У Х В А Л А

пр. № 2/759/4250/16

ун. № 759/9104/16-ц

11 липня 2016 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Ключник А.С. перевіривши виконання вимог ст.ст. 109-121 ЦПК України по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва, єдиний районний розрахунковий центр, філія № 812", третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсною довідки форми № 3,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства "Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва, єдиний районний розрахунковий центр, філія № 812", третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсною довідки форми № 3.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 15 ЦПК суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Поняття «правочин» викладене в ч. 1 статті 202 ЦК України, згідно з якою правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Також слід зазначити, що відповідно, до положень ст.ст. 203, 215 ЦК України за правилами недійсності правочинів не можна визнавати документи, які за своїм змістом не є правочинами. Зокрема, до таких документів слід відносити і довідку про склад сім'ї, що їх видає житлово-комунальна організація.

Аналогічний висновок викладено в Узагальненні Верховного Суду України від 24.11.2008 «Про практику розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними», де зазначено: труднощі, що виникають в судовій практиці у розрізненні поняття «Правочин» від суміжних понять» ВСУ зазначає, що правочином є правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія субєкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно за правилами недійсності правочинів не можна визнавати документи, які за своїм змістом не є правочинами. Вбачається, що до таких документів слід відносити, наприклад, рішення органів державної влади; свідоцтва про право власності на житло, про право на спадщину, про придбання майна з публічних торгів, державний акт на земельну ділянку, ордер, тощо); рішення, записи про реєстрацію (реєстрація домоволодіння, актів громадянського стану); протоколи загальних зборів господарських товариств, рішення загальних зборів громадських обєднань, розпорядження про реєстрацію за місцем проживання фізичної особи та багато інших документів (акт приймання-передачі, товарний чек).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що вказаний спір підлягає до розгляду в порядку адміністративного судочинства, а не цивільного, суддя приходить до висновку про відмову у відкритті провадження.

Керуючись ст.ст. 109, 122, 209-210, 223, 293, 294 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження за її позовом до Комунального підприємства "Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва, єдиний районний розрахунковий центр, філія № 812", третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсною довідки форми № 3.

Повернути позивачу його позовну заяву та всі додатки до неї.

Копію ухвали, заяву та всі додатки до неї надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду м.Києва протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя А. Ключник