САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/6876/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2016 року Самарський районній суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Бакум І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з 2006 року він почав проживати однією сімєю з відповідачкою ОСОБА_2 Вона поселилася за місцем його проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, де він проживав разом зі своєю матірю, братом та сестрою. Станом на 2008 рік відповідач не отримувала паспорту, місце свого проживання їй не було де зареєструвати, т.я. за місцем проживання її матері були відсутні правовстановлюючі документи на житло. 20.10.2008 року у них з відповідачкою народилась донька ОСОБА_3, що зареєстрована за адресою позивача. Відповідач ОСОБА_2 разом зі своєю матірю поїхали до відділу РАЦС та зареєстрували народження дитини. Відповідачка відомості щодо батька дитини внесла в актовий запис відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. В свідоцтві про народження доньки батьком вказано «Солоненко Валентин Вікторович». Відповідач обґрунтувала це можливістю отримувати допомогу на дитину як матір одиначка. Позивач сподівався що відповідач змінить свою думку і вони звернуться в РАЦС та запишуть його батьком дитини. Після неодноразових сварок відповідач в листопаді 2015 року пішла проживати до своєї матері, та дитина залишилася з позивачем. Позивач доглядає доньку та виховує її з моменту народження, матеріально забезпечує. Наразі відповідачка заперечує внести зміни до актового запису, постійно погрожує забрати дитину. Позивач просив суд ухвалити рішення, яким визнати його ОСОБА_1 батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання позов не визнала.

Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач та відповідач проживали однією сімєю з 2006 року, від спільного проживання у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про народження в графі «матір» ОСОБА_3 записано відповідача ОСОБА_2, в графі «Батько» - ОСОБА_4 (батька відповідача), відомості були внесені за вказівкою матері, відповідно до положень ст.135 СК України (а.с. 7).

Відповідно до ч.2 ст.128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до висновку судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи №129 від 22.04.2016 року вірогідність того, що ОСОБА_1 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних звязків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,999% (а.с. 38-40).

Таким чином, враховуючи вищевикладене суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати його батьком малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 128 СК України, ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 169, 174, 208, 209, 212-215, 224-225 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя О.П.Румянцев