АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5449/16 Справа № 206/6726/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петешенкова М.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пономарь З.М.

при секретарі - Назаренко А.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за участю третьої особи приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулася з вищевказаним позовом до суду, посилаючись на те, що 01 березня 2014 року померла її мати ОСОБА_5 Після звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини вона дізналася про наявність заповіту, яким ОСОБА_5 заповідала все належне їй майно онуку ОСОБА_3 Позивач вважає, що заповіт є недійсним, оскільки не був підписаний особисто заповідачем, а підпис іншою особою можливий у разі хвороби або фізичної вади заповідача, тому просила визнати заповіт недійсним.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с.102).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення норм процесуального права та не правильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та увалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги (а.с.104-105).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду слід залишити без змін, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_5 (а.с. 5,31,32).

07 травня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 був посвідчений заповіт, яким ОСОБА_5 усе її майно, де б воно не було із чого б воно не складалось, в тому числі її частку квартири АДРЕСА_1, Україна і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона законом матиме право заповіла онукові ОСОБА_3 (а.с.36).

01 березня 2014 року ОСОБА_5 померла (а.с.29).

У передбачений законом шестимісячний строк сторони звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини (а.с.61).

Згідно з ч. 4 ст. 207 ЦК України якщо фізична особа у звязку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Згідно з ст. 1247 ЦК України заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 1253 ЦК України у випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обовязковою.

За змістом п. п. 1.8. Глави 3 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою.

Відповідно до вимог ст. 1248 ЦК України щодо посвідчення заповіту нотаріусом, нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, правильно виходив з того, що позивачем не доведено, що при посвідченні оскаржуваного заповіту не було дотримано передбаченого законом порядку вчинення нотаріальних дій.

Доводи апеляційної скарги про процесуальне порушення у звязку із ухваленням рішення за відсутності допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не можуть бути прийняти до уваги, оскільки не впливають на правильність висновків судів, так як зазначена умова є необхідною лише у випадку неможливості заповідача прочитати заповіт, викликаної його фізичними вадами, що спростовується змістом спірного заповіту, з якого вбачається, що заповіт до підписання прочитаний вголос заповідачем (а.с.36). Крім того, від допиту свідків під час розгляду справи в суді першої інстанції, сторони відмовились.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова

ОСОБА_9

ОСОБА_10