Провадження № 2-о/337/114/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2016 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

в складі: головуючого судді Нещеретної Л.М.

при секретарі Шварцер Г.М.

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду м. Запоріжжя заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Хортицький районний у м.Запоріжжі відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті її батька ОСОБА_2, який помер 25.04.2016 року в м.Харцизьк. В заяві посилається на те, що після смерті батька отримала лікарське свідоцтво про смерть № 179 від 25 травня 2016 р., форма 106/у, видане Центральною міською лікарнею м. Харцизька а також свідоцтво про смерть ОСОБА_2, видане Харцизьким міським відділом записів актів громадянського стану Державної ОСОБА_3 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки від 04.05.2016 року. Оскільки батько проживав та помер у м. Харцизьк, тобто на території, де проводиться антитерористична операція, яка не підконтрольна Україні, заявник не має можливості провести реєстрацію смерті ОСОБА_1 на підставі отриманого нею лікарського свідоцтва про смерть для подальшого оформлення спадкових прав, у звязку з невідповідністю його зразкам, встановленим законодавством України.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала заяву, просить її задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, заперечень проти заяви не надав.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, вислухавши пояснення заявника, свідка, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження І-НО №286271 виданого 31.10.1970 р. «Будинком щастя» м. Харцизьк (а.с.8).

Відповідно до довідки від 18 жовтня 2016 р. № НОМЕР_1, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району, заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за адресою: вул. Зугреська, б. 44 у м.Харцизьк, та є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції у м.Запоріжжя, де зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 що у Хортицькому районі м. Запоріжжя (а.с.12).

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 179 від 25 квітня 2016 року форми 106/у, виданого Центральною міською лікарнею м. Харцизька, та довідки про причини смерті, батько заявниці ОСОБА_1, помер 25 квітня 2016 року у м. Харцизьк за місцем свого проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6).

Крім того 04.05.2016 року Харцизьким міським відділом записів актів громадянського стану Державної ОСОБА_3 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки заявнику була видана довідка для отримання допомоги на поховання.

Хортицьким районним у м. Запоріжжі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_1 на підставі лікарського свідоцтва про смерть № 179 від 25 квітня 2016 року форми 106/у, виданого Центральною міською лікарнею м. Харцизька, оскільки вищевказане лікарське свідоцтво не встановленого законодавством України зразка.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно розпорядження КМУ від 30.10.2014 року №1053-р м. Харцизьк віднесене до території, на якій проводить антитерористична операція.

Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов'язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ч.1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р., заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, повно, всебічно та обєктивно оцінивши обставини справи та надані на їх підтвердження докази в їх сукупності, вислухавши пояснення свідка ОСОБА_4, який пояснив, що ОСОБА_1 помер у м. Харцизьк та він був присутній на його похованні, суд вважає встановленим та доведеним, що батько заявниці ОСОБА_1 ОСОБА_1, помер 25 квітня 2016 року на тимчасово окупованій території України в м. Харцизьк, після його смерті заявниця не може отримати свідоцтво про смерть батька, оскільки у неї відсутній документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоровя України, а отримані нею свідоцтво про смерть та довідка про смерть не можуть бути використані заявницею для реєстрації смерті на території України, оскільки є недійсними і не створюють правових наслідків. Тому з метою захисту її законних прав та інтересів, оформлення спадкових прав, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_1 25.04.2016р. в м. Харцизьк, який знайшов підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57, 60, 212-214, 256, 257, 259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті 25 квітня 2016 року в м. Харцизьк ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, який був зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Суддя: Л.М. Нещеретна