АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3483/16 Справа № 180/72/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Романюк М.М.
13 липня 2016 року м. Дніпро Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :
головуючого Романюк М.М.
суддів Котушенко С.П., Красвітної Т.П.
при секретарі Порубай М.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу публічного акціонерного товариство комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариство комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И Л А:
Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2016 року позовні вимоги задоволено частково.

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду в частині зменшення розміру стягнення відсотків скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення зазначених вимог.

Оскільки рішення суду оскаржується лише в частині зменшення розміру стягнення відсотків перевірка законності та обґрунтованості рішення суду проведена в цих межах.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні стягнення відсотків, які нараховані у період з 01 квітня 2015 року по 30 листопада 2015 року, суд першої інстанції виходив з того, що у цей період відсотки нараховані за ставкою 43,2% річних, тобто позивач в односторонньому порядку збільшив розмір відсоткової ставки, що є порушенням закону. Однак оскільки позивачем не надано розрахунок виходячи з відсоткової ставки визначеної у договорі суд відмовив у задоволені зазначених вимог.

З даним висновком в повному обсязі погодитись не можна виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04 лютого 2005 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір SAMDN7570, відповідно до умов якого, банк надав останній кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч.1, 2 ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

09 січня 2009 року набрав чинності ОСОБА_3 України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку", яким ЦК України доповнено ст. 1056-1, якою передбачено, що: фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору, установлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку, умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

ОСОБА_3 не скасовує й не пом'якшує цивільної відповідальності особи, а отже, не має зворотної дії в часі.

За змістом ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч.1 ст.653 ЦК України в разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Отже, якщо сторонами кредитного договору досягнуто домовленості з усіх його умов, у тому числі щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитним договором з дотриманням певної процедури, то такі умови повинні виконуватись сторонами з моменту досягнення домовленості, тобто з моменту підписання договору.

Виходячи з аналізу зазначених норм закону слід дійти висновку про те, що якщо умовами кредитного договору, щодо яких сторони дійшли згоди під час його укладення, передбачено право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання певних умов із додержанням установленої кредитним договором процедури повідомлення позичальника, то збільшення банком розміру процентної ставки за цим кредитним договором в односторонньому порядку є правомірним за умови, що рішення банку про таку зміну розміру процентної ставки було прийнято до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку".

З урахуванням того, що позивачем було прийнято рішення про підвищення відсоткової ставки в односторонньому порядку у 2015 році, тобто після набрання чинності зазначеним вище законом, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що зазначене підвищення відсотків за користування кредитом не відповідає вимогам закону, а тому не можна приймати розрахунок заборгованості відсотків зроблений виходячи з відсоткової ставки 43,2 %.

Однак відмова суду у задоволенні вимог щодо стягненні відсотків за період з 01 квітня 2015 року по 30 листопада 2015 року з посиланням на те, що позивачем не проведено відповідного розрахунку також не відповідає вимогам закону, а тому рішення суду в цій частині підлягає зміні.

За період з 01 квітня 2015 року по 30 листопада 2015 року сума процентів складає 845 грн. 75 коп. виходячи з наступного розрахунку:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
3514.3401.04.2015 - 30.11.201524436 %845.75

З урахуванням зазначеного судова колегія дійшла до висновку, що розмір стягнутих судом першої інстанції процентів підлягає збільшенню з 1 987 грн. 04 коп. до 2 832 грн. 79 коп.

Керуючись ст.ст.307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариство комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2016 року в частині розміру стягнення відсотків змінити, збільшити розмір стягнутих відсотків з 1 987 грн. 04 коп. до 2 832 грн. 79 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.М.Романюк

Судді: С.П.Котушенко

ОСОБА_4