АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/1861/16-ц 22-ц/774/1316/К/16
Справа № 212/1861/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1316/К/16 суддя Зімін М.В.
Категорія - 50 (ІІІ) Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

Іменем України

06 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів Ляховської І.Є., Михайлів Л.В.,

секретар - Маслова К.В.,

за участю: позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 25 липня 2009 року вони з відповідачем уклали шлюб, від якого мають спільну дитину сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Син проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач систематичної допомоги у належному розмірі на утримання дитини не надає.

За таких обставин ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову, і до досягнення дитиною повноліття, а в разі продовження ним навчання до досягнення 23 років.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28 квітня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Рішення у частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду в частині розміру стягнутих з нього аліментів та ухвалення нового рішення, яким стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу).

Зокрема, апелянт посилається на те, що судом не враховано, що у відповідача є син від першого шлюбу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання якого з відповідача стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку.

Також відповідач вказує, що на його утриманні також знаходяться непрацездатні батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які отримують мінімальну пенсію та за станом здоровя потребують постійного лікування.

Апелянт зазначає, що судом не враховано положення ст. 182 СК України та необґрунтовано стягнуто з нього аліменти на утримання сина ОСОБА_8 у розмірі 1/4 частини заробітку замість 1/6 частини.

Крім того, ухвалюючи рішення, суд проявив однобокість в оцінці доказів, надавши перевагу доказам та доводам, які були надані позивачем ОСОБА_2

Згідно з вимогами частини 1 статті 303 ЦПК України і зважаючи на роз'яснення, викладені в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року, - під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, а тому колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду та законність рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів до досягнення дитиною 23 років, у разі продовження навчання, оскільки дані висновки суду не були оскаржені.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 з 25 липня 2009 року перебувають зареєстрованому шлюбі. (а.с.4-5)

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.3)

Сторонами не оспорюється та в силу ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню той факт, що спільна дитина сторін проживає разом з позивачем ОСОБА_2 та знаходиться на її утриманні.

Згідно довідки ПАТ «ОСОБА_9 Кривий Ріг» відповідач ОСОБА_3 працює на зазначеному підприємстві та з його заробітної плати стягуються аліменти у розмірі 25% на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно виконавчого листа №2-994 від 27.01.2006 року. (а.с.12,13).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 посилалась на те, що з нею проживає та знаходиться на її утриманні спільна неповнолітня дитина сторін ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, тому відповідач має надавати їй матеріальну допомогу на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх усіх видів заробітку (доходу) до досягнення сином повноліття.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції керувався вимогами ст.ст. 180-183 СК України і виходив з того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їх спільного сина, однак не може погодитись з визначеним судом розміром аліментів, стягнутих з відповідача, з огляду на наступне.

Так, ст. 180 СК України покладає обовязок на батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, щодо обовязку відповідача утримувати свою сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним повноліття.

Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання сина, суд першої інстанції не врахував, що положеннями ч.1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналогічне розяснення щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів надане Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року.

Як вбачається з матеріалів справи, на утриманні відповідача ОСОБА_3 знаходиться інша неповнолітня дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки ПАТ «ОСОБА_9 Кривий Ріг» з відповідача ОСОБА_3 стягуються аліменти у розмірі 25% на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно виконавчого листа №2-994 від 27.01.2006 року. (а.с.12,13).

Однак, на факт наявності у відповідача іншої дитини, на утримання якої з нього стягуються аліменти, суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку щодо стягнення з відповідача ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сини саме у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), у звязку з чим знаходять своє підтвердження та заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги відповідача в цій частині.

Водночас, посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що на його утриманні також знаходяться непрацездатні батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які отримують мінімальну пенсію та за станом здоровя потребують постійного лікування, не можуть бути взяті колегією суддів до уваги, оскільки на підтвердження даних обставини ОСОБА_3 не було надано належних та допустимих доказів.

Враховуючи матеріальне становище відповідача, перебування на його утриманні іншої неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, колегія суддів, погоджуючись з відповідними доводами відповідача, викладеними в апеляційній скарзі, приходить до висновку про можливість змінити розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду має бути змінено, на підставі п.1,3 ч.1 ст. 309 ЦПК України, в частині розміру стягнутих з відповідача аліментів. В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1,3 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28 квітня 2016 року змінити в частині розміру аліментів, стягнутих з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зменшивши цей розмір з 1/4 до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу).

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: І.Є.Ляховська

ОСОБА_10