АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 752/8769/14 Головуючий у 1 - й інстанції: Колдіна О.О.
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2016 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Усика Г.І.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 травня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21 травня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 38 300,00 грн., витрати на складання звіту в розмірі 1212,00 грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 1500,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 500,00 грн., судовий збір в розмірі 529,84 грн..

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення у відшкодування матеріальної шкоди 40 012,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн. з ОСОБА_4 та належного відповідача ОСОБА_6.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, без належної оцінки наявних в матеріалах справи доказів. Суд не звернув уваги на те, що на момент розгляду справи власником квартири, з якої відбулося залиття, був не відповідач ОСОБА_5, а його син ОСОБА_6, що призвело до стягнення завданої йому шкоди з неналежної особи. Не було враховано судом також положення постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» в частині щодо наявності у суду обов'язку з власної ініціативи залучити до участі у справі в якості співвідповідача особу, стосовно якої обставини справи вказують на те, що саме вона повинна нести відповідальність за завдану шкоду. Суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам вини відповідача ОСОБА_4 в залитті його квартири і не врахував факт визнання ОСОБА_4 своєї вини в судовому засіданні, та безпідставно відмовив у стягненні завданої шкоди з цього відповідача.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_8 повністю підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи судом повідомлялися у встановленому законом порядку, а тому, колегія суддів вважає можливим розглядати справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що, відповідно до довідки за формою №3 від 28 травня 2014 року, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають: ОСОБА_3 (власник квартири), його дружина ОСОБА_8 та сини ОСОБА_9 і ОСОБА_10.

24 квітня 2014 року о 12 годині 55 хвилин сталось залиття квартири за адресою АДРЕСА_1.

Згідно акту про залиття від 27 квітня 2014 року, складеного головою правління ОСББ «Ізумруд» Данько С.О., мешканцями квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_8, залиття відбулося з квартири АДРЕСА_2, яка знаходиться на поверх вище, у зв'язку з тим, що мешканці квартири АДРЕСА_2 не закрили кран. Актом зафіксовано, що через залиття квартира АДРЕСА_1 зазнала наступних пошкоджень: залито та потребує заміни або ремонту стеля, стіни, підлога, меблі і техніка в дитячій кімнаті, стеля, стіни, підлога і меблі в передпокої, стеля в туалеті та ванній, стеля, стіни та підлога на кухні.

Судом також встановлено, що на момент залиття квартири за адресою АДРЕСА_1, в квартирі АДРЕСА_2 тимчасово проживав відповідач ОСОБА_4.

08 травня 2014 року було складно акт комісією у складі голови правління ОСББ «Ізумруд» Данько С.О., слюсаря - сантехніка обслуговуючої організації ОСОБА_11., мешканця квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та мешканця квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_4, в якому зафіксовано, що залиття 24 квітня 2014 року о 12 годині 55 хвилин сталося внаслідок того, що мешканець квартини АДРЕСА_2 забув закрити кран гарячої води на кухні квартири. Також зафіксовано, що в результаті залиття були пошкоджені стеля, стіни, підлога в двох кімнатах та кухні, меблі в кімнатах, комп'ютерна техніка, стеля у ванній кімнаті та вбиральні. В актів вказано, що ОСОБА_4 не заперечував факт залиття квартири, проте заперечував проти того, що для усунення наслідків залиття необхідна заміна оздоблення квартири. Вважав, що сушіння належним чином усуне більшість із завданих пошкоджень.

Відповідно до висновку експерта - оцінювача Державного підприємства «Державний інститут комплексних техніко - економічних досліджень», вартість матеріальних збитків, завданих власнику квартири за адресою АДРЕСА_1, внаслідок її залиття, становить 38 300,00 грн. без включення ПДВ, в тому числі: вартість відновлювального ремонту постраждалих будівельних конструктивних елементів квартири 37 500,00 грн. та вартість матеріалів для заміни постраждалих конструктивних елементів меблів 800,00 грн..

Згідно листа № 40520(И-2014) від 16 вересня 2014 року Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, квартира за адресою АДРЕСА_2, зареєстрована на праві власності за ОСОБА_6.

Звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття, ОСОБА_3 посилався на те, що його житлу та майну було завдано шкоду, яка в добровільному порядку не відшкодована, а тому необхідні витрати на проведення відновлювального ремонту підлягають стягненню в судовому порядку з особи, винної в заподіянні шкоди - ОСОБА_4 та власника квартири ОСОБА_5.

Задовольняючи позовні вимоги частково, стягуючи відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 38 300,00 грн., витрати на складання звіту в розмірі 1212,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 500,00 грн., з відповідача ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що факт заподіяння шкоди позивачу внаслідок залиття його квартири є доведеним, а тому вимоги про стягнення відшкодування є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом стягнення шкоди з ОСОБА_5, який, як власник квартири, дозволив ОСОБА_4 проживати в даній квартирі, відтак несе відповідальність перед третіми особами за неналежне використання іншими особами його майна.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погодить не може, оскільки він не відповідає наявним в матеріалах справи доказам та вимогам закону, з наступних підстав.

Так, відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З наявних в матеріалах справи доказів дійсно вбачається, що 24 квітня 2014 року відбулося залиття квартири АДРЕСА_1 з вище розташованої квартири АДРЕСА_2, внаслідок чого в квартирі АДРЕСА_1 було пошкоджено зовнішнє оздоблення стін, стеля, підлога, меблі і техніка.

Як зазначається в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні

мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Таким чином, для стягнення відшкодування шкоди, завданої власникам квартири АДРЕСА_1 внаслідок залиття, з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, необхідно встановити вину даних осіб в заподіянні шкоди майну позивача, неправомірність їх дій та причино наслідковий зв'язок між такими діями і завданими збитками.

З наявних у справі та досліджених судом доказів вбачається, що відповідач ОСОБА_4 не є власником квартири АДРЕСА_2, з якої відбулося залиття, а проживає там з дозволу власника цього житлового приміщення.

Стаття 13 Конституції України встановлює, що власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

У відповідності до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. . Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Таким чином, виходячи з сукупного аналізу вищезазначених норм законодавства, власник квартири АДРЕСА_2, який, реалізуючи свої закріплені в ст. 317 ЦК України права, дозволив ОСОБА_4 користуватися своїм майном, зобов'язаний забезпечувати належне використання та експлуатацію цього майна, а, у разі порушення внаслідок такого використання прав та інтересів третіх осіб, саме на власника покладається обов'язок відшкодувати завдану шкоду.

Як вбачається з листа № 40520(И-2014) від 16 вересня 2014 року Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, другий відповідач у справі ОСОБА_5 також не є власником квартири АДРЕСА_2, з якої відбулося залиття, так як вказана квартира зареєстрована на праві власності за ОСОБА_6.

За правилом ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що свідчать про порушення, оспорення чи невизнання ОСОБА_5, який не є ні власником квартири №22 , ні безпосереднім заподіювачем матеріальної шкоди, прав чи інтересів позивача ОСОБА_3, тобто, пред'явлені до нього позовні вимоги є безпідставними.

Суд першої інстанції вказані обставини належним чином не з'ясував, не звернув уваги на відомості, вказані в листі Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна щодо дійсного власника квартири АДРЕСА_2 та дійшов помилкового висновку про належність даної квартири ОСОБА_5 та стягнув з нього, як з власника, відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_3 внаслідок залиття квартири.

Так як відповідальність за заподіяну шкоду покладається на власника квартири, з якої відбулося залиття, водночас в ході судового розгляду було з'ясовано, що ОСОБА_12 та ОСОБА_4 не є власниками квартири АДРЕСА_2, правові підстави для стягнення з них відшкодування завданої шкоди відсутні, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги про залучення до участі у розгляді справи на стадії апеляційного розгляду дійсного власника квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_6, не ґрунтуються на вимогах цивільно-процесуального права, з огляду на наступне.

Так, за змістом ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Під час слухання справи в суді першої інстанції позивачем ОСОБА_3 позовних вимог до ОСОБА_6 не було заявлено, до участі у справі останній не був залучений, незважаючи на отримання 10 листопада 2014 року документів на підтвердження належності йому квартири АДРЕСА_2 на праві власності, тобто, за кілька місяців до ухвалення оскаржуваного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 травня 2015 року.

При цьому, ОСОБА_3 не позбавлений права звернутися з окремим позовом до ОСОБА_6 з метою отримання відшкодування шкоди, завданої його майну внаслідок залиття квартири.

Враховуючи все вищевикладене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 травня 2015 року ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Керуючись ст.ст. 317, 319,1166 ЦК України. ст.ст. 3, 303, 307, 309, 313, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: