири, не зазначено, яким чином невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити або утруднити визнання недійсними зазначеного в позові правочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна № 101 за адресою м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, буд. 16-Б, нежитлове приміщення № 102 за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, буд. 16-Б не належить відповідачу по справі ТОВ «Грані».

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи викладене, та керуючись, ст.ст. 151-153, 209, 210, 293 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грані» про визнання майнових прав на обєкт інвестування відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси.

Суддя О.С. Леонов