Справа №588/506/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1195/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 30 травня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Криничанської сільської ради Тростянецького районного Сумської області

про визнання права власності на квартиру, -

в с т а н о в и л а:

28 квітня 25 березня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, який мотивувала тим, що 05 грудня 2001 року ВАТ «Півненківський бурякорадгосп» на підставі Наказу № 34 від 10 січня 2002 року на її імя було видано свідоцтво про право власності на житло приватизовану квартиру загальною площею 32,1 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1. Вказувала на те, що має намір продати вказану квартиру, але при підготовці у нотаріуса зясувалось, що у правовстановлюючому документі - в вищезазначеному свідоцтві маються виправлення, а саме в номері квартири, яка зазначена як римська цифра «ІІ» є сліди виправлення. Також є нечіткість в написанні загальної площі 32,1 кв. м. У вищезазначеному свідоцтві та реєстраційному написі БТІ невірно записано її прізвище. Оскільки ВАТ «Півненківський бурякорадгосп» ліквідовано без правонаступників, тому вона вказала відповідача ОСОБА_4 сільську раду, оскільки вказана квартира знаходиться на її території. Просила визнати за нею право власності на приватизовану квартиру № 2 загальною площею 32,1 кв.м. (жила площа 12, 8 кв. м.) в будинку № 30 по вул. Півненко в с. Лісне Тростянецького району Сумської області.

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 30 травня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено за необґрунтованістю заявлених вимог .

На зазначене рішення ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на неповне встановлення судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, на неправильне застосування норм матеріального права, на порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що на підставі розпорядження (наказу) № 34 від 10 січня 2002 року органу приватизації ВАТ «Півненківський бурякорадгосп» на імя ОСОБА_5 було видане свідоцтво про право власності на житло приватизовану квартиру № 2 загальною площею 32,1 кв.м. в будинку № 30 по вул. Півненко в с. Лісне Тростянецького району Сумської області, на якому 25 лютого 2002 року Охтирським МБТІ зроблено реєстраційний напис (а.с.9) . В той же час, позивачем додано до матеріалів справи копію розпорядження органу приватизації про передачу позивачу у власність вищезазначеної квартири, в якому відсутня дата винесення цього розпорядження , відсутнє посилання на те, який саме орган приватизації його виніс , а також відсутнє прізвище керівника цього органу та воно не скріплене печаткою (а.с.10) .

Постановою приватного нотаріуса Тростянецького районного нотаріального округу Сумської області ОСОБА_6 від 13 травня 2016 року було відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальних дій , а саме посвідчення договору купівлі продажу квартири АДРЕСА_2. Підставою для вказаної відмови є виявлені граматичні та технічні помилки в правовстановлюючих документах ОСОБА_3

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що в даній справі відсутні підстави для захисту прав позивача, оскільки не було надано доказів, що відповідач не визнає чи оспорює право власності позивача на квартиру, або сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 392 ЦПК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З матеріалів справи, а саме із заяви сільського голови Криничанської сільської ради Тростянецького району Сумської області вбачається, що відповідач не заперечує права власності на вказану квартиру за ОСОБА_3 та не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскільки суд першої інстанції вважає, що ОСОБА_3 подала позов не до того відповідача, бо не визнається її право власності на спірну квартиру саме приватним нотаріусом ОСОБА_6, яка і відмовилась посвідчувати договір відчуження цієї квартири, то суд мав на підставі ст. 33 ЦПК України залучити співвідповідачем цю особу висновків суду не спростовують.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами по справі спір відсутній, а тому відповідно до положень ст. ст. 15, 16 ЦК України немає підстав для захисту цивільних прав та інтересів позивачки.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Ствердження ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції невірно трактував ст. ст. 15, 16 ЦК України і фактично позбавив її права на суд та відмовив в захист її права власності при доведеності не визнання цього права приватним нотаріусом, який відмовився прийняти свідоцтво про право власності як належний правовстановлюючий документ є безпідставними.

Постанова приватного нотаріуса не є доказом оспорювання чи невизнання права власності ОСОБА_3 на квартиру.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про невірність застосування судом норм матеріального чи порушення процесуального права, а тому колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, п.1 ч.1 ст. 314, ст.ст. 315, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 30 травня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -