У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Закропивного О.В., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Київської області від 9 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 28 січня 2011 рокуОСОБА_4 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 17 тис.грн на платіжну картку зі сплатою27,60 % річнихна суму залишку заборгованості за кредитом, однак свої кредитні зобов'язання належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 30 жовтня 2015 року утворилась заборгованість в розмірі 31 285 грн 44 коп., яку банк просив стягнути з відповідача на свою користь.

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом посилаючись на те, що ніякого договору з ПАТ КБ «ПриватБанк» не укладав та не підписував, кредит не отримував, тому просив суд визнати кредитний договір від 28 січня 2011 року недійсним.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 11 травня 2016 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано недійсним кредитний договір, укладений 28 січня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 9 серпня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано. Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 28 січня 2011 року у розмірі 31 285 грн 44 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 24 414 грн 03 коп., із заборгованості за процентами у розмірі 4 805 грн 44 коп., комісії у розмірі 100 грн, штрафу в розмірі 500 грн (фіксована частина) та 1 465 грн 97 коп. (процентна складова). У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить оскаржуване рішенняапеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішенняапеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції, задовольняючи позов ПАТ КБ «ПриватБанк» та відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_4 свої зобов'язання за кредитним договором не виконав. При цьому доведено, що між сторонами укладено кредитний договір, який складається із заяви на отримання кредиту, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою. Розмір кредитної заборгованості визначено згідно з вимогами закону та умов договору.

Разом з тим ОСОБА_4 не доведено, що кредитний договір є недійсним, що є його процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України), оскільки не спростовано належність йому підпису на заяві на отримання кредиту.

Крім того, відповідач частково виконував умови договору, погоджуючись з ним.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 9 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
О.В. Закропивний С.Ф. Хопта