УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі :

Дьоміної О.О., Маляренка А.В., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання дій незаконними і зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2010 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2006 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання дій незаконними і зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2010 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2016 року, позов ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії і стягнення моральної шкоди залишено без розгляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2010 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2016 року і передати справу для продовження розгляду по суті до суду першої інстанції, посилаючись на порушення районним та апеляційним судом норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані в касаційному порядку ухвали районного та апеляційного судів постановлено з дотриманням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

З матеріалів справи вбачається, що позивач була присутня в судовому засіданні 25 грудня 2009 року, в якому була оголошена перерва до 26 березня 2010 року 14-00 год., про що позивач розписалася (том 2, а. с. 45). У судове засідання 26 березня 2010 року позивач не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, тому суд першої інстанції відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 169 ЦПК України відклав розгляд справи на 25 червня 2010 року. Згідно поштового повідомлення (том 2, а. с. 60) 9 квітня 2010 року позивач отримала судову повістку на 25 червня 2010 року, але повторно в судове засідання не з'явилась, причин неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутністю не направила.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, вірно керувався положеннями п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України і виходив з того, що належним чином повідомлений позивач повторно не з'явилася в судове засідання без поважних на те причин і повторно належним чином не повідомила про причини неявки.

Доводи касаційної скарги не містять посилань на порушення судами попередніх інстанцій вимог п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, а зводяться до зауваження щодо тривалого розгляду справи в судовому порядку, і наведених вище висновків судів не спростовують.

Враховуючи викладене та положення ч. 1 ст. 342 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити ухвали судів попередніх інстанцій без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2010 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.О. Дьоміна

А.В. Маляренко

О.М. Ситнік