У Х В А Л А

Справа № 183/6038/16

№ 2-з/183/124/16

31 жовтня 2016 року м.Новомосковськ

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Парфьонов Д.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

в провадження судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КомЕнерго-Новомосковськ» про визнання права користування житловим приміщенням.

Разом з поданим позовом, позивачем подано заяву про забезпечення позову у справі, відповідно до якої останній просить вжити заходи забезпечення позову шляхом покладення заборони здійснювати дії, пов`язані з приватизатизацією квартири АДРЕСА_1 (Радянській) міста Новомосковська Дніпропетровської області.

Справу та заяву передано головуючому судді 31 жовтня 2016 року.

Заява обґрунтована тим, що головний наймач квартири ОСОБА_4 чоловік позивача помер 12 вересня 2016 року та між ним та відповідачами на протязі багатьох років склалися неприязні взаємовідносини, що спонукало того, що померлий вимушений був свої права захищати в суді. Це не виключає той факт, що відповідачі до винесення рішення судом за позовом позивача можуть скористатися своїм правом на приватизацію спірної квартири.

Дослідивши матеріали цивільного позову, заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно зі ст.ст. 151, 152 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Розглядаючи заяву суд пересвідчився, що між сторонами дійсно виник спір з приводу права користування нерухомим майном. Водночас, з матеріалів справи та поданої позивачем заяви не вбачається підстав для висновку, що станом на момент звернення з клопотанням або в подальшому існує чи виникне реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Доказів на підтвердження цієї обставини позивачем до заяви також не долучено. При цьому, захід забезпечення позову, обраний позивачем, з урахуванням поданих суду доказів не відповідає суті позовних вимог.

Внаслідок викладеного в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 152, 210 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міжрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.О. Парфьонов