Провадження №2з/200/85/16
У Х В А Л А

про забезпечення позову

«01» липня 2016 року м. Дніпропетровськ

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

20 липня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до Комунального підприємства Дніпропетровської міської ради «Дніпроводоканал», третя особа ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними, порушення прав споживача та зобовязання вчинити дії.

31 липня 2015 року ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження по справі та призначено до розгляду на 09 жовтня 2015 року на 10:00 год.

Згідно автоматичному розподілу справ між суддями зазначену цивільну справу передано до розгляду судді Женеску Е.В.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2016 р. справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду на 30 березня 2016 р. на 16-45 год.

23 червня 2016 року позивачка надала суду клопотання про забезпечення позову, у якій просила забезпечити позов шляхом заборони Комунальному підприємству «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради вчиняти певні дії - відключати квартиру №31 багатоквартирного житлового будинку №2 корп. 1 на ж/м Тополя -2 від водопостачання і каналізації повністю або частково.

В обґрунтування заяви зазначає, що відключення квартири позивача від водопостачання і каналізації не лише порушить його права як споживача послуг, а й завдасть шкоди мережі водопостачання і каналізації, що становитиме загрозу здоровя та майну позивача.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Пленумом Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4, зазначено що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, повязаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально - правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження та реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору.

Суд оглянувши матеріали позовної заяви та заяви про забезпечення позову, враховуючи вищевикладене, дійшов висновку, що в заяві про забезпечення позову позивач просить заборонити вчиняти певні дії, але обраний вид забезпечення позову не являється співмірним з позовними вимогами про визнання неправомірними такими, що порушують права споживача, здійснення перевірки засобу обліку, зобовязання підготувати і укладання із позивачем письмового договору про надання послуг з водопостачання і водовідведення, заборони здійснювати нарахування оплати за спожиті послуги без урахування показників засобів обліку, скасування боргу за спожиті послуги. До того ж вбачається, що відключення від водопостачання і каналізації не являється предметом спору по даній справі. Оскільки позивачем не доведено необхідності такої міри забезпечення позову, не надано доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по справі, тому суд, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя Е.В. Женеску