Справа № 712/2-2525/2008
У Х В А Л А

Іменем України

19 грудня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів ГОТРИ Т.Ю., МАЦУНИЧА М.В.

при секретарі КУХТІ М.В.

за участю сторін розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради Закарпатської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про визнання права власності, за апеляційною скаргою, поданою від імені ОСОБА_6, правонаступником якої є ОСОБА_7, на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 3 червня 2008 року, -

в с т а н о в и л а :

06.03.2008 ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Ужгородської міської ради про визнання права власності, зазначивши третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 02.06.2008 третіх осіб залучено до участі в справі в якості співвідповідачів.

Позов мотивувався наступним. 27.12.2007 позивач купив у ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 квартиру № 3 у триквартирному будинку АДРЕСА_2, в якому квартира № 1 належить ОСОБА_6 і ОСОБА_11, а квартира № 2 належить ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5, квартири №№ 1 і 2 розташовані на першому поверсі будинку, квартира № 3 - на другому поверсі. На час придбання позивачем квартири, над нею знаходилася мансарда площею 36,5 кв. м, що була переобладнана з горища попередніми власниками квартири. Відповідно до доведеної до позивача письмово позиції Ужгородської міськради, реєстрація зазначеної мансарди за позивачем могла бути проведена за наявності згоди всіх користувачів горища.

Заявою від 11.02.2008 власники квартири № 1 ОСОБА_6 і ОСОБА_11 не заперечили проти цього мансардного приміщення та проведення в ньому ремонтних робіт за кошти власника. Власники квартири № 2 без пояснення причин не надають згоди позивачу на використання приміщення та проведення відповідної реконструкції.

Посилаючись на ці обставини, на норми ЦК України, якими регулюються питання набуття права власності на нерухому річ, в т.ч., на самочинно збудоване майно, приналежність квартири, вказуючи на відповідність переобладнаної мансарди будівельним і технічним нормам, на відсутність для власників інших квартир, якими це приміщення раніше не використовувалося, будь-яких перешкод для користування своїм житлом і загалом на те, що переобладнання мансарди не порушує законних прав та інтересів власників інших квартир, ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на мансардне приміщення загальною площею 36,5 кв. м під літерою «А», добудоване над квартирою № 3 будинковолодіння АДРЕСА_2.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 03.06.2008 позов задоволено, визнано за ОСОБА_1 право власності на мансардне приміщення загальною площею 36,5 кв. м під літерою «А», добудоване над квартирою № 3 будинковолодіння АДРЕСА_2.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 оскаржили рішення Ужгородського міськрайонного суду від 03.06.2008, просили його скасувати та ухвалити нове, яким у позові ОСОБА_1 відмовити.

Ужгородська міська рада у своїй апеляційній скарзі теж ставила питання про скасування рішення Ужгородського міськрайонного суду від 03.06.2008 та відмову в позові.

Ухвалою судді Апеляційного суду Закарпатської області від 05.08.2008 апеляційна скарга ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та апеляційна скарга Ужгородської міської ради були залишені без руху із наданням строку для виправлення їх недоліків.

Ухвалою судді апеляційного суду від 27.08.2008 апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та апеляційну скаргу Ужгородської міської ради було визнано неподаними та повернуто апелянтам.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 07.10.2008 відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 було відмовлено в продовженні строку на апеляційне оскарження рішення Ужгородського міськрайонного суду від 03.06.2008.

Ухвалою Верховного Суду України від 21.07.2010 ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 07.10.2008 скасовано, справу для розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду передано до апеляційного суду.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 26.08.2010 поновлено відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження рішення Ужгородського міськрайонного суду від 03.06.2008, ухвалою цього ж суду від 01.10.2010 апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 відхилено, рішення Ужгородського міськрайонного суду від 03.06.2008 залишено без змін.

У касаційному порядку рішення суду першої інстанції від 03.06.2008 і ухвала суду апеляційної інстанції від 01.10.2010 не оскаржувалися.

06.06.2013 від імені, як зазначено в скарзі, «ОСОБА_12.», у порядку ст. 292 ч. 1 ЦПК України як від особи, яка не брала участі в справі, в якій суд вирішив питання про її права та обов'язки, до суду надійшла датована 03.06.2013 апеляційна скарга на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 03.06.2008.

Скарга мотивувалася тим, що «ОСОБА_12.» є власником квартири АДРЕСА_2 і під час розгляду в суді спору між мешканцями будинку ОСОБА_1 з одного боку та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і третьою особою «ОСОБА_12.» - з іншого боку щодо порядку землекористування дізналася про існування рішення суду від 03.06.2008, копію рішення отримала 24.05.2013. Указаним рішенням суду вирішено питання про права і обов'язки апелянта, тоді як вона участі в справі не брала. Так, на підставі цього рішення суду збільшена площа квартири № 3 у будинку, яка належить ОСОБА_1, за рахунок включення до цієї площі мансарди будинку. Між тим, мансарду було переобладнано з горища будинку, а таке належить до допоміжних приміщень будинку і в силу положень Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», який регулює спірні правовідносини, а також в силу норм іншого законодавства є спільною власністю мешканців будинку, перебудова горища в мансарду порушує право власності апелянта. Суд на порушення норм цивільного процесуального закону не залучив ОСОБА_12 до участі в справі в якості співвідповідача чи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Виходячи з цих обставини, скарга містить прохання про скасування рішення суду та відмову в позові.

Ухвалою судді Апеляційного суду Закарпатської області від 21.06.2013 скаргу було залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків у зв'язку з несплатою судового збору. 23.08.2013 у зв'язку зі сплатою судового збору було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, 09.09.2013 справу призначено до судового розгляду.

У письмових запереченнях на апеляцію ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_13, вказує на відсутність підстав для її задоволення. Сторона посилається як на фактичні обставини справи, які вказують, зокрема, на роботи з облаштування мансарди попередніми власниками квартири ще починаючи з 1979 року, відсутність доступу до горища власників інших квартир задовго до придбання її позивачем, фактичну відсутність спору з цього приводу з ОСОБА_6, що підтверджується документально, так і на те, що ОСОБА_6, будучи у похилому віці, хворою, апеляційну скаргу, подану від її імені, не підписувала, судовий збір із неї не сплачувала, скаргу подано від її імені, проте, без її відома та волевиявлення.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 06.12.2013 провадження в справі було зупинено на підставі ст. 201 ч. 1 п. 1, ст. 203 ч. 1 п. 1 ЦПК України до залучення до участі у справі правонаступника ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Факт смерті ОСОБА_6 у віці 90 років підтверджується наданою представником відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_14 суду копією Свідоцтва про смерть, виданого Відділом ДРАЦС РС Ужгородського МРУЮ ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 17 т. 2). Зі Свідоцтва про смерть також випливає, що прізвищем особи є «ОСОБА_12», а не «ОСОБА_12», що відповідає й іншим документам, наявним у справі.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 19.02.2016 залучено до участі в справі «ОСОБА_1» як правонаступника «ОСОБА_12».

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_13 поставили перед апеляційним судом питання про відсутність підстав для апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою від імені ОСОБА_6, оскільки ця особа не підписувала, а, отже, і не подавала апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення: представника ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_16, яка апеляційну скаргу, подану від імені ОСОБА_6, підтримала, водночас допустила, що скаргу могла підписати інша особа, однак, допустимих доказів щодо неналежності ОСОБА_6 підпису на апеляційній скарзі у справі немає; позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_13, які вважають апеляцію необґрунтованою по суті, а також наполягають на відсутності належних процесуальних підстав для апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою від імені ОСОБА_6, що її вона не підписувала; відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_14, які апеляцію вважають обґрунтованою і теж, попри пояснення представника ОСОБА_14 про можливість підписання апеляції іншою особою, стверджують про відсутність підстав для висновку про неналежність ОСОБА_6 підпису на апеляційній скарзі, розглянувши справу за правилами ст. 305 ч. 2 ЦПК України за відсутності інших учасників процесу, обговоривши доводи учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення або оспорювання саме її прав, при цьому, особа вправі звернутися до суду по захист не в будь-який спосіб, а в порядку, встановленому ЦПК України, провадження в цивільній справі здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (ст. 2 ч.ч. 1, 3, ст. 3 ч. 1, ст. 15 ч. 1 ЦПК України), зазначене стосується як права на позов, так і права на апеляцію.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, особа на власний розсуд розпоряджається своїми цивільними та процесуальними правами та здійснює своє право на захист (ст. 12 ч. 1, ст. 20 ч. 1 ЦК України (тут і далі норми матеріального права в редакції, чинній на час виникнення відповідних юридичних фактів), ст. 10 ч. 1, ст. 11 ч. 2 ЦПК України), особа зобов'язана належно довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 10 ч.ч. 2, 3, ст. 11 ч. 1, ст.ст. 57-60, ст. 179 ч. 1 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жоден доказ, в т.ч., висновок експерта, не має для суду наперед встановленого значення; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу, включно з висновком експерта, окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ст. 147 ч.ч. 6, 7, ст. 212 ЦПК України).

Особа, подаючи в порядку ст. 292 ч. 1 ЦПК України скаргу, повинна дотриматися вимог закону щодо форми і змісту апеляційної скарги, зокрема, обов'язково повинна підписати її особисто, у разі ж надання відповідних повноважень на представництво в суді із правом підписання документів, у апеляційній скарзі належно вказується на таке, скарга може бути підписана такою уповноваженою особою із обов'язковим доданням документа (його копії), що посвідчує повноваження представника (ст. 237 ч.ч. 1, 3, ст. 239, ст. 244 ч.ч. 1, 3, ст. 245 ЦК України, ст. 38 ч.ч. 1, 2, ст. 40 ч. 1, ст.ст. 42, 44, ст. 295 ч. 1, ч. 2 п.п. 3, 8, ч.ч. 3, 4, 5 ЦПК України). Особа, яка подала апеляційну скаргу, повинна у відповідному випадку сплатити з неї судовий збір, саме така особа є платником судового збору, документ про сплату додається до апеляційної скарги (ст. 79 ч. 2, ст. 297 ч. 2 ЦПК України, ст.ст. 2, 6 Закону України «Про судовий збір»).

Виконання особою, яка подає апеляційну скаргу, зазначених вимог закону засвідчує, забезпечує та підтверджує її дійсне волевиявлення (ст. 2 ч. 1, ст.ст. 12-16, ст. 20 ч. 1, ст.ст. 24-26, 30 ЦК України, ст.ст. 27, 28, 29, 31 та інші норми ЦПК України), а також забезпечує можливість здійснення відповідно до закону провадження, зокрема, апеляційного, у цивільній справі. Особа, яка подала апеляційну скаргу, повинна довести наявність у неї права на її подання, наявність фактів і обставин, що свідчать про вирішення судом питання саме про її права і обов'язки, про порушення рішенням суду, ухваленим без залучення до участі в справі цієї особи, її законних прав та інтересів.

У справі міститься копія заяви ОСОБА_6 та ОСОБА_11, посвідченої 11.02.2008 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Анучин Г.В. за реєстровими №№ 421, 422 (а.с. 24 т. 1), оригінал якої (а.с. 121 «а» т. 2) оглядався в судовому засіданні, адресованої компетентним органам і тим, кого це стосується за належністю, що нею ОСОБА_6 і ОСОБА_11, які проживають за адресою: АДРЕСА_2, сповіщають, що не заперечують проти мансардного приміщення, яке належить до квартири АДРЕСА_3, яке обслуговується та в якому будуть проводитися ремонтні роботи за кошти власника, в межах існуючої інвентарної справи на 01.02.2008.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 03.06.2008 (а.с. 90-93 т. 1) і ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 01.10.2010 (а.с. 219-222 т. 1) встановлено, зокрема, що:

у 1979 році у будинку АДРЕСА_2 власник квартири № 3 ОСОБА_18 за власні кошти провів реконструкцію даху і облаштував мансарду;

у 1998 році квартира № 3 була приватизована зі сходовою клітиною, що веде на горище;

вхід на горище був облаштований з квартири № 3, з 1979 року власники інших квартир ним не користувалися;

19.11.2007 за порушення правил містобудування при самовільному переобладнанні горища на мансарду порушника ОСОБА_8 було оштрафовано;

ОСОБА_1 27.12.2007 купила у ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 квартиру АДРЕСА_3, після чого вирішила узаконити мансарду, збудовану 29 років тому;

чинним рішенням Виконкому Ужгородської міськради від 07.11.2008 № 452 ОСОБА_1 дозволено провести правову реєстрацію реконструйованої квартири АДРЕСА_3 з влаштуванням мансарди, 25.09.2009 ОСОБА_1 видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Ці обставини у взаємозв'язку з поясненнями сторін обґрунтовані, зокрема, й наявними в справі технічними документами.

06.06.2013 від імені, як зазначено в скарзі, «ОСОБА_12.», у порядку ст. 292 ч. 1 ЦПК України до Ужгородського міськрайонного суду надійшла датована 03.06.2013 апеляційна скарга на рішення цього суду від 03.06.2008 (а.с. 224-226 т. 1). У скарзі не міститься жодних вказівок на наявність у особи, яка її подала, представника, до скарги, а також у подальшому - до справи не додано документа, який би вказував на таке представництво, у скарзі зазначено особу, яка її подає, як «ОСОБА_12», ці ж реквізити зазначені після рукописного підпису особи, яка подала скаргу. На виконання ухвали судді апеляційного суду щодо недоліків апеляційної скарги до апеляційного суду 20.08.2013 надійшла заява ОСОБА_4 із доданою до неї квитанцією № 11353.70.1 про сплату 02.08.2013 у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» судового збору в розмірі 57,35 грн, в якій платником зазначений «ОСОБА_24» (а.с. 233 т. 1).

Виходячи з обставин справи, з'ясування питань, пов'язаних із подачею апеляційної скарги, волевиявленням особи, що виникли, зі здійсненням апеляційного провадження як таким, не було можливим поза судовим засіданням, у зв'язку з чим апеляційне провадження було відкрито.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 і ОСОБА_11 у нотаріальній формі належно і конкретним чином засвідчили свою позицію щодо належності мансардного приміщення до квартири АДРЕСА_3, не заперечували проти ремонтних робіт у мансарді за кошти власника. Тобто, ОСОБА_6 і ОСОБА_11 вільно засвідчили і зафіксували своє дійсне волевиявлення щодо належності мансардного приміщення до квартири, яка на той час вже була придбана ОСОБА_1, спору із власником квартири щодо зазначеного приміщення у них не було.

Добросовісність, розумність юридично значимих дій особи, вільність її волевиявлення, оскільки судом не встановлено протилежне, презюмуються (ст. 3 ч. 1 п.6, ст. 12 ч.ч. 1, 5 та інші норми ЦК України), так само презюмується й правомірність нотаріальної дії (ст.ст. 1, 7, 39, 50 та інші норми Закону України «Про нотаріат»). Нотаріально посвідчена заява від 11.02.2008 є чинною, доказів її оспорювання, скасування і т.ін. у справі немає. Фізична особа як сторона в процесі, в т.ч., при оскарженні судового рішення, щодо інших сторін діє в цивільному процесі самостійно (ст. 32 ч. 1 ЦПК України), ОСОБА_11 рішення Ужгородського міськрайонного суду від 03.06.2008 не оскаржував.

17.03.2014 держнотаріусом Першої ужгородської державної нотаріальної контори Ластівкою А.В. видано за реєстровим № 3-137 ОСОБА_7 Свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, право власності спадкоємця на це майно цього ж дня зареєстроване (а.с. 59-61 т. 2). 17.03.2014 ОСОБА_11 на підставі договору, посвідченого держнотаріусом Першої ужгородської державної нотаріальної контори Ластівкою А.В. за реєстровим № 3-139, подарував ОСОБА_7 1/2 частину квартири № 1 у цьому ж будинку, право власності обдаровуваної на майно того ж дня було зареєстроване (а.с. 73, 74 т. 2).

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_13 заявили клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи мотивуючи тим, що апеляційна скарга фактично підписана не особою, яка її подала, а невідомою особою, що вбачається, зокрема, з простого порівняння підпису на тексті апеляційної скарги із підписом ОСОБА_6 на нотаріально посвідченій її заяві від 11.02.2008, тому немає підстав вважати подання вищевказаної апеляційної скарги результатом дійсного волевиявлення ОСОБА_6

З огляду на обставини справи, доводи учасників процесу та необхідність перевірки, зокрема, твердження сторони про очевидну невідповідність підпису, проставленого від імені ОСОБА_6 на апеляційній скарзі від 03.06.2013, її підпису, посвідченому нотаріально на заяві від 11.02.2008, ухвалою апеляційного суду від 19.04.2016 була призначена судово-почеркознавча експертиза, проведення якої було доручено фахівцям Закарпатського НДЕКЦ МВС України, м. Ужгород (а.с. 160-162 т. 2). 16.05.2016 до суду надійшло повідомлення судового експерта ОСОБА_20 про неможливість проведення експертизи у зв'язку з недостатньою кількістю зразків підпису ОСОБА_6 (а.с. 170-174 т. 2).

26.07.2016 ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_13 повторно заявили клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи. Із метою забезпечення можливості проведення експертизи апеляційний суд ухвалами від 27.07.2016, від 22.08.2016 і від 07.09.2016 додатково витребував документи, що можуть містити зразки підписів ОСОБА_6 (а.с. 194-195, 219-220, 235-236 т. 2). Після одержання документів ухвалою апеляційного суду від 21.09.2016 була призначена судово-почеркознавча експертиза, проведення якої було доручено фахівцям Українського центру судових експертиз, м. Київ (а.с. 245-247 т. 2).

23.11.2016 до апеляційного суду надійшов від ТОВ «Український центр судових експертиз» Висновок експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 16.11.2016, складений судовим експертом ОСОБА_21 (а.с. 4-21 т. 3), відповідно до якого:

підпис від імені ОСОБА_6, що міститься на третьому аркуші апеляційної скарги від імені ОСОБА_6 від 03.06.2013 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 03.06.2008 та підпис від імені ОСОБА_6, що міститься в графі «ПІДПИСИ:» в рядку навпроти рукописного запису «ОСОБА_12.» у заяві від імені ОСОБА_6, ОСОБА_11 від 11.02.2008 - виконані різними особами;

підпис від імені ОСОБА_6, що міститься на третьому аркуші апеляційної скарги від імені ОСОБА_6 від 03.06.2013 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 03.06.2008 виконаний не ОСОБА_6, а іншою особою.

Питання щодо подачі апеляційної скарги саме ОСОБА_6, підписання скарги було предметом обговорення учасниками процесу неодноразово: ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_13 послідовно наполягали на тому, що ОСОБА_6 скаргу не підписувала і не подавала; представник ОСОБА_15 адвокат ОСОБА_16 наводила міркування про те, що апеляційну скаргу могла підписати замість ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_23, яка представляла її інтереси в іншій справі, проте, теж уже померла; представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_14 висловлювався про те, що можливість проставлення на скарзі підпису ОСОБА_23 як представником ОСОБА_6 не досліджувалася. Крім цього, представники ОСОБА_16 і ОСОБА_14 вказували на недопустимість, на їх думку, вищевказаного висновку експерта як доказу, оскільки експертизу було виконано неналежним суб'єктом, яким щодо даного виду експертизи є державна експертна установа, з порушенням установленого порядку.

Оцінюючі наведені факти, обставини, доводи учасників процесу та їх правові позиції в сукупності і взаємозв'язку, колегія суддів приходить до таких висновків.

Факт подачі від імені «ОСОБА_12.» апеляційної скарги на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 03.06.2008 через п'ять років після його ухвалення, майже через два роки після закінчення тривалого процесу оскарження цього рішення суперечить належним чином зафіксованому заявою від 11.02.2008 і не спростованому волевиявленню ОСОБА_6 і ОСОБА_11 щодо спірного мансардного приміщення. За обставинами справи, спору між цими особами та ОСОБА_1 із приводу приміщення не було. Належність ОСОБА_6 підпису на указаній заяві презюмується. ОСОБА_11 не оскаржував згадане рішення суду і в подальшому безперешкодно, вільно розпорядився своєю часткою в квартирі.

Беручи до уваги встановлене в справі, обставини проживання у триквартирному житловому будинку та відсутність обґрунтованого спростування відповідних обставин, слід констатувати, що як ОСОБА_6, так і ОСОБА_11 задовго до придбання ОСОБА_1 квартири було відомо про облаштування мансарди, вони не користувалися горищем тривалий час, їм було відомо про даний спір між ОСОБА_1 і сім'єю ОСОБА_4, про тривалий процес оскарження рішення суду, однак, вони ніяких вимог не пред'являли, судові рішення - не оскаржували. На час складання апеляційної скарги, зазначений у ній, ОСОБА_6 досягла глибокої старості, а через три з невеликим місяці після подачі скарги померла. Апеляційну скаргу, подану від імені «ОСОБА_12.», оплатила інша особа, а саме - ОСОБА_4, який був одним із відповідачів за позовом ОСОБА_1, тож скаргу оплачено апеляційним збором в будь-якому разі не ОСОБА_6, а іншою, заінтересованою в результаті справи (з огляду також на інші спірні відносини) особою, що підтверджується позицією цієї особи та інших членів сім'ї ОСОБА_4 у справі. Між тим, сім'я ОСОБА_4 своє право на оскарження судових рішень реалізувала і розпорядилася ним вільно, на свій розсуд. Доказів наділення ОСОБА_6 установленим порядком відповідними повноваженнями ОСОБА_4 у справі немає.

Скаргу подано від імені особи, яка у ній неодноразово названа як «ОСОБА_12», при цьому, так само особу названо безпосередньо після рукописного підпису, проставленого у скарзі. Названо заявника, так само - і після рукописного підпису, «ОСОБА_12» і в заяві від 02.04.2013 на видачу судового рішення, адресованій Ужгородському міськрайонному суду (а.с. 227 т. 1). Таким чином, у офіційних зверненнях до суду прізвище особи, від імені якої вони були здійснені, щоразу вказувалося невірно, не зазначалося правильно і слід розуміти так, що особа, яка прочитала документи, підписала їх із таким неправильним зазначенням свого прізвища.

Ці обставини в сукупності із очевидною невідповідністю між підписом, проставленим від імені ОСОБА_6 на апеляційній скарзі від 03.06.2013, і її підписом, посвідченим нотаріально на заяві від 11.02.2008, викликали обґрунтовані сумніви стосовно подачі апеляційної скарги саме ОСОБА_6

Зі змісту експертного висновку випливає, що ОСОБА_6 апеляційну скаргу не підписувала, підпис у скарзі виконаний іншою особою. Судовий експерт попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків (ст.ст. 384, 385 КК України), експерт несе повну персональну відповідальність за зміст висновку.

Сукупність і взаємозв'язок наведених обставин дають підстави стверджувати, що у справі немає доказів стосовно подачі апеляційної скарги як результату дійсного волевиявлення ОСОБА_6 та про дотримання вимог закону при поданні скарги.

Оцінюючи докази, апеляційний суд передусім віддає перевагу чинній нотаріально посвідченій заяві ОСОБА_6 і ОСОБА_11 від 11.02.2008, яка відповідає обставинам справи. Натомість апеляція, про яку йдеться, не узгоджується ані з обставинами справи по суті, ані з її рухом. Скаргу подано від імені особи, прізвище якої не відповідає прізвищу особи, яка у разі порушення її цивільних прав могла б подати скаргу. ОСОБА_6 не виконувала обов'язку платника судового збору з апеляційної скарги.

Безвідносно до міркувань учасників процесу щодо того, чи є достатні підстави кваліфікувати відповідний документ як допустимий доказ саме в якості висновку експерта (ст. 59 ч. 1, ст. 66 ЦПК України), такий документ за результатами дослідження, проведеного експертом, містить відомості про обставини, які мають значення для справи, а тому в усякому разі може братися до уваги як письмовий доказ (ст. 64 ч. 1 ЦПК України). Дослідження дало однозначну відповідь про те, що підпис від імені особи, яка підписала апеляційну скаргу, і підпис ОСОБА_6 у нотаріально посвідченій заяві від 11.02.2008 виконані різними особами, що, оскільки належність ОСОБА_6 підпису в цій заяві визнана всіма (ст. 61 ч. 1 ЦПК України) і презюмується відповідно до закону, вказує на підписання скарги не ОСОБА_6, а іншою особою. Учасники процесу, які одночасно і допускали фактично можливість підписання апеляційної скарги іншою, аніж апелянтом, особою, і заперечували належність експертного висновку як доказу, не заперечували при цьому по суті результату дослідження та не заявляли клопотань, спрямованих на спростування цього результату.

Зрештою, цей доказ за своїм змістом узгоджується з іншими обставинами справи, оцінюється саме в сукупності із іншими доказами та матеріалами справи, не має окремого від них, наперед встановленого значення і як допоміжний лише підтверджує невідповідність дій, оформлених як апеляційне оскарження рішення суду від імені ОСОБА_6, реальним діям ОСОБА_6, вчиненим і зафіксованим документально раніше. Оскільки як ОСОБА_6, так і адвокат ОСОБА_23, щодо можливості підписання якою скарги висловлювалися міркування, померли, можливість перевірки таких обставин і міркувань втрачена.

Виходячи з викладеного, у колегії суддів немає сумнівів стосовно того, що ОСОБА_6 не підписувала апеляційну скаргу, не оплачувала її судовим збором і загалом її не подавала, тож не проявляла відповідного волевиявлення, не вчиняла відповідних дій і не виконувала вимог закону, що уможливлюють апеляційне провадження за скаргою. Відсутність у апеляційній скарзі підпису особи, яка її подала, може за певних умов розглядатися як недолік, який не призводить до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, не впливає на суть ухваленого судового рішення, лише в тому випадку, якщо апелянт брав участь у судовому засіданні й підтримав свої вимоги. У випадку, який розглядається, ОСОБА_6 не брала участі в судовому засіданні і жодним чином не підтвердила, не підтримала позицію, викладену начебто від її імені в апеляційній скарзі, такий недолік не може бути усунений і за наведених вище обставин не може розглядатися як неістотний.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_13 просили, з огляду на такі обставини, залишити апеляційну скаргу без розгляду, а судові витрати стягнути з ОСОБА_7 як із правонаступника ОСОБА_6 Утім, за змістом ст. 121 ч. 1, ст. 295, ст. 297 ч. 2 ЦПК України, усунення недоліків апеляційної скарги, а за відповідних обставин - залишення апеляційної скарги без розгляду після відкриття апеляційного провадження в справі може мати місце, якщо встановлена та існує особа, яка подала апеляційну скаргу, проте, допустила недоліки, може їх виправити і т.ін. Залишення скарги без розгляду не виключає можливості подання відповідною особою скарги повторно. Тим часом, у справі не встановлено, ким саме подано й підписано апеляційну скаргу, жодна особа не визнала свого авторства, тому процесуальних підстав для залишення скарги без розгляду немає.

Натомість виключається можливість провадження в цивільній справі за апеляційною скаргою, яка не відповідає вимогам закону, а саме, подана і підписана невідомою особою, до того ж, від імені особи, прізвище якої не відповідає прізвищу особи, яка у разі порушення її цивільних прав могла б подати скаргу, оскільки відсутні відомості про суб'єкта цивільних і процесуальних відносин, будь-які підстави для висновків про цивільні права і обов'язки особи, їх порушення, необхідність захисту, про право на апеляційне оскарження тощо. Така справа (скарга) не може розглядатися в порядку цивільного судочинства за відсутністю підстави для цього, у цьому випадку апеляційне провадження підлягає закриттю (ст. 8 ч. 8, ст. 26 ч. 1, ст.ст. 28-30, ст. 205 ч. 1 п. 1, ст. 292 ч. 1, ст. 297 ч. 4 п. 1, ч. 5, ст. 304 ч. 1 ЦПК України).

Залучення ухвалою апеляційного суду від 19.02.2016 до участі в справі ОСОБА_7 як процесуального правонаступника ОСОБА_6, що мало місце до встановлення наведених вище обставин, втрачає процесуальне значення. Таке правонаступництво може здійснюватися, зокрема, у разі смерті фізичної особи, яка була стороною у відносинах, щодо яких виник спір; усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив (ст. 37 ЦПК України). ОСОБА_6 не була стороною у спірних правовідносинах, доказів про вчинення саме нею будь-яких дій у цивільному процесі, в т.ч., подання апеляційної скарги, в ході розгляду якої було прийнято рішення про залучення до справи правонаступника, немає. Тож належних підстав для покладання на ОСОБА_7 витрат по оплаті ОСОБА_1 судової експертизи в розмірі 8900,00 грн немає.

За таких умов, апеляційне провадження підлягає закриттю з наведених вище процесуальних підстав, тому посилання в апеляційній скарзі на норми матеріального права, врахування при цьому обставин справи, фактів, дії відповідного законодавства в часі, інші обставини, якими обґрунтовувалася скарга по суті, відсутність у ній доводів на спростування установлених судовим рішенням фактів і обставин, правового значення наразі не мають.

Відтак, оскільки обставини, що мають значення для вирішення питання про можливість апеляційного провадження, були встановлені після його відкриття, це провадження відповідно до ст. 8 ч. 8, ст. 292 ч. 1, ст. 297 ч. 4 п. 1, ч. 5, ст. 304 ч. 1 ЦПК України підлягає закриттю. Оригінали письмових доказів слід на підставі ст. 138 ЦПК України повернути за належністю із залишенням у справі копій документів.

Керуючись ст. 8 ч. 8, ст. 292 ч. 1, ст. 297 ч. 4 п. 1, ч. 5, ст. 304 ч. 1 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6, правонаступником якої є ОСОБА_7, на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 3 червня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради Закарпатської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про визнання права власності - закрити.

Повернути одержані апеляційним судом для проведення судово-почеркознавчої експертизи документи із залишенням у справі копій цих документів:

ОСОБА_1 - заяву ОСОБА_6 і ОСОБА_11 від 11.02.2008, посвідчену приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Анучин Г.В. за реєстровими №№ 421, 422 (а.с. 121 «а» т. 2) і план розподілу земельної ділянки будинковолодіння АДРЕСА_2, виконаний у червні 2009 року (а.с. 155 т. 2);

приватному нотаріусу Ужгородського районного нотаріального округу Форкош М.М. - довіреність ОСОБА_6, посвідчену цим нотаріусом 05.07.2011 за реєстровим № 1778 (а.с. 154 т. 2);

Управлінню Держгеокадастру в Ужгородському районі Закарпатської області - Технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку у спільну сумісну власність гр. ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в 1-му томі,

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді