АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа № 22-ц/796/8240/2016 Головуючий в 1 інстанції - Супрун Г.Б.
Доповідач - Заришняк Г.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 березня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на дитину,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2. про зміну розміру аліментів на дитину.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що на підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2009 року з відповідача ОСОБА_2 стягуються аліменти в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 24 липня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, даним рішенням було встановлено, що відповідач не мав жодного офіційного доходу.

Однак, із резюме відповідача, яке він розмістив в мережі Інтернет від 16.03.2015р. на сайті пошуку роботи, їй стала відома інформація про те, що він з березня 2009 року по теперішній час працює на посаді генерального директора з економічних питань ТОВ «Білоцерківський міжнародний авіаційний комплекс Юр»єв».

При цьому вказувала, що вона відповідно до своїх батьківських обов'язків, турбуючись про доньку, намагається в повному обсязі забезпечити її усім необхідним. Щомісячно на її утримання витрачає від 5000,00 грн. до 7000,00 грн., такі витрати складаються з: харчування від 2000,00 грн. до 3000,00 грн., купівлі одягу від 1000,00 грн. до 4000,00 грн., зайняття англійською з репетитором -1280,00 грн., навчання танцям- 250,00 грн., шкільне харчування- 200 грн. Зазначені витрати лише частково підтверджуються чеками, так як вона купує продукти не лише у магазинах, більшість покупок здійснює на ринку, турбуючись, щоб продукти були свіжими, натуральними та без домішок, також одяг для доньки вона купує здебільшого за кордоном. Крім того, вона щорічно, щонайменше два рази на рік, їздить з донькою на відпочинок за кордон для оздоровлення, ознайомлення останньої з культурою інших країн та розширення кругозору, так з 01 по 17 січня 2015 року вони перебували на ГОА (Індія), витрати на доньку склали 10 000,00 грн, з 15 по 31 липня 2015 року вона з донькою відпочивали у Барселоні (Іспанія), витрати туру на доньку склали 1 000,00 євро та додаткові витрати під час відпочинку 803,65 євро.

Вона займається також розвитком здібностей своєї доньки, окрім додаткових занять англійською з викладачем, донька займається танцями та щорічно влітку їздить зі своєю танцювальною групою на літні збори, а саме: в 2014 р. збори проводились в Україні, Чернівецька область, село Баяни, база «Сонячна Долина», ціна 3600,00 грн., в 2015 р. - Україна, Чернівецька область, село Баяни, база СонячнаДолина, ціна 3800,00 грн.

Посилаючись на те, що матеріальний стан відповідача покращився, й з урахуванням уточнень позовної заяви, просила задовольнити позов та збільшити розмір аліментів, що стягуються на підставі виконавчого листа №2-2693/2009 від 20.10.2009р., виданого Солом'янським районним судом м. Києва, з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ј частини усіх видів заробітку до 1 455,00 грн. щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 17 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким її позов задовольнити.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивачки підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечував, вважаючи рішення суду законним.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що з 20 листопада 2010 р. сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

16 квітня 2009р. шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом РАЦС Солом'янського РУЮ в м.Києві від 02.07.2009р. ( а.с.7).

Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м.Києва від 05.10.2009року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 24.07.2009р. і до досягнення дитиною повноліття ( а.с.9).

З повідомлення державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом»янського РУЮ в м.Києві Фартушної Ю.А. вбачається, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2693/2009р від 20.10.2009р. про стягнення з ОСОБА_2 аліментів, і заборгованість по аліментам станом 01.02.2015р. відсутня( а.с.74).

Судом встановлено, що у 2013р. відповідач зареєстрував шлюб з ОСОБА_8, з якою мають сина - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, який знаходиться на утриманні відповідача, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про народження дитини ( а.с.75, 76).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

За змістом ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності з вимогами ст.ст.10, 60 ЦПК України, розгляд і вирішення цивільних справ у судах проводиться на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивачкою не надано суду будь-яких переконливих доказів на підтвердження того, що відповідач у силу свого матеріального стану може сплачувати аліменти на утримання доньки в сумі 1455 грн. щомісячно.

Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів позивачка, як на доказ зміни матеріального стану відповідача, посилалась на його резюме, викладене ним 16 березня 2015 року в мережі Інтеренет, відповідно до якого відповідач з березня 2009 року по теперішній час працює на посаді генерального директора з економічних питань ТОВ «Білоцерківський міжнародний авіаційний комплекс Юр»єв», тобто, на її думку, відповідач приховує свій справжній дохід.

Разом з тим, як вбачається з трудової книжки та довідки від 10.03.2016р. відповідач працює в ТОВ «Торговий Дім» Промисловий Союз» на посаді фінансового директора з травня 2013р. по теперішній час ( а.с.91), розмір щомісячної заробітної плати після відрахування обов'язкових платежів складає за 2015р.: з січня по травень 1475,57 грн., з червня по грудень 1563,31 грн. Довідка підписана директором та скріплена печаткою, тому вважається належним допустимим доказом в розумінні ст.ст. 58,59 ЦПК України. Інформація ж з мережі Інтернет не може вважатись належним доказом, підтверджуючим доходи відповідача.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку й прийшов до правильного висновку про те, що хоча відповідач і сплачує аліменти в сумі 385,08 грн. на місяць, що становить 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір яких є недостатнім для потреб дитини відповідного віку, однак суду не надано доказів поліпшення матеріального стану відповідача, в зв'язку з чим підстав для збільшення аліментів не вбачається, а тому суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального закону й не може бути скасованим з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили, шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: