Справа № 760/6747/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 жовтня 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Меуш К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання договору поруки припиненим та про визнання поруки припиненою,

в с т а н о в и в:

11 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним позовом до ПАТ «Укрсоцбанк».

Свої вимоги мотивує тим, що 30 березня 2006 року між ОСОБА_2 та АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», укладено договір кредиту № 42.06-07/059. У цей же час між ним та банком укладено договір поруки № 02-10/644 від 30 березня 2006 року.

Згідно з п. 1.1 договору поруки поручитель зобов'язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбачених договором кредиту № 42.06-07/059 від 30 березня 2006 року.

При укладенні договору поруки ним була погоджена процентна ставка в 12 % річних, проте в копії повідомлення, направленому позичальнику ОСОБА_2, міститься інформація про зміну банком процентної ставки в бік збільшення.

Банк, маючи право в односторонньому порядку збільшувати процентну ставку, мав заздалегідь письмово попередити його, ОСОБА_1, як поручителя, про збільшення процентної ставки за користування коштами, оскільки це призвело до збільшення обсягу його зобов'язань. Про такі обставини йому відомо не було, і про порушення банком його законних прав та інтересів він дізнався лише з розмови з ОСОБА_2

З урахуванням уточнення позовних вимог просить суд ухвалити рішення, яким: визнати договір поруки № 02-10/644 від 30 березня 2006 року, укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» (на той час АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1, припиненим та визнати саму поруку припиненою.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов та просив його задовольнити. Пояснив суду, що Деснянським районним судом м. Києва розглядається цивільний справа за позовом АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» до боржника (ОСОБА_2.) та поручителя (ОСОБА_1.) за кредитним договором про стягнення заборгованості. Розгляд справи не завершений. Позивач ОСОБА_1 не звертався в тій справі з зустрічним позовом, а скористався своїм правом на звернення до суду з окремим позовом у загальному порядку.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду банк повідомлений належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань щодо поважності причин неявки до суду не подавав.

Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 30 березня 2006 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 укладено договір кредиту № 42.06-07/059, відповідно до умов якого позичальник отримав на умовах, визначених кредитним договором, грошові кошти у розмірі 58608 доларів США зі сплатою 12 % річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення всієї суми кредиту до 29 березня 2021 року.

30 березня 2006 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАт «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 (позичальник) та ОСОБА_1 (поручитель) укладено договір поруки № 02-10/644.

Згідно з п. 1.1. договору поруки поручитель зобов'язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбачених договором кредиту № 42.06-07/059 від 30 березня 2006 року.

У п. 2.1. договору поруки визначено, що зміст забезпеченого порукою зобов'язання, його розмір, строк та порядок виконання: повернення кредиту в сумі 58608 доларів США, з наступним порядком погашення, що визначений п. 1.1. договору кредиту та кінцевим терміном повернення всієї суми кредиту до 29 березня 2021 року, а також дострокового погашення у випадках, передбачених договором кредиту; сплата процентів за користування кредитом у розмірі 12 процентів річних та комісій, у розмірі, в строки та в порядку, що визначені договором кредиту; сплата можливої неустойки (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, що визначені договором кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

З наданого суду листа АКБ «Укрсоцбанк» № 24.3/031-9 від 21 січня 2009 року вбачається, що позичальник за кредитним договором (ОСОБА_2.) повідомляється про підвищення розміру процентної ставки за договором кредиту № 42.06-07/059 від 30 березня 2006 року до 15 % річних з 02 лютого 2009 року (а.с. 9).

У п.п. 3.3.2 п. 3.3. договору поруки вказано, що кредитор зобов'язаний до моменту виконання зобов'язань, забезпечених порукою, не змінювати умов договору кредиту без попереднього письмового погодження поручителя.

Сторона позивача посилається на те, що поручитель ОСОБА_1 про таке підвищення не повідомлявся, розмір його відповідальності збільшився, проте він своєї згоди на таке збільшення не надавав.

Відповідачем не надано доказів на спростування зазначених обставин.

Частиною 1 ст. 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

У п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року роз'яснено, що відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.

За змістом ч. 1 ст. 559 ЦК України до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, здійснені без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього, зокрема: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

У зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав для покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком і тягне припинення поруки.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 25 вересня 2013 року в справі № 6-97цс13 та є обов'язковою для застосування (ч. 1 ст. 3607 ЦПК України).

За таких обставин, поруку за договором поруки № 02-10/644 від 30 березня 2006 року, укладеного між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 слід визнати припинено.

У такому випадку не підлягає задоволенню вимога про визнання договору поруки припиненим, оскільки закон визначає можливість припинення саме поруки.

З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню.

З урахуванням часткового задоволенню позову, стягненню з ПАТ «Укрсоцбанк» на користь позивача підлягає 551 гривня 20 копійок судового збору.

Керуючись статтями 553, 554, 558, 559 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання договору поруки припиненим та про визнання поруки припиненою задовольнити частково.

Визнати поруку припиненою за договором поруки № 02-10/644 від 30 березня 2006 року, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_1 551 гривню 20 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: