Справа № 183/5560/16
№ 2/183/2856/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 рокуНовомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дубовенко І.Г.,

при секретареві Драній В.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Будинкоуправління № 1 Гвардійської квартирно-експлутаційної частини районупро визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Будинкоуправління № 1 Гвардійської квартирно-експлутаційної частини району про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що згідно ордеру № 1205, виданому 28 грудня 1989 року, та дозволу на переоформлення особового рахунку за № 2097 від 09 листопада 2007 року на квартиру АДРЕСА_1 позивач є основним квартиронаймачем. Відповідач ОСОБА_2 у 2001 році виїхала на постійне місце проживання в Нідерланди, де мешкає та працює, а відповідач ОСОБА_3 у 2008 році виїхала до Італії, де також мешкає та працює. На теперішній час позивач мешкає у зазначеній квартирі разом з онукою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Враховуючи, що відповідачі за місцем реєстрації відсутні без поважних причин понад встановлені законодавством строки, на підставі вимог ст..ст. 71, 72 ЖК України просить визнати їх такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням.

Позивач в судове засідання вдруге не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом за останнім її місцем реєстрації.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася за місцем її реєстрації.

Представник третьої особи просив розглянути справу за відсутності їх представника, згідно чинного законодавства.

У звязку з неявкою осіб, що беруть участь у справі фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Квартира АДРЕСА_2 є житловим фондом Міністерства оборони України і згідно ордеру № 1205, виданому 28 грудня 1989 року була надана для постійного проживання ОСОБА_5 та членам його сімї: ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та перебуває на балансі БУ№1 квартирно-експлуатаційної частини району.

На підставі дозволу начальника БУ № 1 КЕЧ району на переоформлення особового рахунку за № 2097 від 09 листопада 2007 року на квартиру АДРЕСА_1 позивач є основним квартиронаймачем; разом з нею також зареєстровані члени родини: донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та онука ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З довідки, виданої керуючим БУ № 1 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району за вих.. 111 від 06 вересня 2016 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: позивач та члені її родини: донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та онука ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В той же час, згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ОСОБА_2, була зареєстрована по вул..Ювілейна, б. 5, кв. 24 смт Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області, однак 19 квітня 2013 року її було знято з реєстрації у звязку з виїздом на ПМП в Нідерланди. Ці факти також стверджуються в позові позивачем та підтверджуються наданими нею копією паспорту ОСОБА_2, а також копією довідки за № 61219/19-532/1-12-16 від 25 березня 2016 року, про причинення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянська України на підставі Указу Президента України № 84/2016 від 11 березня 2016 року.

Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших п'яти років перебування на дійсній військовій службі. У випадках, передбачених пунктами 1 - 7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті.

Згідно із ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки здійснюється у судовому порядку.

Аналіз вищевикладеного переконує суд в тому, що відповідач ОСОБА_2 не зареєстрована в квартирі квартирою 24 в будинку № 5 по вул..Ювілейна в смт Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області, тому як 19 квітня 2013 року її знято з реєстрації за зазначеною адресою у звязку з виїздом на ПМП в Нідерланди. А тому позовні вимоги позивача щодо визнання відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою 24 в будинку № 5 по вул..Ювілейна в смт Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Що ж стосується іншого відповідача ОСОБА_3, то суд приходить до наступного.

На підтвердження факту того, що ОСОБА_3 не проживає за місцем реєстрації більше шести місяців, позивачем наданий акт, складений 12 вересня 2016 року комісією у складі: головного інженера БУ№1 ОСОБА_9, техніка ОСОБА_10 бухгалтера ОСОБА_11, паспортиста ОСОБА_12, сусідів ОСОБА_13, ОСОБА_14 та депутата селищної ради ОСОБА_15, затверджений начальником БУ-1 Гвардійської КЕЧ району від 12 вересня 2016 року.

Суд не може погодитись з такими доводами позивача, тому як, по перше актом встановлюється наявність або відсутність будь-якої події в момент його складання, а від так виходом 12 вересня 2016 року неможливо встановити відсутність або наявність члена сімї наймача протягом шестимісячного терміну, а тим більше з 2008 року по 2016 рік.

Інших відомостей, які містять в собі встановлення будь-яких обставин по даній справі, що мають значення, будь-яких підтверджень наявності або відсутності відповідача в спірній квартирі суду не надано.

Згідно зі ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття.

В п. 11 Постанови №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами житлового кодексу» Пленум Верховного суду роз'яснив, що відповідно до ст. 107 ЖК України, наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Громадяни, відсутні у місці постійного проживання за умовами і характером роботи (члени екіпажів суден, працівники геологічних, розвідувальних партій, експедицій та інші працівники, діяльність яких пов'язана з постійним пересуванням), у період її виконання можуть бути визнані на підставі ст. 107 ЖК такими, що втратили право користування жилим приміщенням, з якого вони вибули у зв'язку з цією роботою, в разі одержання жилої площі, вселенні на жилу площу членів сім'ї або в інших випадках забезпечення їх жилою площею для постійного проживання (п.3 постанови Ради Міністрів СРСР від 16 квітня 1988 р. N 477 "Про гарантію житлових прав громадян, тимчасово відсутніх у місці постійного проживання за умовами і характером роботи"). Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 Житлового кодексу України. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача.

Як вбачається з тексту позовної заяви, позивач посилається на те, що ОСОБА_3 вибула на постійне проживання до іншого населеного пункту. Однак, відповідних відомостей також суду не надано, більше того позивачем предявлений позов згідно зі ст. ст. 71, 72 ЖК України, в той час як суд позбавлений можливості змінювати підстави позову.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт відсутності відповідача ОСОБА_16 понад шість місяців, у спірній квартирі, а тому в задоволенні позову про визнання її такою, що втратила право користування АДРЕСА_3 необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 5-8, 10-12, 57-61, 88, 169, 212- 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Будинкоуправління № 1 Гвардійської квартирно-експлутаційної частини району про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Г.Дубовенко