Справа № 569/9522/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі головуючого-судді Бучко Т.М.
секретар Соломон О.М.
з участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про позбавлення права користування житловим приміщенням,
Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.
В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві.
В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю та з аналогічних підстав. Пояснила, що відповідач - її колишній зять - після розлучення з дочкою виїхав з квартири і за три роки ні разу не з'явився. Оскільки відповідач зареєстрований у помешканні, змушена сплачувати за нього житлово-комунальні послуги, які нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих у квартирі осіб. Просить позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання повторно не з'явився. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.
Свідок ОСОБА_2 показала, що її колишній чоловік ОСОБА_4 проживав у квартирі до осені 2013 року. В лютому 2014 року вони розлучилися і з тих пір відповідача не бачила, місце перебування його їй невідоме.
Свідок ОСОБА_5 показала, що як сусідка добре знає родину позивача. Зараз із ОСОБА_1 проживає лише дочка з внуком. Років три тому з ними мешкав чоловік дочки, якого вже не зустрічала декілька років.
Відповідно до ст.224 ЦПК України за згодою позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення позивача та показання свідків, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає позовні вимоги обгрунтованими.
Суд встановив, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної спільної сумісної власності позивачу та її донькам, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 30 січня 2001 року.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом та є непорушним. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні права власності щодо свого майна, навіть якщо ці перешкоди не поєднані з фактичним позбавленням володіння.
Згідно із ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.
Відповідач зареєстрований у АДРЕСА_3, про що свідчить будинкова книга та довідка адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Рівненській області.
Відповідач у вказаній квартирі не проживає з вересня 2013 року, що встановлено з пояснень позивача, показань свідків та акту ЖКП «Галицьке» від 26 липня 2016 року.
Таким чином, наявні підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування належним позивачу житлом.
На підставі наведеного та керуючись ст.10, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.391, ч.2 405 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про позбавлення права користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :