Справа № 465/4679/16-ц
У х в а л а

судового засідання

"12" жовтня 2016 р. Франківський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді Гулієвої М.І.

при секретарі Жовнір Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ»Укртрансгаз» в особі філії Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз», 3 особи директора філії Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» ОСОБА_2 про визнання незаконним наказу,поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ,-

в с т а н о в и в :

у провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ»Укртрансгаз» в особі філії Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз», 3 особи директора філії Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» ОСОБА_2 про визнання незаконним наказу,поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про залишення позову без руху до сплати позивачем судового збору,оскільки, позовна вимога про визнання наказу незаконним підлягає оплаті згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору».

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку позивача та його представника,які заперечили проти заявленого клопотання, суд вважає, що позовну заяву слід залишити без руху,виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України,до позовної заяви додається документ,що підтверджує сплату судового збору.

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору»,за подання позовної заяви майнового характеру,яка подана фізичною особою сплачується 1%ціни позову,але не менше 0,4 розміру мінімальної зарплати, за подання позовної заяви немайнового характеру,яка подана фізичною особою сплачується 0,4 розміру мінімальної зарплати.У відповідності до ст.6 Закону України»Про судовий збір» за подання позовної заяви,що має одночасно майновий і немайновий харакер,судовий збір сплачується за ставками,встановленими для позовних заяв майнового і немайнового характеру.

Разом з тим,у відповідності до ст.5 Закону України»Про судовий збір»від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Позивачем заявлено вимоги про визнання незаконним наказу,поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, зокрема, відсутні докази оплати судового збору .Підстави для звільнення позивача від сплати судового збору,передбачені ст.5 Закону України»Про судовий збір»,в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму ВСУ №2 від 12.06.2009р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» , якщо порушення правил ст..119 ЦПК України виявлено при розгляді справи, вони усуваються в ході судового розгляду, або настають наслідки, передбачені п.8 ч.1 ст.207 ЦПК України.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо провадження відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у ст..119,120 ЦПК України, не сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

За наведених обставин, суд вважає, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу термін для усунення вищезазначених недоліків.

Керуючись ст.121,168 ЦПК України, суд,-

У х в а л и в

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ»Укртрансгаз» в особі філії Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз», 3 особи директора філії Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» ОСОБА_2 про визнання незаконним наказу,поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без руху, надавши термін протягом 5днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

У випадку невиконання вимог суду у зазначений термін настають наслідки, передбачені п.8 ч.1 ст.207 ЦПК України.

Суддя М.І.Гулієва