У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2016 року суддя Подільського районного суду м.Києва Шаховніна М. О. , розглянувши питання відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», третя особа - Громадська організація «Справа життя» про захист прав споживача, розірвання договору банківського вкладу та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, розірвання договору банківського вкладу та стягнення коштів.

Дана позовна заява підлягає поверненню позивачу у зв'язку з наступним.

В якості процесуальних підстав звернення з позовом до Подільського районного суду м. Києва, позивач зазначив ч. 5 ст. 110 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

ОСОБА_1, звертаючись до Подільського районного суду м. Києва з даним позовом, зазначив свою адресу проживання як: АДРЕСА_1.

Однак, як вбачається з довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в м. Києві позивач по м. Києву зареєстрованим не значиться.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказує адресу свого місця проживання: АДРЕСА_1 однак місце фактичного проживання без реєстрації та адреса, за якою отримується кореспонденція не є місцем проживання фізичної особи у зв'язку з наступним.

Згідно роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 34 постанови № 3 від 01 березня 2013 року позови пред'являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування; до юридичної особи - за її місцезнаходженням (ст. 109 ЦПК України), яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше 6 місяців на рік. Під місцем проживання цей Закон визначає адміністративно-територіальну одиницю, на території якої особа проживає строком понад 6 місяців на рік.

Громадяни України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом 10 днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місця проживання.

Відповідно до ст. 8 вказаного Закону реєстрація місця перебування здійснюється за заявою особи, яка зобов'язана подати її протягом семі днів після прибуття в місцеперебування. При реєстрації місця перебування особи інформація про неї повідомляється до органу реєстрації за місцем проживання особи.

Отже, пред'явлення позову за місцезнаходженням можливе лише в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Як вбачається з позовної заяви, відповідачем по справі є ПАТ КБ «ПриватБанк», згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходження останнього значиться як: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, що не відноситься до території Подільського району м. Києва.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України якщо суд, вирішуючи питання про відкриття провадження в справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду.

Враховуючи, що позивач по м. Києву зареєстрованим не значиться та беручи до уваги те, що місцезнаходження ПАТ КБ «ПриватБанк» - м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, що територіально не знаходиться у Подільському районі м. Києва, вважаю неможливим розглядати даний спір у Подільському районному суді м. Києва та необхідність повернути заяву позивачеві для подання до належного суду.

Одночасно роз'яснюємо, що позивач має право звернутися за захистом своїх порушених прав за зареєстрованим місцем свого проживання чи за місцезнаходженням ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та п. 2. ч. 2 ст. 83 ЦПК України сплачена сума коштів на оплату судового збору повертається за ухвалою суду у разі повернення заяви, а тому, ОСОБА_1 потрібно повернути сплачені ним 6 890 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 8 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 109, 110, 115, 210, 293 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», третя особа - Громадська організація «Справа життя» про захист прав споживача, розірвання договору банківського вкладу та стягнення коштів повернути позивачу для подачі до належного суду.

Повернути ОСОБА_1 шість тисяч вісімсот дев'яносто гривень 00 коп. за оплату судового збору, сплачених за квитанцією № ПН 1788 від 26 вересня 2016 року в УДКСУ у Подільському районі м. Києва на р/р № 0008.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Подільський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

СуддяМ. О. Шаховніна