АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Білич І.М.

ПоліщукН.В.

при секретарі Литвиненку Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 13 квітня 2016 року, -

у с т а н о в и в :

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СК «Українська страхова група» про стягнення коштів.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 13 квітня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Представник позивача, зокрема, посилається на ті обставини, що судом не взято до уваги, що розмір страхового відшкодування був визначений відповідачем на підставі звіту про оцінку транспортного засобу № 3110 від 30 жовтня 2015 року, який складений без огляду викраденого транспортного засобу. Вказане є порушенням Методики товарознавчої експертизи. Також зазначає, що відповідач, розраховуючи страхове відшкодування, де-факто в односторонньому порядку змінив умови п. 5.1 договору, де вказано, що дійсна вартість транспортного засобу становить 1097000,00 грн.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача ПрАТ «СК «Українська страхова група», належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, надіслав телеграму з клопотанням про відкладення розгляду справи, однак повідомлені ним причини неявки неповажні, крім того, ПрАТ «СК «Українська страхова група» є юридичною особою та має можливість забезпечити явку повноважного представника у судове засідання, у зв'язку із чим колегія суддів вважала за можливе слухати справу у його відсутність на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Перевіривши законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 15 жовтня 2015 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «Українська страхова група» укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2840-15-00283, предметом якого є страхування автомобіля марки «Lexus RX 350», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а. с. 6-16).

20 жовтня 2015 року із застрахованим автомобілем стався страховий випадок - викрадення, з приводу чого проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження (а. с. 17).

21 жовтня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до страхової компанії з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а. с. 36).

Після проведення перевірки зазначену подію визнано страховим випадком та 27 січня 2015 року прийнято розпорядження про виплату страхового відшкодування в розмірі 1012641,20 грн., з яких: 35789,62 грн. зараховано в рахунок несплаченої частини страхового платежу, а 976851,58 грн. перераховано на рахунок позивача (а. с. 48).

Згідно п. 12.6. договору добровільного страхування передбачено, що у будь-якому випадку страхове відшкодування за страховим випадком «Викрадення» не може перевищувати дійсну вартість застрахованого ТЗ та ДО на дату настання страхового випадку, визначеного на підставі Акту автотоварознавчої експертизи.

Згідно з п. 12.2. договору добровільного страхування дійсна вартість застрахованого ТЗ та ДО на дату настання страхового випадку визначається на підставі Акту автотоварознавчої експертизи.

Сторона відповідача надала суду звіт № 3110 про оцінку транспортного засобу, складеного 30 жовтня 2015 року, згідно якого ринкова вартість застрахованого автомобіля марки «Lexus RX 350», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, складає 1012641,20 грн. (а. с. 41-44).

13 січня 2016 року між ПрАТ «СК «Українська страхова група» ОСОБА_2 та ОСОБА_7 було укладено договір про передачу майнових прав на транспортний засіб та переуступку права вимоги на застрахований транспортний засіб (а. с. 38-40).

У п. 1.2. цього договору сторони визначили, що ПрАТ «СК «Українська страхова група» виплачує ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 1012641,20 грн.

Пунктом 1.3. договору сторони передбачили порядок виплати коштів: 1-у частину страхового відшкодування в розмірі 35789,62 грн. зараховує в рахунок несплаченої частини страхового платежу; 2-у частину страхового відшкодування в розмірі 976851,58 грн. перераховує на розрахунковий рахунок ОСОБА_2

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що дійсна вартість застрахованого автомобіля становила 1012641,20 грн., а не 1097000,00 грн.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції законними та обґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно положення ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як вбачається з пояснень представників сторін, вірно встановлено судом першої інстанції та підтвердилося під час апеляційного розгляду справи, згідно п.п. 12.5. договору страхування, у випадку «Викрадення» страхове відшкодування розраховується за формулою і становить 1053922,09 грн.

Згідно п.п. 12.6 договору страхування, у будь-якому випадку страхове відшкодування за страховим випадком «Викрадення» та у випадку конструктивної загибелі застрахованого ТЗ не може перевищувати дійсну вартість застрахованого ТЗ (транспортного засобу) та ДО (додаткового обладнання) на дату настання страхового випадку, визначену на підставі Акту товарознавчої експертизи.

Дійсна вартість застрахованого ТЗ та ДО на дату настання страхового випадку, визначена на підставі Звіту про оцінку транспортного засобу № 3110 від 30 жовтня 2015 року та становить 1012641,20 грн.

Так, 13 січня 2016 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» (страховик), ОСОБА_2 (страхувальник, вигодонабувач), ОСОБА_7 (власник транспортного засобу) було укладено договір про передачу майнових прав на ТЗ та переуступку права вимоги на застрахований ТЗ, згідно п. 1.2. договору, страхувальник виплачує страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 1012641,20 грн.

Пунктом 1.3. договору сторони передбачили порядок виплати страхового відшкодування: 1-у частину страхового відшкодування в розмірі 35789,62 грн. зараховує в рахунок несплаченої частини страхового платежу; 2-у частину страхового відшкодування в розмірі 976851,58 грн. перераховує на розрахунковий рахунок ОСОБА_2

Страхове відшкодування в сумі 976851,58 грн. було сплачено на розрахунковий рахунок позивача 27 січня 2016 року (а. с. 19).

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, з приводу того, що розмір страхового відшкодування визначений відповідачем на підставі звіту про оцінку транспортного засобу № 3110 від 30 жовтня 2015 року, який складений в порушення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (у редакції наказу від 24 липня 2009 року № 1335/5/1159), без огляду викраденого транспортного засобу, є необґрунтованими, з огляду на положення укладеного 15 жовтня 2015 року договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасних випадків з водієм та пасажирами на транспорті № 28-2840-15-00283.

Відповідно до п. 5.1. методики, технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Підпунктом 9.3.2 договору страхування, страховик має право проводити страхове розслідування з приводу перевірки наданої страхувальником інформації і документів стосовно ТЗ, факту і обставин настання страхового випадку, розміру завданих збитків та виконання страхувальником обов'язків за договором, робити запити до уповноважених органів відносно причин, обставин та наслідків страхового випадку.

Згідно Звіту спеціаліста про проведення товарознавчого дослідження (оцінки) колісного транспортного засобу від 10 грудня 2015 року, вартість автомобіля марки «Lexus RX 350», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на момент вчинення злочину, тобто на 20 жовтня 2015 року, складає 1152861,00 грн.

Колегія суддів не бере до уваги висновки Звіту спеціаліста про проведення товарознавчого дослідження (оцінки) колісного транспортного засобу, складеного пізніше звіту про оцінку транспортного засобу № 3110 від 30 жовтня 2015 року, а саме 10 грудня 2015 року спеціалістом ПП «Юридична контора Малецького» на замовлення слідчого СВ Дарницького УП ГУНП України в м. Києві, оскільки при укладенні договору страхування від 15 жовтня 2015 року позивач не оспорював його оцінку, встановлення його вартості у розмірі 1097000,00 грн. і погодився з усіма пунктами договору.

Згідно п.п. 12.6 договору страхування, у будь-якому випадку страхове відшкодування за страховим випадком «Викрадення» та у випадку конструктивної загибелі застрахованого ТЗ не може перевищувати дійсну вартість застрахованого ТЗ (транспортного засобу) та ДО (додаткового обладнання) на дату настання страхового випадку, визначену на підставі Акту товарознавчої експертизи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів відхиляє вказаний довід апеляційної скарги.

Крім того, згідно з ст. 629 ЦК України договір страхування від 15 жовтня 2015 року та договір про передачу майнових прав на ТЗ та переуступку права вимоги на застрахований ТЗ від 13 січня 2016 року є обов'язковими до виконання сторонами.

Вказані договори не оспорюються позивачем.

Інші доводи апеляційної скарги, які зводяться до неналежної оцінки зібраних у справі доказів та необхідності задоволення позову, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення, є безпідставними та такими, що не можуть вплинути на правильність висновків суду по суті спору.

Підстав до скасування рішення суду, передбачених статтею 309 ЦПК України, при апеляційному розгляді не встановлено.

З огляду на викладене та у зв'язку з тим, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, апеляційна скарга має бути відхилена на підставі п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 13 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.М. Вербова

Судді: І.М. Білич

Н.В.Поліщук