У х в а л а

16 грудня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Хопта С.Ф., розглянувши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 листопада 2013 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 24 квітня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, які діють у своїх інтересах та інтересах малолітнього сина - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування служби у справах дітей Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області, про визнання осіб такими, що втратили право на проживання, виселення з житлового будинку та зняття з реєстраційного обліку,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 серпня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилено. Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області

від 29 листопада 2013 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області

від 24 квітня 2014 року залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 листопада 2013 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 24 квітня 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 червня 2016 року визнано причини пропуску строку на касаційне оскарження, наведені у клопотанні ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження, неповажними та касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 листопада 2013 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 24 квітня 2014 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зокрема, заявнику запропоновано навести інші поважні причини для поновлення строку, подавши відповідні докази, як того вимагає ч. 3 ст. 328 ЦПК України, та уточнити прохальну частину.

На виконання вимог вищевказаної ухвали до суду надійшли матеріали на усунення недоліків, а саме - ОСОБА_2 усунуто розбіжності в зазначенні дати ухвалення рішення суду першої інстанції та надано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк на касаційне оскарження судового рішення був пропущений у зв'язку із тим, що при розгляді справи в суді апеляційної інстанції вона взагалі не була залучена до участі у справі, на її ім'я не надходило жодної повістки, як і не надходило ухвали апеляційного суду Львівської області від 24 квітня 2014 року, вказувала на те, що про існування оскаржуваного судового рішення вона дізналася лише 2 червня 2016 року під час виконання державним виконавцем судового рішення в частині виселення.

Проте вказані обставини вже були наведені ОСОБА_2 у попередньому клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 15 червня 2016 року їх було визнано неповажними з наведенням обґрунтованих причин такого рішення, інших підстав значного пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення вона не навела.

Отже, вимоги суду, викладені у вищевказаній ухвалі, заявником не виконані, а саме наведені заявником підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення не можуть бути визнані поважними.

При цьому безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, пропущеного на значний термін, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Учасник процесу зобов'язаний добросовісно користуватись своїми процесуальними правами (ч. 3 ст. 27 ЦПК України).

При цьому ОСОБА_2 безпідставно пропущено строк на касаційне оскарження на два роки, що є значним проміжком часу.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 328 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 листопада 2013 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 24 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, які діють у своїх інтересах та інтересах малолітнього сина - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування служби у справах дітей Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області, про визнання осіб такими, що втратили право на проживання, виселення з житлового будинку та зняття з реєстраційного обліку.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ С.Ф.Хопта