Справа №265/4620/16-ц
Провадження №2/265/1849/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І. Г.,

за участю секретаря Марченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 із позовом про про визнання права власності на спадкове майно, а саме на 2/3 частки двокімнатної квартири АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_4, померлого 13.06.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог посилилася на те, що 13.06.2014 року помер її син ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 2/3 частки квартири АДРЕСА_2 та грошових вкладів у банках. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 є вона, дружина померлого ОСОБА_2 та син померлого ОСОБА_3, відповідачі по справі. В частині грошових вкладів 26.03.2015 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частину грошових вкладів.

Право власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_3 у розмірі 1/3 частки належить на підставі свідоцтва про право власності на житло № 3597 від 21.11.1997 року (зареєстровано в БТІ 21.09.2005 році № р-12135884) та у розмірі 1/3 частки належить на підставі свідоцтва про право на спадщину № 3-1602 від 08.10.2005 року , зареєстровано в БТІ 20.02.2007 року № р-12135884.

Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нотаріусу не було надано правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. На даний час відповідачі своє бажання отримати свідоцтво про право на спадщину на частину вищевказаної квартири не виявили, правовстановлюючих документів на квартиру не надали, отже вони не бажають бути спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 Просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 13.06.2014 року, на 2/3 частки квартири АДРЕСА_2.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просив позовні вимоги ОСОБА_1Є задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6, яка діє на підставі договору про надання юридичних послуг, позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали, у судовому засіданні пояснювали, що з боку позивача невірно розраховані частки у спадщині, так як позивач при визначенні частки не враховує її частку та частку її неповнолітнього сина, кожен з них у тому числі і позивач мають право на 2/9 частки спадкового майна, тобто в квартирі АДРЕСА_4. Відповідач пояснювала, що своєчасно звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, заяв про відмову вона не писала, відповідно у такій редакції позовні вимоги ОСОБА_1 вона не визнає.

Суд, допитавши відповідача та представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 червня 2014 року помер ОСОБА_4, про що 24 червня 2014 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області зроблений актовий запис № 849 та видане свідоцтво про смерть серії І-НО № 799885.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є матірю померлого ОСОБА_4, ОСОБА_2 дружиною померлого, малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 сином померлого.

Квартира АДРЕСА_5 належить в 1/3 частки ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло № 3597 від 21.11.1997 року та зареєстровано в БТІ 21.09.2005 році № р-12135884 та ОСОБА_4 в 1/3 частки на підставі свідоцтва про право власності на житло № 3597 від 21.11.1997 року та зареєстровано в БТІ 21.09.2005 році № р-12135884 та в 1/3 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.10.2005 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за № 3-1602, зареєстровано в БТІ 20.02.2007 року реєстраційний номер 12135884.

Відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_6, остання має загальну площу 44,3 кв.м., житлову площу 27,4 кв.м. та складається з двох кімнат (а.с.11-12).

Як вбачається з наданих приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_8 відомостей після смерті ОСОБА_4 відкрито спадкову справу № 46/2014 на підставі поданих спадкоємцями ОСОБА_2 (12.08.2014 році) та ОСОБА_1 (10.10.2014 році) заяв про прийняття спадщини.

ОСОБА_1 26.03.2015 року було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частину грошових вкладів. Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя на ? частину грошових вкладів ще не видано. Свідоцтво про право на спадщину на 2/6 частин грошових вкладів ще не видано (а.с.7).

Постановою приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 30.06.2016 року ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири 32, розташовану у місті Маріуполі по вулиці Азовстальській у будинку 34, після померлого 13.06.2014 року ОСОБА_4, було відмовлено, оскільки нотаріусу не були надані правовстановлюючі документи щодо належності цього майна спадкодавцеві (п.4.2, 4.12, 4.15, 4.18 глави 10 розділу 11 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5).

Відповідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.ст.321, 328 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Статтею 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного зі спадкоємців за законом є рівними.

Статтями 1268, 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Осіб, які б мали право на обов'язкову долю у спадщині, відповідно до ст.1241 ЦК Україні, судом не встановлено.

Відповідно до п.3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05. 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

З урахуванням керівних роз'яснень Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, вищевикладеного, та з урахуванням того, що позивач звернулася в установленому порядку до нотаріальної контори для прийняття спадщини, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, в матеріалах справи маються усі правовстановлюючі документи, які свідчать про право власності померлого на спадкове майно у вигляді 2/3 частини квартири, яка повинна бути в рівних частках розподілена між трьома спадкоємцями, а саме позивачем та відповідачами ОСОБА_2 і малолітнім ОСОБА_3 по 2/9 частки кожному, суд приходить до висновку, що за позивачем може бути визнано право власності на 2/9 (2/3:3) частини квартири АДРЕСА_7 в порядку спадкування за законом, внаслідок чого задовольняє позовні вимоги позивача частково.

Відповідно до ст..88 ЦПК України, суд стягує з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 понесені нею при зверненні до суду судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 183, 74 грн.

Керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 13.06.2014 року, на 2/9 частин двокімнатної квартири № 32, загальною площею 44,3 кв.м., жилою площею 27,4 кв.м., в будинку № 34 по вулиці Азовстальській в місті Маріуполі Донецької області.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНД НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНД НОМЕР_2) судовий збір в сумі 183 (сто вісімдесят три) гривні 74 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Г.Мельник