Справа №601/1166/16
Провадження № 2/601/563/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2016 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Білосевич Г.С.,

при секретарі Васільєвій О.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд із позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості за договором кредиту та судових витрат по справі.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що 20.11.2007 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 770/11-314, згідно якого Банк надав ОСОБА_2 кредитні кошти в сумі 129 675 грн., з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами 12,55 % річних, яка відповідно до Додаткової угоди № 1 від 20.10.2008 року становить 14,55 % річних на строк до 10.10.2014 року. У порушення умов кредитного договору, ОСОБА_2 не виконав належним чином умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 15.06.2016 року за ОСОБА_2 рахується кредитна заборгованість в сумі 244 089 грн. 90 коп. Позивачем не пропущено строк позовної давності, оскільки відповідно до умов договору, термін повернення основної заборгованості встановлюється 10.10.2014 року. З даною умовою кредитного договору відповідач погодився, засвідчивши це своїм підписом, тому з цього часу необхідно рахувати строк позовної давності. Окрім того, 15.01.2009 року відповідач провів трансакцію та перевів грошові кошти в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору в сумі 572 грн. 40 коп. А тому представник позивача просить суд стягнути із відповідача 244 089 грн. 90 коп. кредитної заборгованості та судові витрати по справі.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини його неявки суду невідомі.

В надісланому суду запереченні відповідач просить відмовити у задоволенні даного позову, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності, так зобовязання по даному кредитному договору у ОСОБА_2 виникло 12.12.2007 року (сплата першого платежу), 15.01.2009 року - відповідачем проведено останній платіж по договору кредиту, останній строк погашення згідно з умовами сплив 07.11.2011 року, тому з 08.11.2011 року починається строк позовної давності. Тому відповідач просить суд застосувати строки позовної давності встановлені ст. 257 ЦК України та відмовити у задоволенні даного позову.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно договору кредиту № 770/11-314 від 20.11.2007 року укладеного між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2, останній отримав в банку кредит в сумі 129 675 гривень, зі сплатою 12,55 % річних, порядком погашення суми основної заборгованості, визначеної у договорі, з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 15 листопада 2012 року на умовах, визначених цим договором.

Згідно додаткової угоди № 1 від 20 жовтня 2008 року, що укладена між сторонами, у звязку із зміною умов кредитування за договором кредиту № 770/11-314 від 20.11.2007 року сторони домовились: п. 1.1 з 20.10.2008 року встановити процентну ставку за користування кредитом на рівні 14,5 % річних та відповідно, зазначити по тексту Договору процентну ставку в розмірі 14,5% річних.

Згідно додаткової угоди № 1 про внесення змін до договору кредиту № 770/11-314 від 20.11.2007 року від 25 серпня 2009 року, що укладена між сторонами, встановлено кінцевий термін повернення основної заборгованості до 10 жовтня 2014 року.

Згідно меморіального ордеру № 001 від 20.11.2007 року ОСОБА_2 отримав у Тернопільській обласній філії АКБ «Укрсоцбанк» кредит у сумі 129 675 грн.

Згідно нової редакції Статуту ПАТ «Укрсоцбанк», погодженого Національним банком України 02.06.2011 року, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» є правонаступником всіх прав та обовязків Акціонерного комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк».

Згідно розрахунку заборгованості, виданої ПАТ «Укрсоцбанк», станом на 15.06.2016 року, сума кредитної заборгованості ОСОБА_2. за кредитним договором № 770/11-314 від 20.11.2007 року складає 244 089 грн. 90 коп. з яких:

- 80 901 грн. 70 коп. сума заборгованості за кредитом,

- 75 068 грн. 34 коп. сума заборгованості за відсотками,

-38 666 грн. 52 коп. пеня за несвоєчасне повернення кредиту,

- 33 020 грн. 86 коп. пеня за несвоєчасне повернення відсотків;

-8 818 грн. 29 коп. - інфляційні витрати за кредитом;

-7 614 грн. 19 коп. інфляційні витрати за відсотками. 15.01.2009 року ОСОБА_2 востаннє внесено 172 грн. 31 коп. на погашення кредиту по даному договору.

Згідно виписки по особовому рахунку ОСОБА_2 від 28.11.2014 року, на погашення спірного кредиту на рахунок відповідача від третіх осіб на погашення активів/відшкодування відповідних витрат поступило 572 грн. 40 коп.

Із пояснень представника позивача, що дані ним в судовому засіданні, стало відомо, що дані кошти були помилкового зараховані на сплату по даному кредитному договору, оскільки стягнуті вони були державною виконавчою службою по іншому договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (ст.ст. 530, 631 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно з кредитним договором та додатковою угодою № 1 про внесення змін до договору кредиту, позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту щомісячно частинами в розмірі, що визначений у даному договорі, до 15 числа включно кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також установлено відповідальність за порушення термінів повернення кредиту та процентів за користування ним.

Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, якщо за умовами договору погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальником частинами кожного місяця, у рахунок чого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань.

Судом встановлено, що останній платіж відповідач провів 15.01.2009 року.

Враховуючи вищезазначені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову у звязку із зверненням позивача до суду після спливу позовної давності.

На підставі наведеного, керуючись 10, 60, 212, 224-226 ЦПК, ст.ст. 526, 625, 1054, 1049, 257, 267 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Ухвалити заочне рішення.

Відмовити у задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційн скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: