УХВАЛА

20 жовтня 2016 р.

Центральний районний суд м.Миколаєва

у складі головуючого судді Мамаєвої О.В.,

із секретарем Баришніковою І.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Центрального районного суду м.Миколаєва клопотання представника позивача по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним,

ВСТАНОВИВ :

У провадженні суду знаходиться вказана цивільна справа.

У судовому засіданні 20.10.2016 року позивач та її представник заявили клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення справи №490/722/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним, що знаходиться у провадження судді Гуденко О.А., так як обидві справи однакові обставини та предмет спору, спір між тими ж сторонами, але підстави позовів є різними. Вважають, що між справами існує тісний матеріально-правовий зв'язок, факти встановлені в одній справі будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Відповідач та його представник вказали, що заперечують проти клопотання.

Суд, вислухавши сторони, вважає, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню.

Як вбачається із матеріалів справи, у провадженні суду знаходилась цивільна справа № 490/722/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним на підставі ст. 230 ЦК України, у зв'язку із введенням в оману щодо обставин, які мають істотне значення.

Рішенням суду від 17.09.2015 року, у задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області рішення суду залишено без змін. Проте, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.03.2016 року, рішення та ухвала апеляційного суду були скасовані, а справу передано на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, та на даний час справа знаходиться у провадженні судді Гуденко О.А.

У даній цивільній справі заявлено позовні вимоги про визнання договору дарування недійсним на підставі ст. 225 ЦК України, у зв'язку із вчиненням правочину особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій.

Згідно статті п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі: 4) неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства;

Необхідність в зупиненні провадження у справі за названим пунктом виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства. При цьому, між двома справами, що розглядаються, існує тісний матеріально-правовий зв'язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній справі, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Проте і в описаному випадку, зазначена підстава для зупинення провадження у справі застосовується лише у разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Неможливість розгляду справи є оціночним поняттям. Воно повинно ґрунтуватися на можливості ухвалення рішення тільки після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для даної справи, в іншій цивільній, кримінальній, адміністративній чи такій іншій справі.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що у справі № 490/722/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним на підставі ст. 230 ЦК України, у зв'язку із введенням в оману щодо обставин, які мають істотне значення не будуть вирішенні питання, що стосуються підстав, заявлених у даній справі, а саме про визнання недійсним договору дарування на підставі ст. 225 ЦК України, у зв'язку із вчиненням правочину особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій, тому, від зазначеного рішення не залежить можливість розгляду даної цивільної справи.

А зупинення провадження призведе до безпідставного затягування розгляду справи.

На підставі викладеного, клопотання позивача та його представника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.201 ч.1 п.4, 203 ч.1 п.3, 209, 210, 218 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. В. Мамаєва