У Х В А Л А

8 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Лященко Н.П., Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 березня 2016 року в справі за скаргою ОСОБА_4, заінтересовані особи: приватне підприємство «Десна-Експерт-М», ОСОБА_5, на дії головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції,

в с т а н о в и л а :

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області ухвалою від 30 жовтня 2015 року скаргу ОСОБА_4 задовольнив частково: визнав протиправними дії головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Павленка Є.О. щодо оцінки майна боржника за звітом про незалежну оцінку вартості пакету акцій приватного акціонерного товариства «СТ «Гарантія» (далі − ПрАТ «СТ «Гарантія») у кількості 4 млн, що складає 4,44 відсотки статутного фонду товариства, затвердженим приватним підприємством «Десна-Експерт-М» (далі − ПП «Десна-Експерт-М»); у задоволенні решти вимог скарги відмовив.

Апеляційний суд Хмельницької області ухвалою від 28 грудня 2015 року ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 жовтня 2015 року в частині визнання протиправними дій головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Павленка Є.О. щодо оцінки майна боржника скасував та постановив у цій частині нову ухвалу, якою відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_4; в іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишив без змін; вирішив питання розподілу судових витрат.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 28 березня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилила, ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від

30 жовтня 2015 року в частині, що залишена без змін ухвалою апеляційного суду, та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 28 грудня

2015 року залишила без змін.

У червні 2016 року до Верховного Суду України звернувся

ОСОБА_4 із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 березня 2016 року, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального та процесуального права, а саме статей 6, 11, частини шостої статті 13, частини другої статті 30, частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» та частин другої, четвертої статті 10, частини першої статті 27 Цивільного процесуального кодексу України (далі − ЦПК України).

Обґрунтовуючи свої доводи заявник надав для порівняння ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 вересня 2015 року та 23 березня 2016 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є: неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

При цьому під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

У справі, про перегляд якої подано заяву, суд касаційної інстанції погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що предметом оскарження в межах розділу VII ЦПК України є не сам звіт, а дії державного виконавця з оцінки відповідного майна, а тому відсутні підстави для визнання звіту щодо оцінки майна протиправним; оскаржувані дії головного державного виконавця щодо оцінки вартості пакету акцій ПрАТ «СТ «Гарантія» вчинені ним відповідно до закону та в межах наданих повноважень; скаржником порушені вимог статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» щодо порядку оскарження результатів оцінки майна боржника.

Ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 вересня 2015 року не може бути прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, оскільки суд касаційної інстанції скасував рішення судів попередніх інстанцій й передав справу на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

У наданій для порівняння ухвалі від 23 березня 2016 року суд касаційної інстанції погодився з висновками суду апеляційної інстанції, який відмовляючи в задоволенні вимог скарги на дії державного виконавця виходив з того, що останній під час організації примусового виконання рішення суду і визначенні вартості майна забезпечив дотримання прав боржників у виконавчому провадженні і його дії відповідають вимогам статей 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження»; скаржник не надав доказів на підтвердження своїх вимог, що є його процесуальним обов`язком згідно положень статей 10 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1766/ed_2016_02_21/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 60 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1822/ed_2016_02_21/pravo1/T041618.html?pravo=1>.

Порівняння зазначеного судового рішення, наданого заявником на підтвердження своїх вимог, із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ неоднаково застосував норми матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Доводи, які наведені в заяві, щодо порушення норм процесуального права не свідчать про наявність підстав для перегляду судового рішення згідно вимог пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 353, 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за скаргою ОСОБА_4, заінтересовані особи: приватне підприємство «Десна-Експерт-М», ОСОБА_5, на дії головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від

28 березня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко

Л.І. Охрімчук