Справа № 147/555/16-ц
Провадження № 2/147/319/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2016 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Костюк Г.М.,

при секретарі: Кучер І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тростянецького районного суду Вінницької області знаходиться цивільна справа позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 13 500,00 грн. та стягнення пені за прострочення по сплати аліментів в сумі 89 060,00 грн.

Представник позивача ОСОБА_3, якому згідно довіреності від 01.06.2016 року надано право на укладення мирової угоди та відповідач ОСОБА_2 подали суду спільну заяву про визнання укладеної 12.09.2016 року між ними мирової угоди у зазначеній справі та закриття провадження у справі.

За змістом поданої на затвердження суду мирової угоди сторони домовляються між собою, що по даній мировій угоді позивач ОСОБА_1 відмовляється від своїх позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 13 500,00 грн.; стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пені за прострочення по сплати аліментів в сумі 89 060,00 грн.; стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат в розмірі 1 025,65 грн. судового збору та 2500,00 грн. витрат на правову допомогу.

ОСОБА_1 в подальшому не буде мати претензій до ОСОБА_2 з приводу стягнення заборгованості по аліментам та пені за прострочення сплати аліментів.

В свою чергу ОСОБА_2 відмовляється від стягнення з ОСОБА_1 аліментів на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які стягуються згідно рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 21.04.2016 року в цивільній справі №147/1455/15-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Сторони мирової угоди свідчать про відсутність будь-якого незаконного тиску при її укладенні, наслідки, передбачені ст.ст. 175, 205, 206 ЦПК України відомі та зрозумілі.

Мирова угода складена в трьох екземплярах, по одному для кожної із сторін і для Тростянецького районного суду Вінницької області.

В судове засідання сторони не зявились, подали до суду заяву про визнання вказаної мирової угоди, згідно з якою просили визнати мирову угоду, закрити провадження у справі. Розгляд даної заяв проводити без участі сторін (а.с.46).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд. Суд не визнає мирової угоди у справі, якщо вона суперечить закону.

Тобто, мирова угода - це досягнута між сторонами в ході судового розгляду і під контролем суду заснована на взаємних поступках угода, яка по новому визначає їх субєктивні права та обовязки. Метою такої угоди є врегулювання спору між самими сторонами. А її умови можуть стосуватися лише прав та обовязків сторін. Не може визнаватися судом мирова угода, в якій не вирішено про долю заявлених позивачем вимог і умови якої не повязані із спірними правовідносинами, або яка зачіпає права та інтереси інших осіб, або стосується інших правовідносин.

Мирова угода укладається з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав і обов'язків сторін і предмета спору.

Умови мирової угоди про те, що ОСОБА_2 відмовляється від стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які стягуються згідно рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 21.04.2016 року в цивільній справі №147/1455/15-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів не являється предметом даного спору та стосується не лише прав і обов'язків сторін, а й інтересів дитини, її благополуччя та матеріального забезпечення.

Аналізуючи вказані норми закону, встановлені судом обставини та зміст поданої суду на визнання мирової угоди, суд дійшов висновку, що мирова угода суперечить вимогам закону, взаємні поступки ОСОБА_1 та ОСОБА_5 викладені в даній мирової угоди поза межами предмету даного спору, що унеможливлює в даному випадку укладення мирової угоди.

Крім того, судом встановлено, що умови мирової угоди від 12.09.2016 року щодо відмови позивача від своїх позовних вимог до відповідача про відшкодування всіх судових витрат, не стосуються предмету позову. Судові витрати не відносяться до предмету позову, не є позовними вимогами, навіть якщо вимоги про їх стягнення зазначені в прохальній частині позову. Питання розподілу судових витрат, в даному випадку, вирішується в порядку ст. 89 ЦПК України.

Оскільки предметом мирової угоди є врегулювання спору, який розглядається в суді, і домовленість сторін не повинна виходити за межі предмету позову, враховуючи те, що в поданій мировій угоді її сторони у своїх домовленостях вийшли за межі предмету цього позову, передбачили умову, яка не є предметом спору, суд вважає, що досягнута мирова угода на зазначених умовах не може бути визнана.

На підставі викладеного вище суд дійшов висновку про відмову у визнанні мирової угоди.

Керуючись ст.ст. 31, 175 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у визнанні мирової угоди від 12.09.2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя