РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2016 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого-судді Нємиш Н.В.,

за участю секретаря Андрієвої Т.О.,

представника позивача Асадчего М.В.,

представника третьої особи Сигалової Н.Ю.,

свідка ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Торецьккомсервіс» Торецької міської ради до ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - Служба у справах дітей Торецької міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 є територіальна громада міста Торецька, житло перебуває на балансі позивача. Вказана квартира була надана для фактичного проживання ОСОБА_4, крім неї за зазначеною адресою також зареєстровані її дочка ОСОБА_5 та її неповнолітні онуки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Відповідачі у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 не мешкають з 2004 року, комунальні послуги не сплачують, до квартири тривалий час не навідуються. Квартира знаходиться в незадовільному стані, санітарно-технічні прилади водопостачання, водовідведення та опалення відсутні, вікна в незадовільному стані. У зв'язку з тим, що відповідачі без поважних причин не проживають у наданому державному житлі більше десяти років, не використовують його за належністю, позивач просить про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Відповідачі до судового засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.

Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог в частині визнання неповнолітніх осіб ОСОБА_6, ОСОБА_7 такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що вона працює майстром у Комунальному підприємстві «Торецьккомсервіс» та підтвердила факт того, що відповідачі за місцем реєстрації тривалий час не проживають, квартира знаходиться у незадовільному стані, комунальні послуги не оплачуються.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідка, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить територіальній громаді в особі Торецької міської ради і знаходиться на балансі Комунального підприємства «Торецьккомсервіс».

Відповідно до довідки від 12.01.2016 року, виданої Комунальним підприємством «Торецьккомсервіс» в даній квартирі зареєстровані ОСОБА_4, її дочка ОСОБА_5 та її неповнолітні онуки ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Згідно з Актами від 21.07.2015 року, 12.10.2015 року, 25.11.2015 року, обстеження квартири АДРЕСА_1 представниками КП «Торецьккомсервіс» у присутності голови вуличного комітету та сусідів встановлено, що відповідачі у квартирі не проживають з 2004 року по теперішній час, виїхали на проживання до Російської Федерації, їх місто проживання не відомо, комунальні послуги не сплачуються, квартира знаходиться у незадовільному стані.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 01.12.2015 року заборгованість за комунальні послуги складає 3595,86 грн.

Відповідно до довідки КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги», діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на обліку в лікарні не перебувають.

З наданих представником позивача фотографій вбачається, що в квартира АДРЕСА_1 дійсно знаходиться в незадовільному стані, санітарно-технічні прилади водопостачання, водовідведення та опалення відсутні, вікна в незадовільному стані та в ній ніхто не мешкає.

За таких обставин, наведені докази у справі вказують про не проживання відповідачів у вказаній квартирі позивача.

Як передбачено ст. 64 Житлового кодексу Української РСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Як роз'яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року за № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк.

Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.

Згідно ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4, ОСОБА_5 та її неповнолітні діти ОСОБА_6, ОСОБА_7 втратили право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживаючи більше шести місяців, що відповідно до вимог ст. 71 ЖК України дає суду підстави визнати їх таким, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 60, 212 ЦПК України, ст. 71, 72 ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Торецьккомсервіс» Торецької міської ради до ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - Служба у справах дітей Торецької міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто Дзержинським міським судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: