Справа № 161/8451/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Івасюта Л.В.
Провадження № 22-ц/773/1823/16 Категорія: 57 Доповідач: Бовчалюк З. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Бовчалюк З.А. ,

суддів - Карпук А.К., Стрільчук В.А.

секретар судового засідання Кирилюк О.О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представник відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом з ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 про захист прав споживача та стягнення коштів за апеляційною скаргою представника відповідача фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 - ОСОБА_3 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 листопада 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 листопада 2016 року позов в даній справі задоволено.

Ухвалено стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 ( ПІН НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1 12999 гривень матеріальної шкоди.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник відповідача подав апеляційну скаргу в якій, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити.

Заслухавши сторін, які беруть участь в справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що надаючи позивачу послуги з відкриття Мексиканської візи, Шенгенської візи та пропонуючи позивачу квиток для перельоту за маршрутом Варшава - ОСОБА_5 Кабо Торонто - Варшава відповідач належним чином не зясувала необхідність придбання транзитної візи, та не надала позивачу достовірні відомості про основні вимоги до оформлення вїзних / виїзних документів, чим спричинила позивачу матеріальну шкоду, в розмірі 12999 гривень.

Такі висновку суду відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального права, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач здійснює підприємницьку діяльність в місті Луцьку під маркою послуг «Мережа туристичних агенцій «Трайдент хіт», а також здійснює діяльність з надання послуг туристичних агентств та з діяльності туристичних операторів ( а.с.46-49).

Позивач звернулась до туристичного агентства «Трайдент хіт», яке здійснює підприємницьку діяльність в особі фізичної - особи підприємця ОСОБА_4

Відповідач, в особі працівників, надали їй послуги, в тому числі з придбання квитків для перельоту до Мексики і у зворотному напрямку за напрямком ОСОБА_6 Кабо-Торонто-Варшава, за що позивачем було сплачено 26340, 00 грн. ( а.с.4-5)

Крім того, позивачу надавались послуги по відкриттю електронної візи для вїзду до Мексики та візи для країн Шенгенської зони. Також працівниками туристичної агенції зясовувались питання необхідності транзитної візи для перельоту через Канаду. Так працівник туристичного агенства Ющук телефонувала до Консульства Канади у Львові, де останній була надана відповідь, що такої візи не потрібно, дана обставина стверджуються також листом від 21 квітня 2016 року ( ас.6). Послуги по відкриттю віз, що надавались відповідачем позивачу, полягали у зібранні пакету необхідних документів та направлення таких до візового центру, консультації, щодо необхідності здійснення відповідних проплат за відкриття віз.

Судом встановлено, що в аеропорту Варшави позивачу було відмовлено у реєстрації на рейс до Торонто, оскільки в останньої не було канадської візи. В силу тих обставин, що склались ОСОБА_1 вимушена була придбати інший квиток та понести додаткові витрати для продовження запланованого перельоту. Саме відсутність канадської візи стала перешкодою для польоту до Мексики через Торонто ( Канада), дана обставина стверджується, як листом ФОП ОСОБА_4 від 21 квітня 2016 року так і листом ООО «Інтерлайн Аеро» ( а.6-7).

Доводи відповідача та її представника про те, що лист від 21.04.2016 року , у якому зазначені причини за яких ОСОБА_1 було відмовлено в аеропорту Варшави на посадку на літак у зв»язку з відсутністю транзитної візи Канади, було написано на прохання позивача є безпідставними та необґрунтованими. Даний лист підписаний ОСОБА_4 особисто та скріплений круглою печаткою підприємця, що свідчить про підтвердження викладеної у листі інформації.

Відповідно до листа «Інтерлайн Аеро» останніми було частково відшкодовано суму за квиток в розмірі 13341 гривень ( а.с.7,24).

Як встановлено в судовому засіданні оплату квитків здійснювала безпосередньо туристична агенція керівником якої є відповідач за рахунок та на замовлення ОСОБА_1

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов'язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про туризм» порушеннями законодавства в галузі туризму є порушення умов договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг.

Частиною 1 статті 33 Закону України «Про туризм» встановлено, що суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов'язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно із частинами першою та другою статті 32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов'язань туроператор, турагент, інші суб'єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб'єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини.

Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.( ст. 902 ЦК України).

Статтею 19-1 ЗУ «Про туризм», що будь яка інформація, надана тур оператором ( тургагентом) повинна містити достовірну інформацію про умови договору на туристичне обслуговування. До укладення договору на туристичне обслуговування споживачеві туристичного продукту надається інформація зокрема, про основні вимоги до оформлення вїзних/виїзних документів ( паспорт, дозвіл ( віза) на вїзд/виїзд до країни тимчасового перебування) у тому числі, строк їх оформлення.

Туристське підприємство зобов'язано інформувати учасників подорожей і потенційних покупців про формальності, пов'язані з в'їздом, виїздом і перебуванням у країні призначення. Турист, який відправляється в країну повинен знати наступне: які речі і в якій кількості підлягають без митному переміщенню через кордон; що заборонено до вивозу в країні,куди він їде; що підлягає обкладенню митними зборами; який порядок обміну валюти; чи існують обмеження на її обмін; чи має місце обов'язковий мінімум валютних коштів з розрахунку на день мешкання під час подорожі. Окрім цього, туристська компанія повинна вжити всіх заходів до того, щоб забезпечити клієнтів належним чином оформленою документацією (туристським ваучером, путівкою, медичною страховкою, проїзними документами).

Туристські формальності обов'язкові з погляду законності й встановленого порядку дії з оформлення і здійснення туристської подорожі, а також процедури, пов'язані з перетином кордонів. Формальності у сфері туризму підрозділяються на паспортно-візові, митні, санітарно-епідеміологічні правила, валютний контроль і порядок обміну валюти, правила перебування і пересування в країні, імміграційні правила та інші процедури.

Міжнародна співпраця і діяльність різних міжнародних організацій у сфері туризму спрямована на спрощення подібних формальностей, на ліквідацію перешкод для розвитку подорожей і міжнародного туризму.

Паспортно-візові формальності процедури, пов'язані з необхідністю отримання особами, які перетинають державний кордон, встановленого паспортно-візового режиму. Паспортно-візові формальності є одними з найважливіших, що стосуються кожного туриста. Встановлення паспортного або візового режиму для іноземних громадян і туристів це прерогатива національного законодавства країни перебування. Як правило, в'їзд у країну перебування вимагає отримання візи.

Віза це спеціальний дозвіл іноземного уряду на в'їзд-виїзд, мешкання або транзитний проїзд громадянина іншої країни через територію,яка підпорядкована даному уряду.

Транзитна віза надає (візоодержувачу) право проїзду через третю країну в країну основного перебування. Вона видається посольством третьої країни на певну кількість днів після отримання основної візи.

Права й обов'язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором між ними, а також цим Законом.( ч. 13 ст. 20 Закону України «Про туризм»).

Агентські відносини регулюються главою 31 Господарського кодексу України, відповідно до частин першої, другої статті 297 якого за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов'язується надати послуги другій стороні (суб'єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб'єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов'язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 03 липня 2013 року (справа № 6-42цс13), майнову відповідальність несе суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків.

Збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. ( ч. 1 ст. 906 УК Країни).

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дослідивши докази у справі й давши їм належну правову оцінку в силу вимог ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, констатувавши , що позивач не отримала від «Трайдент Хіт» в особі ФОП ОСОБА_4, яка є субєктом туристичної діяльності, послуги, зокрема ненадання належної інформації та не виготовлення транзитної візи Канади, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ФОП ОСОБА_4 завданих збитків на користь позивача в розмірі 12999 грн.

Посилання відповідача в своїй апеляційній скарзі на те, що анулювання квитка відбулось не по причині відсутності транзитної візи, а з інших не відомих причин не заслуговує на увагу, оскільки спростовується відповідним листом ООО «Інтерлайн Аеро», за змістом якого саме відсутність транзитної візи Канади стала причиною анулювання квитка ОСОБА_1 ( а.с.7).

Відповідач стверджує, що вона надавала позивачу послуги лише на придбання квитка, а тому послуга по виготовленню відповідних віз не входило в послуги останньої.

Такі твердження відповідача спростовуються змістом Агентського Договору на реалізацію туристичних продуктів та окремих послуг № АД 1/1 від 01.04.20154 року, укладеного між ТзОВ « Інтерлайн Аеро» та ФОП « ОСОБА_4, а саме п.п. 3.3.1.1 3.3.1.6.6 відповідно до яких у разі бронювання онлайн туристичного продукту та при укладанні договору на туристичне обслуговування Сторона 2 ( в даному випадку відповідач) зобовязана надати туристам повну і достовірну інформацію визначену ст. 20 ЗУ «Про туризм» про правила вїзду до країни тимчасового перебування та перебування там; основні вимоги пропонованих до оформлення вїзних /виїзних документів ( паспорт, дозвіл ( віза) на вїзд виїзд з країни тимчасового перебування в тому числі для строків та термінів їх оформлення;

Пунктом 3.3.2 Договору передбачено, що у разі бронювання Онлайн Туристичного продукту інформувати Туристів про необхідність наявності всіх необхідних для даної подорожі документів, дотримуватись візових та імміграційних правил і вимог країни, куди чи через яку здійснюється туристична подорож.

Отже відповідно до норм матеріального права, які регулюють даний вид діяльності, а також враховуючи Договір, відповідач зобовязана була здійснити всі послуги, щодо виготовлення відповідних віз та надання належної та достовірної інформації туристу.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права (п. 2 Постанов, Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009, № 14 "Про судове рішення у цивільній справі")

З врахуванням викладеного, суд першої інстанції у повній мірі забезпечив права ОСОБА_1 гарантовані їй Конституцією України, з врахуванням норм права, які регулюють дані правовідносини.

Висновки суду ґрунтуються на повно і всебічно зясованих обставинах справи, перевірених належними доказами, на які є покликання в рішенні суду і яким суд дав правильну юридичну оцінку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на законність ухваленого ним рішення, яке постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника відповідача фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 - ОСОБА_3 відхилити, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 листопада 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: