АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5288/16 Справа № 183/2535/16 Головуючий у 1 й інстанції - Юр'єва Т. І. Доповідач - Ткаченко І.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року м. Дніпро

01 грудня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді : Ткаченко І.Ю.

суддів: Осіяна О.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі: Григор»євій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом в.о. керівника Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Дніпропетровської обласної державної адміністрації до Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-я особа: Державне підприємство «Новомосковське лісове господарство», Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області, про визнання неправомірним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту, витребування земельної ділянки

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 - представника відповідача ОСОБА_3

на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2016 року заяву в.о. керівника Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особ: Дніпропетровської обласної державної адміністрації про забезпечення позову - задоволено.

Накладено арешт на земельну ділянку площею 0,25 га. з кадастровим НОМЕР_1, розташовану за адресою АДРЕСА_1, що на підставі Державного акту Серії НОМЕР_2 від 31.03.2008 року, належить ОСОБА_2 і ОСОБА_3, який володіє земельною ділянкою на підставі договору купівлі - продажу від 22.08.2009 р., посвідченого приватним нотаріусом Мамоновою Г.М., та зареєстровано в реєстрі за № 2350 (а.с.17-18).

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_4 - представник відповідача ОСОБА_3 посилаючись на незаконність ухвали, порушення норм матеріального та процесуального права, ставить питання про її скасування та постановлення нової про відмову у задоволенні заяви (а.с.22-31).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу - залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1,2,3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову передбачені ст.152 ЦПК України.

Згідно п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб

Згідно із п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 " Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову ", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно із абзацом 3 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову ", ухвала про забезпечення позову постановляється відповідно до ст.. 209 ЦПК України, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов до висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Як вбачається із матеріалів справи, в провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом в.о. керівника Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Дніпропетровської обласної державної адміністрації до Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-я особа: Державне підприємство «Новомосковське лісове господарство», Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області про визнання неправомірним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту, витребування земельної ділянки.

З позовної заяви вбачається, що підставами для пред'явлення позову, на думку позивача, стали факти протиправного розпорядження Піщанською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області земельними ділянками лісового фонду, що в подальшому призвело до незаконного відчуження земель державної власності на користь фізичних осіб.

27 квітня 2016 року до суду надійшла заява в.о. керівника Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Дніпропетровської обласної державної адміністрації про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,25 га. з кадастровим НОМЕР_1, розташовану за адресою АДРЕСА_1, що на підставі Державного акту Серії НОМЕР_2 від 31.03.2008 року, належить ОСОБА_2, і ОСОБА_3, який володіє земельною ділянкою на підставі договору купівлі - продажу від 22.08.2009 р., посвідченого приватним нотаріусом Мамоновою Г.М., та зареєстровано в реєстрі за № 2350.

Із ухвали суду вбачається, що вона має належне обґрунтування, як у необхідності застосування заходів забезпечення позову, так і необхідності застосування саме такого виду забезпечення позову як накладення арешту на майно, яке належить відповідачу і з приводу якого існує спір.

При вирішенні питання щодо забезпечення позову суд встановив, що спірна земельна ділянка вже була відчужена попереднім власником і подальша зміна її власника унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову прокурора, оскільки однієї з вимог позову є саме зобов'язання ОСОБА_3 повернути спірну земельну ділянку.

Встановивши наявність між сторонами спору щодо визнання неправомірним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту, витребування земельної ділянки, та що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, суд прийшов до правильного висновку про забезпечення позову зазначеним в ухвалі видом забезпечення. .

Отже, висновки суду першої інстанції на час постановлення ухвали є правильними, відповідають вимогам закону і підтверджуються матеріалами справи. Доводи апеляційної скарги щодо наявного арешту в рамках кримінального провадження та строку позовної давності, який на думку апелянта сплинув, не являються підставою для скасування вищезазначеної ухвали, постановленої з дотриманням чинного законодавства.

За таких обставин ухвалу суду слід залишити без змін, оскільки вона відповідає нормам процесуального права, а апеляційну скаргу - відхилити.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - представника відповідача ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: