Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 335/6372/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Бойко О.Ю.
Провадження № 22-ц/778/3499/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Трофимової Д.А.

Суддів: Крилової О.В.

ОСОБА_2

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та Комунальної установи «Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту» Запорізької обласної ради на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Комунальної установи «Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту» Запорізької обласної ради про стягнення недорахованої заробітної плати,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом, який в ході розгляду справи було неодноразово уточнено.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначала, що вона з 17.02.2014 року по 02.06.2015 року працювала в установі відповідача на посаді провідного спеціаліста сектору внутрішнього аудиту та матеріально-технічного забезпечення. Вважає, що відповідачем не зроблений перерахунок заробітної плати за весь час роботи в комунальній установі з урахуванням скасованої за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.01.2015 року догани. Також під час її роботи в КУ «Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту» Запорізької обласної ради не нараховувалась та не виплачувалась індексація заробітної плати за весь період трудових відносин. Крім того, не виплачена допомога на оздоровлення за час роботи в установі, що призвело до порушення її трудових прав. Враховуючи недоплачені суми заробітної плати та несвоєчасну виплату індексації, нею зроблений розрахунок компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплат.

Посилаючись на зазначені обставини, остаточно уточнивши позовні вимоги, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь: невиплачену частину заробітної плати у вигляді премій, надбавок за період роботи з 17.02.2014 року до 02.06.2015 року на загальну суму 9 938,74 грн.; індексацію заробітної плати у сумі 3 864,71 грн. за період роботи з 17.02.2014 року до 02.06.2015 року; матеріальну допомогу на оздоровлення в сумі 1 551 грн. за період роботи з 17.02.2014 року по 16.02.2015 року; компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплат в розмірі 3 435,08 грн. та зобов'язати відповідача зробити помісячне корегування персоніфікованих даних на підставі стягнутих сум заробітної плати.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 червня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з КУ «Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту» Запорізької обласної ради на користь ОСОБА_3 за період роботи з 17.02.2014 року по 02.06.2015 року індексацію заробітної плати в сумі 3 864,71 грн., матеріальну допомогу на оздоровлення в сумі 1 551 грн., а всього - 5 415,71 грн.

У задоволені іншої частини позовних вимог про стягнення невиплаченої частини заробітної плати, компенсації частини доходів, зобовязання здійснювати помісячне коригування персоніфікованих даних відмовлено.

Стягнуто з КУ «Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту» Запорізької обласної ради в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Не погоджуючись із рішення суду, ОСОБА_3 та КУ «Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту» Запорізької обласної ради подали апеляційні скарги, в яких, кожен окремо, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просять: ОСОБА_3 - скасувати рішення суду в частині відмови у стягненні невиплаченої частини заробітної плати у вигляді премій, надбавок у загальній сумі 9 938,74 грн., стягнення компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, зобов'язання зробити помісячне корегування персоніфікованих даних на підставі стягнутих сум заробітної плати та ухвалити в цій частині нове рішення; КУ «Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту» Запорізької обласної ради - рішення суду в частині стягнення 1 551 грн. як матеріальної допомоги на оздоровлення скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково, а апеляційна скарга КУ «Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту» Запорізької обласної ради - відхиленню з наступних підстав.

На підставі ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Як зазначалося вище, згідно апеляційної скарги ОСОБА_3 оскаржує рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення невиплаченої частини заробітної плати, стягнення компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, зобов'язання зробити помісячне корегування персоніфікованих даних на підставі стягнутих сум заробітної плати, а КУ «Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту» Запорізької обласної ради - в частині задоволення позовних вимог про стягнення 1 551 грн. як матеріальної допомоги на оздоровлення, а тому, апеляційний суд відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в цій частині.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_3 працювала в КУ «Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту» Запорізької обласної ради з 17.02.2014 року до 02.06.2015 року на посаді провідного фахівця сектору фінансового аудиту та матеріально-технічного забезпечення. 02.06.2015р. позивача було звільнено з займаної посади за власним бажанням по догляду за дитиною до 14 років (т. 1, а.с. 10, 98, 100).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.01.2015р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до КУ «Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту» Запорізької обласної ради про визнання незаконними та скасування наказів про догану та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, премії, матеріальної допомоги на оздоровлення, моральної шкоди позов ОСОБА_3 було задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ тимчасово виконуючого обовязки КУ «Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту» Запорізької обласної ради № 022 від 16.05.2014 року про винесення догани. В задоволенні інших вимог ОСОБА_3 відмовлено (т. 1, а.с. 6-7, 140-141).

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 26.03.2015р. апеляційна скарга ОСОБА_3 була задоволена частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 січня 2015 року в частині відмови в позові скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

Позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ виконуючого обовязки директора КУ «Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту» Запорізької обласної ради № 027 від 01.07.2014 року про звільнення ОСОБА_3 з посади провідного спеціаліста сектору внутрішнього аудиту та матеріально-технічного забезпечення.

Поновлено ОСОБА_3 на посаді провідного спеціаліста сектору внутрішнього аудиту та матеріально-технічного забезпечення КУ «Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту» Запорізької обласної ради.

Стягнуто з КУ «Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту» Запорізької обласної ради на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 30 583 грн. 85 коп.

Стягнути з КУ «Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту» Запорізької обласної ради на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди 1 000 грн.

В іншій частині позову відмовлено (т. 1, а.с. 22-24).

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 липня 2015 року касаційна скарга КУ «Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту» Запорізької обласної ради відхилена. Рішення Апеляційного суду Запорізької області від 26 березня 2015 року залишено без змін (т. 1, а.с. 142-144).

У позові ОСОБА_3 посилається на те, що її заробітна плата складається з: оклад 1 551 грн. (згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2002р. № 1298), надбавка у розмірі 50 % від посадового окладу (згідно затвердженого кошторису на 2014р., 2015р.), щомісячна премія у розмірі 1 000 грн. (згідно затвердженого кошторису на 2014р., 2015р. у розмірі 99 % від окладу), індексація заробітної плати. Проте, у травні та червні 2014 року, квітні, травні, червні 2015 року її зарплата складала 1 106,39 грн. - 1 515 грн. Оскільки наказ тимчасово виконуючого обовязки КУ «Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту» Запорізької обласної ради № 022 від 16.05.2014 року про винесення догани був скасований рішенням суду, то підстав для зменшення заробітної плати або виплати її не в повному обсязі у відповідача не було.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення невиплаченої частини заробітної плати у вигляді премій, надбавок за період роботи з 17.02.2014 року до 02.06.2015 року на загальну суму 9 938,74 грн. та компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати, суд виходив із того, що рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 26.03.2015р. позивача було поновлено на роботі та стягнуто на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу (з 02.07.2014р. до 26.03.2015р.) в розмірі 30 583 грн. 85 коп. Отже, належна до стягненню сума (яка складається з окладу, надбавки та премії) сплачена відповідачем в повному обсязі. Крім того, розрахунок компенсації втрати частини доходів (т. 1, а.с. 211) здійснений невірно, оскільки розрахунок базується на сумах недоплачених частин заробітної плати, які визначені позивачем самостійно без належного обґрунтування. Зазначені суми не підлягають перевірці, оскільки базуються на дослідженні позивачем інших заохочувальних та компенсаційних виплат, зокрема таких, як премія; суд не приймає до уваги, наданий позивачем як доказ незалежний звіт з надання впевненості (т. 1, а.с. 215-219), оскільки аудитором досліджено лише правильність проведення розрахунків, при цьому не досліджувалися правильність визначення сум заборгованості на підставі яких позивачем проведено відповідний розрахунок.

Проте, погодитися з такими висновками суду не можна з наступних підстав.

Згідно ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

За положеннями ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

За нормами ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

За ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Стаття 2 Закону України «Про оплату праці» встановлює структуру заробітної плати, відповідно до якої основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 26.03.2015р. встановлено, що вимушений прогул станом на час ухвалення судового рішення з 02.07.2014 року по 26.03.2015 року складає 187 робочих днів, середній заробіток за день складає 163,55 грн., загальна сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу склала 30 583,85 грн.

ОСОБА_3 просила стягнути на її користь невиплачену частину заробітної плати за період з 17.02.2014 року до 02.06.2015 року, при цьому, як видно з наданого нею розрахунку (т. 1, а.с. 209) за період з 02.07.2014 року по 26.03.2015 року позивач нарахувань не зробила та не просить стягнути невиплачену частину заробітної плати за вказаний період. Отже, висновок суду про те, що належна до стягненню сума (яка складається з окладу, надбавки та премії) за період з 17.02.2014 року до 02.06.2015 року сплачена відповідачем в повному обсязі на підставі рішення апеляційного суду є безпідставним.

Відповідно до довідки відповідача вих. № 081 від 11.12.2014р. про нараховану заробітну плату, у період лютий-квітень 2014 року до нарахувань заробітної плати входять оклад, премія, надбавка, але премія за лютий та квітень нарахована в сумі 200 грн. та 500 грн. відповідно, а з травня по липень 2014 року до структури заробітної плати входить лише оклад та виплати за чергову відпустку, компенсація відпустки (т.1, а.с. 34).

Як видно з довідки відповідача № 044 від 15.05.2015р. про середню заробітну плату (дохід) ОСОБА_3, позивачу за період грудень 2014 року - травень 2015 року нарахована заробітна плата в сумі 1 551 грн. щомісячно (т. 1, а.с. 33).

Вказані нарахування підтверджуються і копіями розрахункових листів ОСОБА_3 (т. 1, а.с. 35, 36).

Отже, твердження позивача про те, що у період з 17.02.2014 року до 02.06.2015 року, за виключенням часу з 02.07.2014 року по 26.03.2015 року, їй не в повному обсязі була виплачена заробітна плата, враховуючи, що наказ тимчасово виконуючого обовязки КУ «Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту» Запорізької обласної ради № 022 від 16.05.2014 року про винесення догани був скасований рішенням суду, знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Наказом № 010 від 24.02.2014 року працівникам КУ «Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту» Запорізької обласної ради, які прийняті у лютому 2014 року, встановлена надбавка за високі досягнення у праці у розмірі 50 % посадового окладу. Наказом № 023 від 16.05.2014 року ОСОБА_3 з 01.05.2014 року було позбавлено вказаної надбавки.

В КУ «Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту» Запорізької обласної ради діє Положення про преміювання працівників, згідно якого у разі наявності дисциплінарних стягнень працівники можуть бути позбавлені премії частково або повністю. У звязку з оголошенням ОСОБА_3 догани премії у травні-липні 2014 року їй не нараховувались, вказані обставини підтверджені листом Територіальної державної інспекції з питань праці у Запорізькій області Державної інспекції України з питань праці за результатами проведеної перевірки на імя прокурора Орджонікідзевського району м. Запоріжжя від 31.07.2014р. (т. 1, а.с. 54-55).

Відповідно до Положення про преміювання працівників Установи преміювання працівників Установи здійснюється в межах затвердженого фонду оплати праці, в межах коштів, передбачених на преміювання у кошторисі Установи, а також економії фонду оплати праці. У разі наявності у працівника дисциплінарного стягнення він може бути позбавлений премії частково або повністю (т. 1, а.с. 101-102).

Коти на виплату працівникам Установи надбавки та премії передбачені у затверджених кошторисах на 2014р., 2015р. (т. 1, а.с. 122, 123).

Розрахунок невиплаченої частини заробітної плати у вигляді премій, надбавок за період роботи з 17.02.2014 року до 02.06.2015 року (за виключенням періоду з 02.07.2014 року по 26.03.2015 року) на загальну суму 9 938,74 грн. зроблений правильно, відповідає наявним у справі доказам (т. 1, а.с. 209).

Далі, згідно статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 цього Закону визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Статтею 3 цього Закону встановлено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Отже, оскільки позивачу у період з 17.02.2014 року до 02.06.2015 року (за виключенням періоду з 02.07.2014 року по 26.03.2015 року) щомісячно була невиплачена частина заробітної плати, вона має право на компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати в сумі 3 435 грн. 08 коп. відповідно до наданого нею розрахунку, який є обґрунтованим та таким, що підтверджується матеріалами справи (т. 1, а.с. 211).

Більш того, правильність вказаного розрахунку підтверджена незалежним звітом з надання впевненості, який виконано сертифікованим аудитором (т. 1, а.с. 215-219).

Розрахунки невиплаченої частини заробітної плати та компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати відповідачем не оспорені, своїх розрахунків відповідач не надав.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржене рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення невиплаченої частини заробітної плати та компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати, з огляду на скасування рішенням суду наказу тимчасово виконуючого обовязки КУ «Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту» Запорізької обласної ради № 022 від 16.05.2014 року, необхідно скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача невиплачену частину заробітної плати в сумі 9 938 грн. 74 коп. та компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати в розмірі 3 435 грн. 08 коп. відповідно до наданих ОСОБА_3 розрахунків, які є обґрунтованими та такими, що підтверджуються матеріалами справи.

Як зазначалося вище, в апеляційній скарзі ОСОБА_3 також просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні її позовних вимог про зобов'язання відповідача зробити помісячне корегування персоніфікованих даних на підставі стягнутих сум заробітної плати. В цій частині вимоги скарги є передчасними, оскільки корегування персоніфікованих даних має бути здійснено на підставі цього рішення суду, яким стягнуто з відповідача на користь позивача невиплачену частину заробітної плати в сумі 9 938 грн. 74 коп., зауваження про те, що корегування персоніфікованих даних не буде здійснено, ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ч. 4 ст. 60 ЦПК України.

Далі, як зазначалося вище, оскаржуваним рішенням стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_3 матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі 1 551 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду щодо стягнення вказаної виплати.

Так, за положеннями п. 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» від 30.08.2002р. № 1298, керівникам бюджетних установ, закладів та організацій надано право в межах фонду заробітної плати, затвердженого в кошторисах доходів і видатків надавати працівникам матеріальну допомогу, в тому числі на оздоровлення, в сумі не більше ніж один посадовий оклад на рік, крім матеріальної допомоги на поховання.

Як видно із затверджених кошторисів на 2014 рік 2015 рік (т. 1, а.с. 187, 188) та розрахунків фонду оплати праці працівників на 2014-1015 роки КУ «Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту» Запорізької обласної ради (т. 1, а.с. 189, 190), до фонду заробітної плати включені видатки на матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі 100% посадового окладу. Про наявність видатків у Комунальній установі «Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту» Запорізької обласної ради на виплату працівникам матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 100% посадового окладу також свідчать плани асигнувань відповідача на 2014р. та 2015р. (т. 1, а.с. 191-192).

Заявами від 26.05.2014р., від 12.05.2015р. (т. 1, а.с. 29, 30), які отримані відповідачем, про що свідчать відповідні відмітки, позивач зверталася до директора КУ «Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту» Запорізької обласної ради про надання матеріальної допомоги в розмірі посадового окладу. Проте, жодна із зазначених заяв не була задоволена відповідачем при наявності видатків на ці призначення.

З огляду на викладене, суд дійшов правильного висновку, що підстав для відмови у наданні ОСОБА_3 матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі посадового окладу за період роботи з 17.02.2014р. до 16.02.2015р. не було.

Посилання у скарзі КУ «Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту» Запорізької обласної ради на те, що надання матеріальної допомоги це право керівника, а не його обовязок, правильність висновків суду не спростовують з мотивів, наведених вище у цьому рішенні.

Доводи апеляційної скарги КУ «Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту» Запорізької обласної ради про те, що у травні 2015 року ОСОБА_3 була виплачена матеріальна допомога на оздоровлення в розмірі 200 грн., не є підставою для скасування оскарженого рішення в цій частині, оскільки у 2014 році матеріальна допомога на оздоровлення позивачу не виплачувалась, а у 2015 році відповідно до поданої заяви та наказу від 18.05.2015р. позивачу було виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення в сумі 200 грн.

Інші доводи апеляційної скарги КУ «Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту» Запорізької обласної ради висновків суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення не спростовують, оскільки є повторенням обставин, якими представник відповідача обґрунтовував заперечення проти позову, всебічна оцінка яким була дана судом першої інстанції, та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права при ухваленні рішення в цій частині позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Комунальної установи «Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту» Запорізької обласної ради відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 червня 2016 року по цій справі в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення невиплаченої частини заробітної плати та компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з Комунальної установи «Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту» Запорізької обласної ради на користь ОСОБА_3 невиплачену частину заробітної плати в сумі 9 938 (девять тисяч девятсот тридцять вісім) грн. 74 коп. та компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати в розмірі 3 435 (три тисячі чотириста тридцять пять) грн. 08 коп.

В іншій частині рішення по цій справі залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: