Справа№592/4434/16-ц
Провадження №2/592/1566/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого - судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання - Мазіної К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, Служба у справах дітей Сумської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, і свої вимоги обґрунтовує тим, що в шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 вона перебувала з 16.07.1993 року по 16.10.2013 року. Від шлюбу мають двох синів: повнолітнього ОСОБА_3, 1994 року народження, та неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання шлюбу вони з відповідачем залишилися проживати в одній квартирі за адресою: АДРЕСА_1, але мешкають в різних кімнатах, не мають спільного бюджету та не ведуть спільного господарства. Їх діти мешкають разом з нею. Протягом більш року відповідач ОСОБА_2 не виконує своїх батьківських обов'язків відносно своїх синів, ухиляється від виконання своїх обов'язків, навпаки, його відношення до, дітей як батька, порушує їх права та інтереси, бо він діє всупереч їх інтересам. Майже протягом року відповідач не надає матеріальної допомоги дітям, тому вони знаходяться на її повному забезпеченні. Він не сплачує аліментів за рішеннями судів, перешкоджає їх стягненню. Відповідач ОСОБА_2 вже протягом більш року своєю поведінкою та відношенням до неповнолітнього сина ОСОБА_5 порушує його інтереси, що негативно впливає на його навчання, здоров`я, духовний розвиток. Так, відповідач ОСОБА_2, вже майже рік звертається до суду та інших установ з різноманітними позовами та заявами, в яких негативно характеризує її, як матір, висловлює наклепи на неї з приводу виховання сина. Всі ці обставини їх неповнолітній син сприймає з великим хвилюванням, обуренням. Ці обставини впливають на духовний стан сина, він переживає з цього приводу. Дома він ніколи не займався та не займається вихованням сина, взагалі з ним не спілкується. Крім того, за місцем їх мешкання відповідач ОСОБА_2 створює неможливі умови проживання з ним. Він штучно створює скандали, викликає поліцію, при цьому намагається доповісти, що скандали створює вона, її мати та її чоловік, з яким у неї зареєстрований шлюб. Діти дуже обурені поведінкою батька. Саме з приводу такої поведінки батька сини: і повнолітній, і неповнолітній не бажають спілкуватися з батьком, не поважають його, в той час як у неї з синами добрі, довірливі стосунки. Відповідач ОСОБА_2 звертається з необґрунтованими заявами до Служби у справах дітей, в яких також намагається очорнити її, як матір, але викладені ним факти не знаходять підтвердження, оскільки вони є хибними. Про це також відомо сину ОСОБА_5 і він також дуже боляче реагує на таку поведінку батька. Своєю поведінкою відповідач негативно впливає на розвиток, навчання, здоров`я та духовний стан неповнолітнього сина ОСОБА_5, що призвело до того, що син звернувся до неї з проханням позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно нього. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні позивач, її представник позовні вимоги підтримали повністю з зазначених підстав, та просили їх задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2, його представник не з'явилися. Приймаючи участь в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали, пояснивши, що ОСОБА_2 піклується про свого молодшою сина, сплачує аліменти, відвідує школу. ОСОБА_2 виконує свої батьківські обов'язки та не ухиляється від виконання обов'язків щодо виховання сина ОСОБА_6. ОСОБА_1 налаштувала свого молодшого сина проти батька ОСОБА_2 Дитина ОСОБА_6 не поважає батька. Така зухвала, неповажна поведінка з боку дитини ОСОБА_6 до ОСОБА_2 є наслідок неповажного ставлення з боку ОСОБА_1 до колишнього чоловіка, батька дитини. В позовній заяві всупереч вимогам ЦПК України не зазначені підстави для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_6. З боку ОСОБА_1 не подано до суду жодного допустимого та належного доказу на підтвердження своїх позовних вимог. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявились безрезультатними. Відповідач бажає відновити стосунки з сином, спілкуватися з ним. Просять суд відмовити позивачу ОСОБА_1 в задоволенні позовної заяви про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_6 за необґрунтованістю.

В судовому засіданні представник третьої особи - Служби у справах дітей Сумської міської ради, зазначив, що Служба у справах дітей вважає за можливе позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_2 не піклується про фізичний і духовний розвиток синів, не цікавиться їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає синам доступу до культурних та духовних цінностей, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світогляду, не поважає гідності своїх дітей, що розцінюється як злісне ухилення від виконання батьківських обов'язків, як старший так і молодший сини висловилися про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав позов ОСОБА_1 щодо позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки з батьком, як у нього, так і у брата склалися вкрай напружені стосунки через створення батьком конфліктних ситуацій, безпричинного виклику органів поліції. Як його життям, навчанням, так і брата ОСОБА_6 батько не цікавиться, жодного інтересу до них не виявляє.

ОСОБА_6 пояснив, що з літа 2015 року він не спілкується з батьком, який влаштовує скандали, відносини з батьком не налагоджуються. В даний час батько рідко з"являється вдома, коли приходить, то влаштовує скандали. Батько виганяв їх з квартири. Мама не налаштовує його проти батька. З чоловіком матері у нього гарні стосунки. Він втратив повагу та любов до батька.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 - чоловік ОСОБА_1 пояснив, що ОСОБА_2 не піклується про дітей, їх стан здоров'я, коштів на їх утримання не надає. ОСОБА_2 приходив до квартири на АДРЕСА_1 приблизно один раз на три дні, провокував скандали, викликав поліцію. В кімнаті, де проживає ОСОБА_2, встановлений комп'ютер та два робочих столи, за якими повинні займатися діти. ОСОБА_2 влаштовує конфлікти, діти не можуть готуватися до навчань. В червні 2016 року ОСОБА_2 при дітях вдарив ОСОБА_1, була викликана поліція. Стосунки з дітьми у ОСОБА_2 не налагодилися.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 - класний керівник 9-го класу, в якому навчається ОСОБА_6, пояснила, що ОСОБА_2 відвідував школу, коли син навчався в 7-му класі та на початку 8-го класу. Коли ОСОБА_6 навчався в 8-му класі ОСОБА_1 також відвідувала школу, на даний час ОСОБА_1 приходить до школи, відвідує батьківські збори. У період навчання ОСОБА_6 в 9-му класі ОСОБА_2 телефонував їй, запитував про сина. ОСОБА_1 допомагла вирішити питання, які виникли при відвідуванні сином уроків фізкультури, а також питання щодо спілкування ОСОБА_6 з однокласниками.

Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника, пояснення представника третьої особи - Служби у справах дітей Сумської міської ради, третьої особи ОСОБА_3, показання свідків, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав:

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний за рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 16.10.2013 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей: повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та неповнолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Викладені обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження ОСОБА_6 (а.с.5), копією рішення суду Ковпаківського районного суду м.Суми (а.с.74).

З 15 січня 2016 року ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.55). З цього часу ОСОБА_7 став допомагати ОСОБА_1 матеріально підтримувати її синів.

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми ві 26.04.2016 року було стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 09.10.2015 року (а.с.76-77).

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 залишилися проживати в одній квартирі за адресою: АДРЕСА_1, але мешкають в різних кімнатах, не мають спільного бюджету та не ведуть спільного господарства. Їх діти мешкають разом з позивачкою. В кімнаті, якою користується ОСОБА_2, знаходяться письмові столи, за якими займаються діти та комп'ютер для навчання дітей.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Тобто, якщо невиконання цього обов'язку є протиправною, винною поведінкою, коли особа має реальну можливість виконати свій обов'язок, але не вчиняє відповідних дій.

Спочатку проживання в одній квартирі після розірвання шлюбу, між колишнім подружжям значних конфліктів не виникало, але з часом стосунки між ними погіршилися.

Відповідач ОСОБА_2 не сприйняв ту обставину, що його колишня дружина ОСОБА_1 вдруге вийшла заміж, між чоловіком ОСОБА_1 - ОСОБА_7 та дітьми склалися добрі, приязні стосунки.

З серпня-вересня 2015 року між сторонами почали виникати конфліктні ситуації, численні скандали, що супроводжувалося в переважній більшості зверненнями ОСОБА_2 до органів поліції.

Так, протягом вересня-грудня 2015 року було одне звернення ОСОБА_1 до Сумського відділу поліції з приводу поведінки ОСОБА_2, ОСОБА_2 кілька разів звертався до Сумського відділу поліції щодо дій ОСОБА_1

Ці звернення були викликані конфліктними ситуаціями, які виникали між колишнім подружжям з приводу користування квартирою, проживання в ній, спілкування з дітьми.

Такі звернення ОСОБА_2 до Сумського відділу поліції продовжилися і в 2016 році. Посадовими особами Сумського відділу поліції не складалися протоколи про адміністративні правопорушення, жодних процесуальних рішень за зверненнями ОСОБА_1, ОСОБА_2 не приймалося. Інспекторами Сумського відділу поліції були винесені попередження ОСОБА_1, ОСОБА_2 за матеріалами перевірок про недопущення в подальшому сварок та скандалів.

Викладені обставини підтверджуються матеріалами перевірок Сумського відділу поліції.

Чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_7 підтвердив, що між його дружиною та ОСОБА_2 склалися вкрай напружені, неприязні стосунки. ОСОБА_2 не виявляє батьківської турботи про дітей.

В судовому засіданні сини - ОСОБА_3 та ОСОБА_6 стверджували, що конфлікти провокував та влаштовував їх батько ОСОБА_2, що відповідно вплинуло і на їх ставлення до батька. Тривалий час батько з дітьми не спілкується, участі у їх вихованні не приймає.

Свідок ОСОБА_8 - класний керівник класу, де навчається ОСОБА_6, підтвердила, що навчанням ОСОБА_2 цікавиться як матір, так і батько, на даний час ОСОБА_1 відвідує школу, мати допомагала владнати певні конфліктні ситуації, які виникали з її сином.

Довідка Сумської загальноосвітньої школи №22 від 08.06.2016 року (а.с.126) підтверджує обставини, що сторони цікавляться навчанням сина ОСОБА_6.

Згідно з актом обстеження умов проживання Служби у справах дітей Сумської міської ради (а.с.61) в квартирі, де проживають діти по АДРЕСА_1, створені умови для проживання та навчання дітей, в тому числі і неповнолітнього сина ОСОБА_6. В цьому ж акті обстеження умов проживання від 05.10.2015 року зазначено, що діти люблять батька, але сварки, конфлікти зі сторони батька змушують їх змінити ставлення до батька.

Неодноразово до Служби у справах дітей Сумської міської ради звертався ОСОБА_2 з приводу дій ОСОБА_1, але спеціалістами Служби у справах дітей Сумської міської ради не було встановлено порушень прав дітей зі сторони матері ОСОБА_1 (а.с.58-60, 64-65, 70-73). ОСОБА_3 та неповнолітній син ОСОБА_6 скаржилися на батька, що останній є ініціатором сварок та сутичок у колі їх сім'ї.

Служба у справах дітей Сумської міської ради дійшла висновку, що відповідач злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків, тому вважають за можливе позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умов винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

При розгляді справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з другої половини 2015 року, протягом 2016 року ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини ОСОБА_6, не піклується про сина, про його фізичний та духовний розвиток, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, поведінка відповідача ОСОБА_2 призводить до конфліктів з синами. Відповідач ОСОБА_2 не надав доказів, що йому створюються зі сторони позивача перешкоди у спілкуванні з дітьми чи виконанні ним батьківських обов'язків.

В той же час відповідач ОСОБА_2 висловив бажання відновити стосунки з синами, зокрема і з неповнолітнім сином ОСОБА_6, бажає змінити ставлення дитини до нього.

Згідно з ст.ст.7, 8 Конвенції про права дитини дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування, право на сімейні зв"язки, не допускаючи протизаконного втручання у здійснення цих прав.

Згідно з п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

На підставі досліджених доказів суд бере до уваги доводи відповідача ОСОБА_2, який заперечує проти позбавлення його батьківських прав, бажає змінити своє ставлення до виконання батьківських обов'язків. Суд вважає, що повинна бути надана можливість відповідачу ОСОБА_2 відновити родинні стосунки з сином ОСОБА_6, налагодити спілкування з сином з метою створення гармонійних умов для розвитку дитини. Таке відновлення стосунків між батьком та неповнолітнім сином буде сприяти забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

З врахуванням викладеного, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, попередивши ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини - ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов'язків.

Керуючись Конвенцією про права дитини, ст.ст.141, 150, 164, 171 СК України, ст..ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, за необґрунтованістю.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини - ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов'язків.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м.Суми. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А. Котенко