Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 314/5579/16Головуючий у 1-й інстанції Капітонов Є.М.
Пр. № 22-ц/778/4052/16Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Кухаря С.В., Осоцького І.І.,

за участі секретаря Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 Ісмуллаєвича на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 29 липня 2016 року про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом Приватного підприємства Агрофірма «Родіна» (надалі ПП Агрофірма «Родина») до ОСОБА_2 Ісмуллаєвича про стягнення збитків за неналежне виконання зобовязань

ВСТАНОВИЛА:

ПП Агрофірма «Родіна» звернулось до суду із вищезазначеним позовом, в якому просило стягнути на свою користь збитки в сумі 656896,00 грн. з відповідача, як працівника, з яким укладено договір про повну матеріальну відповідальність, та який завдав ці збитки внаслідок неналежного виконання своїх обовязків за період з 2011 року по 2006 рік на посаді завідуючого по переробці зерна на механічному току, обслуговуючи матеріальні цінності, відповідаючи за їх збереження, обробку та їх продаж від імені підприємства.

Разом із вищезазначеним позовом позивач подав суду першої інстанції заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок, який розташований за адресою: Запорізька область Вільнянський район с. Новогупалівка вул. Маяковського буд.61, що належить ОСОБА_2 (а.6-7).

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 29 липня 2016 року (а.10) провадження у цій справі за вищезазначеним позовом позивача відкрито.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 29 липня 2016 року (а.12) заяву ПП Агрофірма «Родіна» про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на житловий будинок, який розташований за адресою: Запорізька область Вільнянський район с. Новогупалівка вул. Маяковського буд.61, що належить ОСОБА_2

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права при її постановленні, відповідач ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.15-17) просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

ПП Агрофірма «Родіна» подало апеляційному суду письмові заперечення на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача (а. 54-58).

Апеляційне провадження за цією апеляційною скаргою відповідача відкрито, дану справу призначено до апеляційного розгляду (а. 48).

У судове засідання 02 листопада 2016 року повідомлений апеляційним судом про час і місце розгляду цієї справи з додержанням вимог ст. ст. 74-77 ЦПК України (а. 53), у тому числі через свого представника за договором адвоката (а. 60-61) ОСОБА_3, що узгоджується з вимогами ст. 76 ч. 5 ЦПК України, відповідач ОСОБА_2 не зявився, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістив, клопотань про відкладення розгляду справи апеляційному суду не подавав.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів апеляційного суду визнала неповажною причину неявки відповідача ОСОБА_2 у дане судове засідання та на підставі ст. 305 ч. 2 ЦПК України ухвалила розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю останнього за присутністю його представника за договором адвоката (а. 60-61) ОСОБА_3 та представника ПП Агрофірма «Родіна» за договором адвоката (а. 59, ОСОБА_4

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, зокрема:

- представника відповідача ОСОБА_2 за договором адвоката (а. 60-61) ОСОБА_3, який у тому числі на запитання колегії суддів апеляційного суду зазначав, що він заперечує, що вищезазначений житловий будинок належав відповідачу на час постановлення оскаржуємої ухвали судом першої інстанції у цій справі, але доказів на спростування належності будинку відповідачу надати суду у матеріали цієї справи не може; за оцінкою цей будинок коштує 3200000,00 грн., а сума позовних вимог позивача з 600000,00 грн. підлягає зменшенню до 300000,00 грн. з урахуванням строків позовної давності; а тому вартість будинку та сума позовних вимог позивача є неспівмірними; у відповідача є інше майно, на яке можна накласти арешт;

- представника ПП Агрофірма «Родіна» за договором адвоката (а. 59, ОСОБА_4, який у тому числі на запитання колегії суддів апеляційного суду зазначав, що відповідач працював у позивача тривалий час, при роботі у позивача відповідач будував цей будинок, керівник підприємства є сусідом відповідача; позивачу достовірно відомо, що цей будинок належить саме відповідачу; арешт будинку відповідача є співмірним видом забезпечення позову позивача у цій справі, ненакладення арешту на будинок утруднить виконання у подальшому виконання можливого рішення суду у цій справі, оскільки сума позовних вимог є великою; оцінка ТБ «Арбитр» вказаного будинку на суму 3200000,00 грн., надана апеляційному суду відповідачем до апеляційної скарги останнього, є неналежним доказом вартості цього будинку, є значно завищеною, оскільки це не висновок експерта, попередженого про кримінальну відповідальність,

перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В силу вимог ст. 307 ч. 2 п. 3 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити ухвалу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про її зміну, якщо питання було вирішено судом з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Встановлено, що задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову у цій справі (а.12), суд першої інстанції керувався ст. ст. 151-153 ЦПК України та виходив із наявності підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову на даній стадії судового процесу, оскільки позивачем обґрунтовано необхідність застосування вибраного ним виду забезпечення позову, заходи забезпечення позову є співмірними з позовними вимогами, невжиття заходу забезпечення позову у виді накладення арешту на майно відповідача утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду про стягнення збитків.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції можна погодись лише частково з наступних підстав.

Дійсно в силу вимог ст. 151 ч. 1 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ст. 151 ч. 3 ЦПК України).

Згідно із ст. 152 ч. 1 п. 1 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходить у нього або в інших осіб.

За змістом п. 4 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову: «Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.».

Суд першої інстанції правильно встановивши, що вищезазначений позов ПП Агрофірма «Родіна» до ОСОБА_2 підлягає забезпеченню у цій справі шляхом накладення арешту на житловий будинок відповідача, який розташований за адресою: Запорізька область Вільнянський район с. Новогупалівка вул. Маяковського буд.61, разом із тим, у достатній мірі не врахував вимоги ст. 152 ч. 3 ЦПК України відносно того, що вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами у цій справі.

Оскільки, у матеріалах цієї справи на час постановлення судом першої інстанції оскаржуємої ухвали про забезпечення позову був відсутній висновок про вартість вищезазначеного будинку відповідача, відповідно, не виключалось, що вказаний житловий будинок може коштувати більше, ніж сума позовних вимог, заявлених позивачем у цій справі, тому суд першої інстанції мав накладати арешт на цей будинок лише в частині, що відповідає сумі заявлених у цій справі позовних вимог 656896,00 грн.

Апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість оскаржуємої ухвали суду першої інстанції у цій справі в межах доказів, наявних у матеріалах цієї справи та досліджених судом першої інстанції на час постановлення ним цієї ухвали, в межах доводів апеляційної скарги відповідача.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 є такими, що не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, а лише відображають позицію відповідача у цій справі, яку він та його представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

ОСОБА_2 не спростував у суді апеляційної інстанції факту належності йому вищезазначеного житлового будинку на час постановлення судом першої інстанції оскаржуємої ухвали у цій справі.

Судом має перевірятись за вимогами ст. 152 ч. 3 ЦПК України співмірність виду забезпечення позову (арешту будинку відповідача) заявленим позивачем вимогам у цій справі на суму 656896,00 грн., які є співмірними при вищевикладених обставинах, тобто допускається накладення арешту на будинок відповідача з метою забезпечення позову позивача до відповідача на суму 656896,00 грн. із вказанням в її резолютивній частині: «в частині, що відповідає сумі заявлених у цій справі позовних вимог 656896,00 грн.».

При вирішенні заяви позивача про забезпечення позову у цій справі одразу після відкриття провадження у цій справі до розгляду справи по суті суд першої інстанції мав виходити та виходив саме із суми позовних вимог позивача 656896,00 грн., оскільки питання зменшення (незменшення) суми збитків 656896,00 грн. за наявності (відсутності) відповідної заяви відповідача у разі застосування (незастосування) строків позовної давності у цій справі могло бути вирішено судом першої інстанції лише у подальшому за результатами цієї справи по суті.

При вищевикладених обставинах, ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 29 липня 2016 року у цій справі слід змінити, вказавши у резолютивній частині останньої: «накласти арешт на житловий будинок, який розташований за адресою: Запорізька область Вільнянський район с. Новогупалівка вул. Маяковського буд.61, що належить ОСОБА_2, в частині, що відповідає сумі заявлених у цій справі позовних вимог 656896,00 грн.».

Крім того, у разі задоволення апеляційної скарги відповідача лише частково при вищевикладених обставинах, останній не має права на компенсацію за рахунок позивача понесених ним судових витрат, повязаних із розглядом цієї скарги апеляційним судом.

Разом із тим, колегія суддів апеляційного суду вважає за доцільне розяснити відповідачу ОСОБА_2 його право на подачу у подальшому до суду першої інстанції у цій справі заяви про заміну виду забезпечення позову у цій справі, та зокрема заміни майна для арешту на інше будь-яке наявне у нього рухоме чи нерухоме майно в порядку, передбаченому ст. 154 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Ісмуллаєвича задовольнити частково.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 29 липня 2016 року у цій справі змінити, вказавши у резолютивній частині останньої: «Накласти арешт на житловий будинок, який розташований за адресою: Запорізька область Вільнянський район с. Новогупалівка вул. Маяковського буд.61, що належить ОСОБА_2 Ісмуллаєвичу, в частині, що відповідає сумі заявлених у цій справі позовних вимог 656896,00 грн. (шістсот пятдесят шість тисяч вісімсот девяносто шість гривень)».

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_1 ОСОБА_5ОСОБА_6