Справа № 159/3590/16-ц
Провадження № 2/159/1312/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Бондар В.М., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Волинського відділення про розірвання іпотечного договору від 15 травня 2007 року.

ОСОБА_1 у поданій суду належним чином оформленій заяві просить в порядку забезпечення позову заборонити відповідачу та іншим особам вчиняти дії по вилученню та реалізації нерухомого майна, зазначеного в іпотечному договорі, укладеному 15 травня 2007 року між ним та ПАТ «Укрсоцбанк» ( на час укладення договору акціонерно комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк»), а саме приміщення магазину будівельних матеріалів, загальною площею 422 кв.м., за адресою : вул. Степана Бандери, 7 м. Ковель та земельну ділянку, площею 0,0231 га за адресою вул. Степана Бандери, 7 м. Ковель, до закінчення розгляду справи по суті стверджуючи, що якщо заставне майно буде реалізоване, то розірвання в судовому порядку іпотечного договору не буде спрямоване на захист його порушених прав та в свою чергу утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Згідно з положеннями ст.ст. 151, 152 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно та забороною вчиняти певні дії, якщо незабезпечення позову у такій спосіб може зробити неможливим або ускладнити виконання рішення суду по справі.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Виходячи зі змісту ст.ст. 152-154 ЦПК України, забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного суду України, даних в п. 4 Постанови № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається з позовної заяви, предметом спору по справі є вимоги щодо розірвання іпотечного договору від 15 травня 2007 року, згідно з яким позивачем передано в іпотеку, у якості забезпечення виконання зобовязань за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №074-22-05/07 від 15.05.2007 року, нерухоме майно приміщення магазину будівельних матеріалів, загальною площею 422 кв.м., за адресою : вул. Степана Бандери, 7 м. Ковель та земельну ділянку, площею 0,0231 га за адресою вул. Степана Бандери, 7 м. Ковель.

Таким чином, враховуючи, що реалізація зазначеного нерухомого майна до вирішення вищезазначеного позову може утруднити виконання судового рішення або взагалі зробити його виконання неможливим, заяву про забезпечення позову слід задовольнити.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк», та іншим особам вчиняти дії по вилученню та реалізації нерухомого майна, зазначеного в іпотечному договорі, укладеному 15 травня 2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» ( на час укладення договору акціонерно - комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк»), а саме приміщення магазину будівельних матеріалів, загальною площею 422 кв.м., за адресою : вул. Степана Бандери, 7 м. Ковель та земельну ділянку, площею 0,0231 га за адресою вул. Степана Бандери, 7 м. Ковель, до закінчення розгляду справи по суті.

Заборона діє до набрання чинності рішення у цій справі № 159/3590/16-ц, провадження № 2/159/1312/16.

Копію ухвали для виконання направити Ковельському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

Копію ухвали після її виконання направити відповідачу.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Ковельського міськрайонного суду ОСОБА_2