У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Черненко В.А., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_6, до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», ОСОБА_7, третя особа - ОСОБА_8, про відшкодування майнової та моральної шкоди за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на рішення апеляційного суду Запорізької області від

4 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_6, звернулись до суду з указаним позовом, в якому просили стягнути з публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (далі - ПрАТ «СК «ВУСО») на користь ОСОБА_4 завдану майнову шкоду в розмірі 19 703 грн 16 коп., що складається із: 14 134 грн 06 коп. - несплачена частина страхового відшкодування, 2 345 грн 81 коп. - пеня за прострочення виплати страхового відшкодування, 2 9 72 грн 17 коп. - інфляційні втрати, 251 грн 12 коп. - 3 % річних; стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 завдані збитки в розмірі 800 грн; стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 10 тис. грн та стягнути з відповідачів судові витрати, у складі яких витрати на правову допомогу адвоката в сумі 1 835 грн 20 коп.

Свої вимоги позивачі мотивували тим, що 22 червня 2014 року об

11 год 50 хв водій ОСОБА_7, керуючи автомобілем «ЗАЗ Форза», реєстраційний номер НОМЕР_1, на перехресті вул. Скворцова з автодорогою на с. Богатирьова в м. Запоріжжі, при виконанні обгону, не впевнився в безпеці руху та скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2115», реєстраційний номер

НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4

8 вересня 2014 року Заводським районним судом м. Запоріжжя

ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Вказували, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_7 застрахована згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АІ/0215917 у ПрАТ

«СК «ВУСО».

В результаті ДТП ОСОБА_9, який є власником пошкодженого автомобіля «ВАЗ-215», було завдано майнові збитки, малолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, спричинено тілесні ушкодження.

Згідно з довіреністю ВТВ № 668993, яка діє до 26 грудня 2017 року, ОСОБА_4 є представником ОСОБА_9 з питань, пов'язаних зі вчиненням правочинів щодо користування, експлуатації та продажу автомобіля «ВАЗ-2115», тому має право на отримання відшкодування за пошкоджений транспортний засіб.

З метою визначення розміру спричиненої шкоди було проведено оцінку розміру майнового збитку, вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ-2115», реєстраційний номер НОМЕР_2, з урахуванням зносу складових частин, що підлягають заміні, складає 42 136 грн 06 коп., без урахування ПДВ. Копію Звіту було надано для ознайомлення ПрАТ «СК «ВУСО».

29 липня 2014 року вони звернулись до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявами про виплату страхового відшкодування. Проте, ПрАТ «СК «ВУСО» порушило строк для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль «ВАЗ-2115», реєстраційний номер НОМЕР_2 та виплатило страхове відшкодування ОСОБА_4 лише 11 грудня 2014 року в розмірі 28 001 грн 21 коп.

Сума боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції, за час прострочення виплати страхового відшкодування, що підлягає примусовому стягненою з ПрАТ «СК «ВУСО» становить 2 972 грн 17 коп., а 3 % річних дорівнює 251 грн 12 коп.

Крім того, вважають, що малолітній ОСОБА_6 була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку із отримання тілесних ушкоджень, а саме: внаслідок отримання травми (струс головного мозку, забійні рани м'яких тканин лівої тім'яної області, безліч забитих місць, саден м'яких тканей голови, обличчя, спини, нижніх кінцівок) ОСОБА_6 тривалий час не могла відвідувати школу, ходити на заняття з фізичної культури, відвідувати гурток з гімнастики. Моральну шкоду оцінюють в розмірі 10 тис. грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 2 вересня

2015 року позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_6, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 1 тис. грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 4 листопада

2015 року рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 2 вересня

2015 року в частині відмови в задоволенні позову про стягнення несплаченої суми страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат та 3 % річних скасовано.

Позов ОСОБА_4 до ПрАТ «СК «ВУСО» про стягнення несплаченої суми страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат та 3 % річних задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СК «ВУСО» на користь ОСОБА_4 5 600 грн

24 коп. - недоплаченого страхового відшкодування, 1 652 грн 97 коп. - інфляційних втрат, 162 грн 48 коп. - 3 % річних та 1 462 грн 05 коп. - пені.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ПрАТ «СК «ВУСО», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_4 в задоволенні позову до ПрАТ

«СК «ВУСО».

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення несплаченої суми страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат та 3 % річних та частково задовольняючи позов в цій частині, на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), застосувавши до спірних правовідносин ст. ст. 625, 992, 988 ЦК України, ст. ст. 9, 25 Закону України «Про страхування», ст. ст. 22, 34, 36, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів правильно виходив з того, що страховик зобов'язаний сплатити суму страхового відшкодування, визначеної на підставі аварійного сертифікату, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, неустойку в розмірі, встановлену договором або законом, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплатити пеню.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що апеляційним судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

ухвалила:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 4 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

В.І. Журавель

С.П. Штелик