Провадження № 2-з/638/283/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі: головуючого Судді Штих Т.В.,

секретаря Чаленко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати недійсним договір № 1027 фінансового лізингу від 30.09.2016, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ», стягнути з останнього 24000,00 гривень, сплачених нею по оскаржуваному договору, а також стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1102,40 гривень.

Через канцелярію суду надійшла заява представника позивача адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову, в якій останній просить суд вжити заходи забезпечення позову до закінчення розгляду справи накласти арешт на кошти, що належить ТОВ «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ», які знаходиться на поточному рахунку № 9 в АТ «ОСОБА_3 Аваль», МФО 380805, на загальну суму 25378,00 гривень.

Свою заяву обґрунтовує тим, що відповідач вже протягом тривалого часу незаконно, на його думку, ухиляється від повернення коштів, одержаних по оскаржуваному договору лізингу, а самі дії відповідача при оформленні спірного договору, тривалого ненадання автомобіля, пропозиції розірвати договір з гарантованим поверненням коштів та, як підсумок, відмови у поверненні даних коштів, на його думку, мають усі ознаки шахрайських. Представник позивача вважає, що оскільки з метою уникнення виконання своїх зобовязань з повернення коштів ТОВ «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ» може вільно продати належне йому майно або розпорядитися коштами на рахунках, з метою забезпечення виконання можливого рішення по справі суд має вжити заходів для забезпечення позову - накласти арешт в межах суми стягнення на майно, що належить відповідачу, зокрема, на кошти, що знаходяться на рахунках в установах банку на загальну суму 25378,00 гривен, яка складається з 24000,00 гривень - кошти, сплачені ОСОБА_1 по договору лізингу, та 1378,00 гривень - судові витрати по сплаті судового збору.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви у звязку із наступним.

Представником позивача у встановленому законом порядку подано заяву, яка відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З огляду на те, що предметом спору у даній справі є вимоги про визнання недійсним договору лізингу та стягнення з відповідача коштів, сплачених позивачем по даному договору, суд погоджується із доводами представника позивача про необхіднійсть вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти, які знаходяться на рахунках відповідача, оскільки останній, маючи можливість вільно розпоряджатися належними йому коштами, на які може бути звернено стягнення, може вчинити дії спрямовані на утруднення виконання можливого рішення по справі.

Суд вважає, що такий спосіб забезпечення позову співвідноситься з предметом позову, а отже існує конкретний зв'язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, а тому даний спосіб забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення, у разі задоволення позову.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає за необхідне задовольнити заяву представника позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

До закінчення розгляду справи накласти арешт на кошти, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ» (ідентифікаційний код юридичної особи 40352937, юридична адреса: 03038, м. Київ, вул. Лінійна,17, оф. 107), які знаходиться на поточному рахунку № 9 в АТ «ОСОБА_3 Аваль», МФО 380805, на загальну суму 25378,00 гривень.

Допустити негайне виконання ухвали суду.

Копію ухвали для виконання направити на адресу АТ «ОСОБА_3 Аваль» (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9). Після отримання відомостей про виконання ухвали, направити її копію на адресу відповідачів.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.В. Штих